№ 468/1573/14-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
У Х В А Л А

( про залишення заяви без руху )

13.08.2014 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила сервітутне право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила сервітутне право на користування житловим приміщенням.

Відповідно до п. 3, 5 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Проте, позов не містить опису обставин - яким чином відповідач оспорює, не визнає чи порушує права володіння позивача своїм майном.

В позові також не описана будь-яка наявність між позивачем та відповідачем цивільних правовідносин, які відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України виникають на підставі договорів та інших правочинів, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інших юридичних фактів.

Натомість вбачається, що відповідач мав право користування іншим відмінним від новоствореного позивачем об'єкту нерухомості, при цьому, позов не містить опису того, що відповідач набував прав користування саме новоствореним житлом позивача, з врахуванням того, що відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є саме житлове приміщення, а не певна адреса.

Позов не містить опису підстав посилання на відповідні норми ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, щодо прав відповідача на сервітут (які нормами ЦК УРСР не передбачались) та одночасний опис обставин щодо того, що об'єкт право користування яким мав відповідач, був знищений ще в 1992 році, до набрання чинності ЦК України.

З позовної заяви вбачається, що основою підставою пред'явлення позову до відповідача є факт його реєстрації за тією ж адресою, що і адреса новоствореного майна позивача.

При цьому, зняття особи з реєстрації місця проживання в порядку цивільного судочинства можливе лише як наслідок, як похідна вимога, від позбавлення її майнового права на житлове приміщення, проте, як вказано вище, позов не містить опису набуття відповідачем прав на майно позивача.

За такого вбачається наявність адміністративно-правових відносин щодо наявності чи відчутності підстав для зняття відповідача з реєстрації місця проживання у житловому приміщенні, яке знищене та на місці якого створено новий житловий об'єкт.

Проте зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється відповідними уповноваженими на те органами

В такому разі позивач як власник новоствореного житла відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 3.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України №1077 від 22.11.2012 року, має право звернутись до відповідного територіального підрозділу ДМС України з заявою про зняття з реєстрації місця проживання відповідача, надавши відповідні документи щодо знищення житла, в якому був зареєстрований відповідач та щодо створення за вказаною адресою нового житлового приміщення.

Проте позов не містить відомостей про вчинення позивачем таких дій задля вирішення в передбаченому законом порядку питання про зняття з реєстрації місця проживання відповідача за місцем знаходження новоствореного позивачем будинку.

За таких обставин відповідно до вимог ч.1 ст.121 ЦПК України позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила сервітутне право на користування житловим приміщенням, підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя -

УХ В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила сервітутне право на користування житловим приміщенням, - залишити без руху.

2. Надати позивачу п'ятиденний строк для виправлення вказаних в описовій частині ухвали недоліків, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позову без руху.

3. Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись неподаною і повернута. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

СУДДЯ: