Справа № 2-190/2011
Номер провадження 2/489/1200/14
РІШЕННЯ

Іменем України

29 грудня 2014 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - позивач або Банк) до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив

В березні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.10.2007 між Банком та відповідачем було укладено Кредитний Договір № 0, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 91 000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом протягом перших 30 календарних днів в розмірі 12,4 % на рік з кінцевим терміном повернення 22.10.2022.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 22.10.2007 між банком та відповідачем було укладено договір іпотеки, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 0,1500 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до кредитного договору відповідач була зобов'язана щомісячно у встановлені строки здійснювати погашення заборгованості за кредитом та сплачувати проценти за користування кредитним коштами.

Оскільки, відповідач не виконує належним чином взяті на себе кредитні зобов'язання, позивач просив суд стягнути з неї суму заборгованості у розмірі 718 975,01 грн.

01.12.2009 Ленінським районним судом м. Миколаєва винесено заочне рішення, яким позов задоволено. Ухвалою від 10.03.2010 заочне рішення скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку. 24.06.2011 провадження у справі зупинено до розгляду іншої кримінальної справи.

07.05.2013 Ленінським районним судом м. Миколаєва винесено рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 24.10.2013 рішення суду залишено без змін.

05 березня 2014 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказані судові рішення скасовано та справу передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача подала заяву про розгляд справи за відсутності представника, вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

22.10.2007 Банком та відповідачем було укладено кредитний договір № 0, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 91 000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,4 % на рік з кінцевим терміном повернення 22.10.2022.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 22.10.2007 між Банком та відповідачем було укладено договір іпотеки, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 0,1500 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до кредитного договору відповідач була зобов'язана щомісячно у встановлені строки здійснювати погашення заборгованості за кредитом та сплачувати проценти за користування кредитним коштами.

З протоколу допиту відповідача в якості свідка, який проведено слідчим ОВС СВ УБОЗ УМВС України в Миколаївській області (а. с. 95-100) вбачається, що вона підписувала кредитний договір, однак його не читала, анкету позичальника, документи для відкриття рахунку, договір купівлі-продажу земельної ділянки та договір іпотеки. Не підписувала заяву на видачу коштів та про їх отримання.

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» з 21.12.2009.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2, ОСОБА_1 змінила прізвище на "ОСОБА_1" (а. с. 37). Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 змінила прізвище на "ОСОБА_1" (а. с. 39).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 26.02.2008, сума заборгованості відповідача складає - 93 373 (дев'яносто три тисячі триста сімдесят три) доларів США 38 центів, що еквівалентно 718 975,01 грн., а саме: 88 881,22 дол. США, що еквівалентно 684 385,39 грн. - кредитна заборгованість; 4 362,77 дол. США, що еквівалентно 33 593,33 грн. - заборгованість по процентам; 129,39 дол. США, що еквівалентно 996,29 грн. - пеня за прострочення сплати по кредиту.

Строк і умови повернення кредиту та сплати відсотків визначені умовами Кредитного Договору.

Статтями 525, 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідачем в односторонньому порядку порушені умови зазначеного договору.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 8.1 кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та/або відсотків за кредит та/або комісій позичальник сплачує Банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ.

Заперечення представника відповідача, надані при попередньому розгляді справи судом першої інстанції не можуть бути прийняті судом, виходячи з такого.

Договір про надання споживчого кредиту від 22.10.2007 підписано відповідачем, що не заперечується та підтверджується протоколом допиту її в якості свідка. Також нею підписано нотаріально посвідчені договір купівлі-продажу земельної ділянки та договір іпотеки. Відомостей про визнання недійсними вказаних договорів на час розгляду справи не має, тому відповідно до принципу презумпції правомірності правочину, закріпленого ст. 204 ЦК України, вказані договори є дійсними.

Уклавши (підписавши) договір про надання споживчого кредиту відповідач взяла на себе зобов'язання повернути кредит в сумі 91 000 доларів США, сплатити проценти та виконати інші зобов'язання передбачені договором.

Уклавши (підписавши) договір іпотеки від 22.10.2007, в преамбулі якого зазначено, що "кредитний договір - договір про надання споживчого кредиту № 0 від 22 жовтня 2007 року (надалі кредитний договір), укладені між ОСОБА_1 (далі - Боржник) та Іпотекодержателем, в забезпечення виконання грошових зобов'язань за якими укладається даний договір, а саме: зобов'язання по поверненню в повному обсязі отриманих, в порядку та на умовах відповідно до кредитного договору, кредитних коштів у сумі 91 000 дол. США 00 центів". Якби відповідач розрахувалась з продавцем власними коштами, вона б не підписувала договір іпотеки.

Відповідно до п. 1.4 Договору про надання споживчого кредиту, кредит надається для придбання земельної ділянки. Згідно договору купівлі-продажу від 22.10.2007 земельна ділянка була придбана відповідачем і покупець розрахувалась з продавцем до укладення договору. Договір іпотеки неможливо було укласти до укладення договору купівлі-продажу земельної, тому укладенням договору іпотеки відповідач підтвердила виконання банком зобов'язань по видачі суми кредиту.

Пунктом 1.5 договору про надання споживчого кредиту встановлено, що кредит надається шляхом зарахування Банком коштів на поточний рахунок Позичальника для подальшого використання за цільовим призначенням.

Вказівка відповідача при допиті та в судовому засіданні при попередньому розгляді справи, що усі документи підписувала наспіх та не читала, не можуть бути підставою для відмови в позові, оскільки підписуючи договори відповідач розуміла чи могла і повинна була розуміти значення своїх дій.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору, в т. ч. за подачу апеляційної та касаційної скарг в сумі 5829,2 (1 700+1720,5+2408,7) грн. та по оплаті ІТЗ в сумі 30 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 549 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., ідент. код - НОМЕР_1, зареєстрованої в АДРЕСА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 22.10.2007, в сумі 93 373 (дев'яносто три тисячі триста сімдесят три) доларів США 38 центів, що еквівалентно 718 975 (сімсот вісімнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят п'ять) грн. 01 коп., що складається з: 88 881 дол. США 22 центи, що еквівалентно 684 385,39 грн. - кредитна заборгованість; 4362 дол. США 77 центів, що еквівалентно 33 593,33 грн. - заборгованість по процентам; 129 дол. США 39 центів, що еквівалентно 996,29 грн. - пеня за прострочення сплати тіла кредиту та процентів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати: 5829 (п'ять тисяч вісімсот двадцять дев'ять) грн. 20 коп. - судовий збір та 30,00 грн. - витрати на ІТЗ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв