Провадження № 2/712/3391/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

з а о ч н е

22 грудня 2014 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Мельник І.О.

при секретарі Аліценко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної акціонерної страхової компанії "Оранта", третя особа: ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування, -

В С Т А Н О ВИ В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що 20.10.2010 року близько 17 год. 20 хв., в світлий час доби, ОСОБА_2., керуючи власним автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись в середній смузі проїзної частини вул.Благовісна, в напрямку від вул. Котовського до вул. Франка, на перехресті з вул. Пушкіна в м. Черкаси в порушення вимог п.п. 2.3 б), 10.1 ПДР України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, в момент зміни ним напрямку руху ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи даний маневр лівого повороту та не надавши дороги автомобілю «VOLKSVAGEN LT 35» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався в лівій смузі руху в попутному напрямку, під керуванням ОСОБА_4, виїхавши в крайню ліву смугу та допустив зіткнення з вказаним транспортним засобом, після чого некерований автомобіль «VOLKSVAGEN LT 35», виїхавши на тротуар та скоїв наїзд на ОСОБА_1 та зіткнувся з деревом. Внаслідок ДТП позивачка отримала тілесні ушкодження у вигляді забоїв; з крововиливами поперекової ділянки справа, лівої ліктьового суглобу, лівої гомілки, забою тазу в ділянці сполучення лобкових кісток, які згідно висновку експерта №1451 від 01.02.2011 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Наслідками травми отриманої ОСОБА_1, яка на той час перебувала в стані вагітності 28 тижнів, стала потреба в проведенні «кесаревого розтину» в зв'язку із передчасним відшаруванням нормально розташованої плаценти та згідно висновку експерта №1451 від 01.02.2011 прямий причинний зв'язок між отриманими тілесними ушкодженнями під час ДТП та передчасними пологами через травматичне відшарування нормально розташованої плаценти шляхом хірургічного втручання у вигляді «кесаревого розтину» в терміні 28 тижнів, а також тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя. Дані факти підтверджуються вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 11.11.2013 року, зміненого апеляційним судом Черкаської області від 03.06.2014 року в частині відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1, яким ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні ДТП та присуджено до стягнення з нього на користь позивачки матеріальної шкоди в розмірі 22236 грн. та моральної шкоди в розмірі 100000 грн. На момент скоєння ДТП автомобіль ОСОБА_2 було застраховано в ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» відповідно до договору № ВЕ/1493543 від 07.04.2010 року. На даний час відповідачем жодних виплат не проведено. Враховуючи викладене, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом, просить суд стягнути з відповідача на її користь суму страхового відшкодування у розмірі 22236 грн. та 100000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Суду пояснила, що вона зверталася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та надала ряд необхідних документів. Проте, на даний час страховою компанією жодних виплат так і не проведено, більш того, листом від 29.08.2014 року відповідач повідомив її про те, що страховиком буде здійснено виплату моральної шкоди в межах ліміту відповідальності в сумі 2550 грн., а відшкодування матеріальних збитків буде здійснено ОСОБА_2 Оскільки цивільно-правова відповідальність останнього застрахована в НАСК «Оранта», тому з них необхідно стягнути на її користь суму матеріальних та моральних збитків, встановлену вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 11.11.2013 року, зміненого апеляційним судом Черкаської області від 03.06.2014 року.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Третя особа ОСОБА_2. та його представник - ОСОБА_6 позов підтримали та просили його задовольнити, стягнувши збитки на користь позивачки із страхової компанії.

Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши позивачку, третю особу та його представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 20.10.2010 року близько 17 год. 20 хв., в світлий час доби, ОСОБА_2., керуючи власним автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись в середній смузі проїзної частини вул.Благовісна, в напрямку від вул. Котовського до вул. Франка, на перехресті з вул. Пушкіна в м. Черкаси в порушення вимог п.п. 2.3 б), 10.1 ПДР України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, в момент зміни ним напрямку руху ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи даний маневр лівого повороту та не надавши дороги автомобілю «VOLKSVAGEN LT 35» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався в лівій смузі руху в попутному напрямку, під керуванням ОСОБА_4, виїхавши в крайню ліву смугу та допустив зіткнення з вказаним транспортним засобом, після чого некерований автомобіль «VOLKSVAGEN LT 35», виїхавши на тротуар та скоїв наїзд на ОСОБА_1 та зіткнувся з деревом.

Внаслідок ДТП позивачка отримала тілесні ушкодження у вигляді забоїв; з крововиливами поперекової ділянки справа, лівої ліктьового суглобу, лівої гомілки, забою тазу в ділянці сполучення лобкових кісток, які згідно висновку експерта №1451 від 01.02.2011 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Наслідками травми отриманої ОСОБА_1, яка на той час перебувала в стані вагітності 28 тижнів, стала потреба в проведенні «кесаревого розтину» в зв'язку із передчасним відшаруванням нормально розташованої плаценти та згідно висновку експерта №1451 від 01.02.2011 прямий причинний зв'язок між отриманими тілесними ушкодженнями під час ДТП та передчасними пологами через травматичне відшарування нормально розташованої плаценти шляхом хірургічного втручання у вигляді «кесаревого розтину» в терміні 28 тижнів, а також тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя.

Вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 11.11.2013 року, зміненого апеляційним судом Черкаської області від 03.06.2014 року в частині відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1, яким ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні ДТП та присуджено до стягнення з нього на користь позивачки матеріальної шкоди в розмірі 22236 грн. та моральної шкоди в розмірі 100000 грн.

Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами справ за позовами про відшкодування шкоди" під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості.

07.04.2010 року між ОСОБА_2 та НАСК «Оранта» укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/1493543 строком дії з 07.04.2010 року по 06.04.2011 року. Забезпеченим транспортним засобом згідно з вказаним Полісом є автомобіль НОМЕР_1.

Страхування майнової відповідальності особи є одним із можливих різновидів страхування, передбачених ст. 980 ЦК України.

Предметом договору страхування, виходячи зі змісту ст. 980 ЦК України можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з:

1) життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування);

2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування);

3)відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Приймаючи до уваги ст. 1194 ЦК України за загальним правилом особа, на користь якої здійснено страхування (потерпілий) вправі звернутися з вимогою про відшкодування шкоди не до завдавача шкоди, а до страховика, який здійснив страхування відповідальності страхувальника. При цьому страховик зобов'язаний сплатити потерпілому суму страхового відшкодування.

Страхове відшкодування - це виплата, яка здійснюється страховиком в межах страхової суми, а страхова сума - це максимально можливий розмір виплати по страхуванню (ст. 9 Закону України "Про страхування"). З полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/1493543 від 07.04.2010 року вбачається, що страхова сума за нанесення шкоди здоров»ю за зазначеним полісом становить 51000 грн.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що 22.10.2010 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до відповідача про проведення страхових виплат, але за зазначеним страховим випадком НАСК «Оранта» виплати не проводила.

Статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 9 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року (із змінами від 25.05.2011 року) роз'яснено, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (Їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Відповідно до ст. 22.3. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілому може бути відшкодована також моральна шкода, передбачена п.1,2 частини другої ст. 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5% ліміту, визначено п.9.3. Закону.

Отже, максимальний можливий розмір відшкодування НАСК «Оранта» моральної шкоди становить 2550,00 грн.

Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити частково, а саме: стягнути з НАСК «Оранта» на користь позивачки матеріальну шкоду в сумі 22236 грн. та моральну шкоду в сумі 2550 грн.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст. ст. 22, 24, 26-1 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 5, 10,11, 57-60, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Національної акціонерної страхової компанії "Оранта", третя особа: ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в сумі 22236 грн. та моральну шкоду в сумі 2550 грн., а всього 24786 грн.

Стягнути з Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" на користь держави судовий збір в сумі 247,86 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Головуючий: