"13" листопада 2014 р.

справа № 642/1141/14,
провадження № 2/642/545/2014
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Клименко О.І.,
при секретарі Самотой В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,
ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» звернулося до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача скрипник Т.І на його користь в порядку регресу грошові кошти в розмірі 2700 грн. 13 коп., та суму сплаченого судового збору. Свою вимогу позивач обґрунтував тим, що з вини ОСОБА_1 31.02.2012 року, яка керувала забезпеченим страховим полісом транспортним засобом марки ОСОБА_2 д.н. НОМЕР_1, сталася ДТП, в результаті якої було пошкоджено автомобіль ОСОБА_2 Пассат д.н. НОМЕР_2, належний ТОВ «Порше Лізінг» та який застрахований за Договором добровільного страхування автотранспорту № 19G-0366958 в ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО». 09.04.2011 року між ПрАТ « СК « Український страховий стандарт» та ОСОБА_1 було укладено договір обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. , відповідно до якого позивачем застраховано цивільно правову відповідальність відповідача пов»яз ану з експлуатацією автомобіля марки Фольксваген Джетта, реєстраційний номер НОМЕР_3. У звязку з чим, отримавши від ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» заяву №134576/21 про відшкодування у порядку регресу шкоди на суму 3853,67грн. вимушено було сплатити останньому 2700,13грн. Крім того, зазначив, що страхувальник не виконала умови договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/2957205 в частині не надання письмового повідомлення страховику протягом 3-х робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди.. Вимогу стягнення з ОСОБА_1 2700,13грн. обґрунтовує посиланням на підпункт «г», пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить позов задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання з»явився. Проти задоволення позову заперечував, посилаючись на той факт, що зі сторони позивача існує недоказанність факту незверення страхувальника з повідомленням до страховика та правову необґрунтованість позовної вимоги. Зазначив, що страхувальник телефонувала на гарячу лінію страховика в день ДТП, протягом трьох робочих днів подала страховику письмову заяву і те, що діючою на час укладення полісу страхування редакцією Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не було встановлено письмове звернення страхувальника, а лише був обовязок повідомити, що і було зроблено ОСОБА_1
Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» необхідно відмовити з наступних підстав.
31.03.2012 року о 14 год. 00 хв. на вул. Клочківській в м. Харкові ОСОБА_1 під час руху заднім ходом на автомобілі НОМЕР_4 на виїзді з парковки супермаркету «Рост», порушила п.10.9 ПДР, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 Пассат д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3
Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.05.2012 року відповідач ОСОБА_1 за порушення п. 10.9. Правил дорожнього руху України визнано винною у вичинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340,00грн.
Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1, повязана з експлуатацією автомобіля НОМЕР_4, була застрахована в Закритому акціонерному товаристві страхова компанія «Український страховий стандарт» на строк з 09.04.2011 по 08.04.2012 рік згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/2957205 укладеного 08.04.2011 року.
Автомобіль другого учасника ДТП під керванням ОСОБА_3, належний ТОВ «Порше Лізінг» - ОСОБА_2 Пассат д.н. НОМЕР_2 було застраховано за Договором добровільного страхування автотранспорту № 19G-0366958 в Публічному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО».
Як встановлено в судовому засіданні, ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» за фактом пошкодження застрахованого автомобіля ОСОБА_2 Пассат д.н. НОМЕР_2 виплатило страхове відшкодування в сумі 3853,67грн. згідно платіжного доручення № 5243 від 29.05.2012 року та на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» звернулося до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» з заявою № 134576/21 від 10.08.2012 року про відшкодування у порядку регресу шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою в сумі 3853,67грн.
ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» за результатами розгляду заяви ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» виплатило останньому страхове відшкодування в сумі 2700,13грн., що підтверджено платіжним доручення № 1259 від 01.10.2012 року.
Як вбачається з позовної заяви позивач посилається на той факт, що відповідач ОСОБА_1 несвоєчасно звернулась до страхово з повідомленням про вчинення ДТП, а також зазначає, що дане звернення було здійснено без дотримання умов передбачених договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Однак, суд не погоджується з правовим обґрунтуванням позивача, щодо стягнення з страхувальника ОСОБА_1 в регресному порядку сплаченого страхового відшкодування за ненадання письмового повідомлення протягом трьох робочих днів з часу ДТП.
Так, згідно ч. 3, ч. 4 ст. 2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
Статтею 5 ЦК України, встановлено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникають з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Як слідує з наведених приписів ЦПК України та ЦК України для вирішення спірних правовідносин необхідно керуватися редакцією закону, якою було встановлено взаємні права та обовязки сторін по договору № АА/2957205 від 08.04.2011 року.
Так, на день укладення договору діяв Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 17.02.2011 року, відповідно до статті 33 якого:33.1. Учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані: 33.1.1. терміново повідомити про дорожньо-транспортну пригоду відповідні органи Міністерства внутрішніх справ України; 33.1.2. вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально».;
З 19.09.2011 року Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» почав діяти в новій редакції, в т. ч. і стаття 33, нову редакцію якої викладено так: Стаття 33. Дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) ; 33.1. У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: 33.1.1. дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; 33.1.2. вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; 33.1.3. поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально».
Стаття 33 із змінами, внесеними згідно із Законом України від 22.09.2005 р. N 2902-IV, у редакції Закону України від 17.02.2011 р. N 3045-VI, який відповідно до п.1 розділу II. «Прикінцеві положення» набрав чинності через шість місяців з дня його опублікування.
Таким чином, позивач неправомірно застосовує до договірних відносин, що вже склалися з відповідачем, нову редакцію Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка встановила інші обовязки (письмове повідомлення).
За приписами діючого на час укладення полісу Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязку письмового повідомлення страхувальником страховика про ДТП не було.
Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем ОСОБА_1 не були порушені приписи ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції чинній на час укладення страхового полісу, а тому правові підстави для задоволення позову та покладення на неї обовязку в регресному порядку відшкодувати сплачене страхове відшкодування відсутні .
В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору.
Керуючись ст. 2, 10,11, 57, 58, 59, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 5 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакціях від 17.02.2011 року та від 19.09.2011 року, ст. 27 Закону України «Про страхування»
ВИРІШИВ:
В задоволенні позовних вимог ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 2700,13грн. та суми сплаченого судового збору - відмовити.
Рішення по справі може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: О.І. Клименко