Справа № 2-2939/13
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

31 березня 2014 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Г.О. Козленко, розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про вселення в квартиру та визнання порядку користування квартирою,-

в с т а н о в и в :

Позивач через свого представника звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва із зазначеним позовом до відповідачів та просив суд вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1. Визначити порядок користування вищевказаною квартирою наступним чином: кімнату №7 площею 17,5 кв.м - виділити у користування позивачу; кімнату №6 площею 15,2 кв.м та кімнату №5 площею 12,8 кв.м - виділити у користування відповідачам; кухню №4 площею 8,4 кв. м, туалет №3 площею 3 кв.м, коридор №1 площею 88 кв.м - залишити в загальному користуванні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Компетенція судів щодо розгляду цивільних справ передбачена ст.15 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Тому суд зобов'язаний встановити наявність правовідносин сторін, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Відповідно до ст.ст.119, 120 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У прохальній частині позивачем фактично заявлено дві позовні вимоги:

- про вселення

- визначення порядку користування житловим приміщенням,

які мають різний предмет і підстави позову, за розгляд кожної із них позивачу необхідно сплатити суму судового збору визначену ЗУ "Про судовий збір", у розмірі 243,60 грн за кожну.

Відповідно, у позовній заяві почергово повинно бути викладено по кожній позовній вимозі: зміст позовної вимоги, виклад обставин, якими позивач обґрунтовую цю позовну вимогу та зазначення доказів, що її підтверджує, наявність підстав для звільнення від доказування.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин підстави також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше - для визначення предмета доказування по даній справі.

Позовні вимоги не мають чіткого визначення взагалі та відповідно норм чинного законодавства.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, тобто ті юридичні факти, на основі яких позивач обґрунтовує свої вимоги про можливість вселення його у квартиру та визначення порядку користування квартирою в контексті викладених обставин, а саме в позовній заяві не викладені обставини щодо:

кількості осіб, які на день подачі позову до суду проживають та зареєстровані в спірній квартирі, оскільки довідка Ф-З надана позивачем станом на 14 червня 2013 року, тобто за 9 місяців до подачі позову до суду. Остання відповідно не може відображати дійсних даних про кількість осіб зареєстрованих в квартирі станом на момент звернення до суду, чиїх прав та інтересів може стосуватися поданий позов. Крім того, дана довідка не відображає дійсну кількість осіб зареєстрованих у спірній квартирі, оскільки в ній зазначена особа - ОСОБА_4, який за твердженням позивача є померлим, докази про смерть якого також не надані до суду;

позивачем не окреслено коло осіб, інтересів яких можуть стосуватися позовні вимоги та не визначений їх процесуальний статус, як сторін у справі. Крім точної кількості осіб, які зареєстровані у спірній квартирі, з урахуванням того, що квартира є неприватизованою, позивачу потрібно визначитися з необхідністю залучення до участі у справі в якості третіх осіб власника будинку та органу місцевого самоврядування;

за наявності місця проживання разом з матір'ю у АДРЕСА_2, позивачу необхідно обґрунтувати обставини щодо наявної необхідності вселення в спірну квартиру;

при існуванні боргу у 35 тисяч гривень за комунальні послуги, позивач не посилається на відповідні докази щодо сплати його матір'ю комунальних платежів за умови не проживання позивача у спірній квартирі.

позивач не послався на докази щодо наявності споріднених стосунків між ним та відповідачем ОСОБА_3, який і є власником особового рахунку спірної житлової площі. Розірвання шлюбу між батьками також не підтверджено позивачем;

позовні вимоги про визначення порядку користування квартирою, не містять конкретного зазначення кому з відповідачів, на думку позивача повинні бути виділені у користування житлові кімнати № 6 та № 5, тобто вказані вимоги потребують уточнення та конкретизації по розподілу кімнат між відповідачами;

не зазначено, які права позивача, за захистом яких він звертається до суду, порушені кожним із відповідачів окремо, та не надано належного підтвердження та обґрунтування правових підстав виникнення у нього права вимоги за даним позовом, із зазначенням посилання на відповідні докази, що підтверджують кожну з зазначених обставин з урахуванням з урахуванням наявності перешкод зі сторони ОСОБА_5, який не є стороною у справі.

Тобто позивачем не зазначено підстави позову - ті юридичні факти, на основі яких позивач обґрунтовує вимоги відповідно до норм матеріального права, які поширюються на спірні правовідносини і на підставі яких, на думку позивача, необхідно вирішувати цю вимогу та які визначають той засіб захисту права, який він просить суд застосувати до відповідачів.

Зазначення цих обставин за нормами ст.119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі, оскільки відповідно до ст.15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких непорозумінь щодо здійснення виконавчого провадження.

Тому суд при прийнятті позову зобов'язаний встановити відсутність підстав для повернення позову і наявність передумов для відкриття провадження у справі - наявність правовідносин сторін, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, і пред'явлення вимоги, яка не є байдужою до права.

До того ж, необхідно зазначити, що докази надаються у встановленій процесуальним законом формі. Недотримання (порушення) форми отримання (надання) доказів обумовлює те, що вони при вирішенні судом справи до уваги братись не будуть. Крім того, докази мають відповідати певним вимогам, тобто мають бути належними та допустимими. Процесуальною формою доказів є визначені цивільним процесуальним законом засоби доказування, в яких містяться фактичні дані, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. У цивільному процесі основоположними засобами доказування, серед інших, є письмові докази.

Як вбачається з позовної заяви, остання написана від імені позивача ОСОБА_1, також позивачем зазначений ОСОБА_1, тобто з позовної заяви вбачається, що позивачем є ОСОБА_1 При цьому підписана позовна заява "законним представником ОСОБА_6.", яка є матір'ю позивача. За нормами ст.119 ЦПК України позовна заява повинна бути підписана позивачем. Якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

З матеріалів справи вбачається, що на день звернення до суду позивач досяг 15-річного віку. Повну цивільну дієздатність має особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття) та з інших обставин викладених у ст.34 ЦК України. Позивач ОСОБА_1, має вік 15 років, відповідно і неповну цивільну дієздатність та права визначені ст.32 ЦК України. Діти, це громадяни, які не досягли певного віку: правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (18 років). До досягнення нею 14 років дитина вважається малолітньою. У віці від 14 до 18 років дитина є неповнолітньою. Згідно ст.154 СК України батьки мають право на самозахист дитини, повнолітніх дочки або сина. Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки , як законні представники без спеціальних на те повноважень. Вони мають право звернутися за захистом прав та інтересів дітей і тоді коли відповідно до закону вони самі мають право звернутися за таким захистом. Тобто з наведеного вбачається, що позивачем у даному випадку має бути ОСОБА_6, яка діятиме в інтересах свого сина ОСОБА_1

Зазначені недоліки не дають можливості суду підготувати та розглянути заяву в суді першої інстанції.

Згідно ст.121 ЦПК України суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог ст.119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк на усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст.119-121, 208, 209 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про вселення в квартиру та визнання порядку користування квартирою - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків заяви протягом трьох днів з дня отримання копії даної ухвали, шляхом усунення недоліків та подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

В разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя- Г.О.Козленко