Провадження №2/761/5335/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 листопада 2014 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Мальцева Д.О.

при секретарі Кривошия О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач), третя особа - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» (далі по тексту - третя особа) про визнання виконавчого напису від 15 квітня 2013 року, зареєстрованому в реєстрі за № 406 таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, 19.01.2007 р. між позивачем та третьою собою був укладений Кредитний договір № 7/11/56/2007-840, відповідно до умов якого Банк надав позивачу кредит у розмірі 34 000 доларів США, який необхідно було повернути до 18 січня 2027 року частинами зі сплатою відсотків та іншими обов'язковими платежами, визначеними кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за вище вказаним кредитним договором між позивачем та третьою особою 19.01.2007 року було укладено договір іпотеки № 7/П/56/2007-840. Зобов'язання за кредитним договором виконувались позивачем належним чином, разом з тим в квітні місяці 2013 року через економічну кризу позивач не зміг в повному обсязі оплачувати необхідні платежі, у зв'язку з чим звернувся до Банку з приводу отримання реструктуризації боргу. Проте в травні 2014 року позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від відділу ДВС Броварського міськрайонного управління юстиції від 12.08.2013 року про примусове виконання виконавчого напису № 406, вчиненого 15.04.2013 р. приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_2.

Позивач зазначає, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений без дотримання приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_2 законодавчої процедури вчинення виконавчого напису, а саме без встановлення безспірності правовідносин та без перевірки того чи надсилалась позивачу відповідачем вимога про погашення заборгованості.

Позивач в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підсав, викладених у позові.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, провив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду надав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що 19.01.2007 року між позивачем та третьою в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 7/11/56/2007-840 від 19.01.2007 р. було укладено Договір іпотеки 7/П/56/2007-840, посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 175. Предметом договору іпотеки є квартира, що розташована на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 59, 20 кв.м, що складається з 2-х кімнат (а.с. 9-10).

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно із ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадку і порядку встановлених законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів: нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. N 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до п. 11 вище вказаного Переліку, до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку також відносяться іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов'язанням до закінчення строку виконання основного зобов'язання.

15.04.2013 року приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис за реєстровим № 406 за договором іпотеки 7/П/56/2007-840 від 19.01.2007 р., яким стягнуто з позивача на користь третьої особи заборгованість за кредитом в розмірі - 33306, 36 доларів США, еквівалент у гривні складає 266217, 74 коп., сума відсотків в розмірі 17615, 76 доларів США, еквівалент в гривні складає 140802, 75 грн., сума пені в розмірі - 62191, 52 доларів США, еквівалент у гривні складає 497096, 79 грн., сума штрафу в розмірі 3400 доларів США, еквівалент у гривні складає 27176, 20 грн., плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 1700 грн. (а.с. 7).

12.08.2013 року державним виконавцем ВДВС Броварського МУЮ Прокопченко Ж.Г. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 406, виданого 15.04.2013 року (а.с. 8).

Позивач стверджує, що відповідачем не було дотримано вимог законодавства України щодо вчинення виконавчого напису, а саме не було перевірено наявність безспірності заборгованості.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а саме позивачем не надано належних доказів того, що заборгованість за виконавчим написом не є безспірною, зокрема, на надано доказів неналежного повідомлення третьою особою позивача про наявність заборгованості та не направлення останньому вимоги про погашення заборгованості у добровільному порядку.

Крім того, відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31 січня 1992 року № 2 оскаржується тільки відмова у вчиненні виконавчого напису, а правильність вимог, зазначених у виконавчому напису, може бути оспорена боржником лише в позовному порядку. При безпідставності цих вимог суд скасовує виконавчий напис і відмовляє у їх задоволенні, а у разі часткової їх обґрунтованості - постановляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу. У цих випадках справа розглядається в позовному провадженні, позивачем в якому є кредитор, а відповідачем - боржник, при цьому, від позивача не надходило заяв про заміну відповідача на належного.

Виконавчий напис № 406 від 15.04.2013р. вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 з додержанням вимог, передбачених Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про іпотеку» та Наказу «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії у нотаріуса не було, подані для вчинення нотаріальної дії документи відповідали вимогам чинного законодавства, при цьому позивачем не оспорюється факт наявності заборгованості.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. N 1172, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса від 15.04.2013р. за № 406 - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене через Шевченківський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення

Суддя: