Провадження № 6/761/2052/2014
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2014 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маліновської В.М.,

при секретарі Лазоришинець К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Руденко Ю.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника (ВП № 42459179) - ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Руденко Ю.О. за погодженням з начальником відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гоцій Б.І. звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника - ОСОБА_2.

Своє подання державний виконавець обґрунтовує тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження ВП № 42459179 з примусового виконання виконавчого листа № 761/20841/13-ц, виданого 27.02.2014р. Шевченківським районним судом м. Києва, про солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_2 боргу в сумі 56 160,39 грн. на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ філії ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк». Державним виконавцем прийнято виконавчий документ до виконання та 14.03.2014р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у відповідності до вимог ст.ст. 17,19, 21, 25 Закону України «Про виконавче провадження». Боржником в строк, наданий для самостійного виконання, рішення не виконано, про причини такого невиконання державного виконавця повідомлено не було. В процесі примусового виконання рішення державним виконавцем встановлено, що інформація про джерела отримання доходів боржника відсутня, останній не має рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, не працює за трудовими та цивільно-правовими угодами, пенсії не отримує, не має зареєстрованого за ним нерухомого майна. 16.04.2014р. в порядку ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Враховуючи вищевикладене, свідомі дії та бездіяльність боржника, спрямовані на невиконання відповідних обов'язків у виконавчому провадженні при наявності для цього всіх реальних можливостей та відсутності будь-яких незалежних від нього об'єктивних обставин, заявник просив суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, 04107, АДРЕСА_1 за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням суду, без вилучення паспортного документам.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку; причину неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши додані до нього докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Руденко Ю.О. на підставі заяви стягувача від 11.03.2014р. № 40-11-683 (а.с.6-7) та виконавчого листа № 761/20841/13-ц, виданого 27.02.2014р. Шевченківським районним судом м. Києва (а.с.5), 14 березня 2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 42459179 по стягненню з боржника - ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого без балансового відділення філії ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» боргу в сумі 56 160,39 грн., та встановлено боржнику семиденний строк з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження для добровільного виконання рішення суду (а.с.9).

21.03.2014р. представник Стягувача отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження для передачі боржнику, що підтверджується його підписом в супровідному листі № 1034/11 (а.с.8).

Постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 16.04.2014р. державним виконавцем накладено арешт на все майно, що належить Боржнику у межах суми звернення стягнення 56 160,39 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику лише в межах суми боргу (а.с.11), що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 22752006 від 10.06.2014р. (а.с.16-17) та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 62954431 від 09.07.2014р. (а.с.18-19).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 53752733 від 11.04.2014р. відомості про зареєстроване за боржником нерухоме майно у реєстрі відсутні (а.с.12).

Згідно відповіді № від 10.04.2014р. Державної податкової служби України у боржника відсутні рахунки, відкриті у банківських установах та інших фінансових установах (а.с.13), а відповідно до відповідей № від 15.04.2014р., № від 15.04.2014р. Пенсійного фонду України боржник не отримує пенсію та не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами (а.с.14-15).

Разом з тим, доказів того, що боржник - ОСОБА_2 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.03.2014р. за місцезнаходженням, вказаним державним виконавцем, суду не надано, а тому посилання державного виконавця на те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні при перевірці матеріалів справи.

Будь-яких доказів, які б свідчили, що боржник повідомлений про відкриття виконавчого провадження та свідомо ухиляється від виконання зобов'язань за рішенням суду до подання не додано.

З копій документів виконавчого провадження, доданих до подання державного виконавця, не вбачається, що державним виконавцем здійснені всі дії на розшук та арешт майна, яке належить боржнику, а також не наведено та не зазначено, що державний виконавець здійснив ряд виконавчих дій, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 10 ЦПК України).

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно з ч.2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, Законом встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; несвоєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб тощо.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили саме про ухилення боржника - ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, а саме: не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; неповідомлення державного виконавця про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб тощо, державним виконавцем суду не надано.

Враховуючи положення наведених законодавчих актів, суд приходить до висновку, що подання Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Руденко Ю.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника (ВП № 42459179) - ОСОБА_2, не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні докази саме ухилення боржника від виконання зобов'язань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 377-1, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Руденко Ю.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника (ВП № 42459179) - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: