Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4457/14 Головуючий у 1-й інстанції: Сидоренко І.О.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука О.П.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07 березня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 01.11.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 717-06, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 29 000 доларів США терміном до 31.10.2011 року та зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором.

Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 були укладені договори поруки від 01.11.2006 року.

ОСОБА_3 належним чином не виконувала зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 20.11.2013 року становить 5 649,13 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.11.2013 року складає 45 136,55 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3 338,89 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 2 031,61 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 278,63 доларів США.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором № 717М-06 від 01.11.2006 року у розмірі 5 649,13 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.11.2013 року складає 45 136,55 грн., та судові витрати.

Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07 березня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 717М-06 від 01.11.2006 року станом на 20.11.2013 року у розмірі 5 649,13 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.11.2013 року складає 45 136 грн. 55 коп., та судовий збір в сумі 451,37 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Сторони, їх представники до апеляційного суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що у справі є докази (розписка про одержання судової повістки, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення), ОСОБА_3 у надісланній апеляційному суду письмовій заяві просить розглядати справу за її відсутності. Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, така неявка сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Справа розглянута у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За положеннями ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Як передбачено ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 01.11.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк»» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 717М-06, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 29 000 доларів США на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16 % на рік та зобов'язалася повертати наданий кредит у визначений договором строк - 31.10.2011р. включно, та сплачувати проценти за його користування (а.с. 12-13, 14).

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 01.11.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк»» та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 були укладені договори поруки, відповідно до яких поручителі у разі невиконання боржником обов'язків за кредитним договором відповідають перед кредитором як солідарні боржники, в тому ж розмірі, що й боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (а.с. 15, 16).

ОСОБА_3 належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, у зв'язку з чим станом на 20.11.2013 року заборгованість за кредитним договором становить 5 649,13 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.11.2013 року складає 45 136,55 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3 338,89 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 2 031,61 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 278,63 доларів США (а.с. 5-6, 7).

Задовольняючи позов, суд вірно виходив з системного застосування норм матеріального права, зокрема, ст.ст. 526, 543, 553-555, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, за якими зобов'язання за договором, у тому числі за договором кредиту, є обов'язковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, у тому числі солідарними боржниками за договором поруки в разі настання відповідальності за порушення позичальником грошового зобов'язання.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_3 не отримала кредит спростовуються наявними у матеріалах справи копіями розпорядження, попередньої вимоги на видачу кредиту та заяви на видачу готівки, з яких вбачається, що відповідно до умов кредитного договору № 717-06 від 01.11.2006 року ОСОБА_3 отримала 29 000 доларів США (а.с. 76, 77).

Доводи апеляційної скарги щодо невірності розрахунку заборгованості не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, зазначений розрахунок оформлений належним чином у відповідності до законодавства та умов кредитного договору, фаховими працівниками позивача. ОСОБА_3 в порушення ст.ст. 10, 60 ЦПК України не доведено, що вказаний розрахунок не ґрунтується на первинних бухгалтерських документах, а тому є неналежним та недопустимим доказом. ОСОБА_3 також не надано суду іншого належного розрахунку її заборгованості за кредитним договором, який би відповідав положенням законодавства та умовам кредитного договору.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки є повторенням обставин, якими ОСОБА_3 обґрунтовувала свої заперечення проти позову, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Всі викладені в апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Разом з тим, не можна погодитися з висновком суду першої інстанції про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат у справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем при пред'явленні позову, суд першої інстанції не звернув уваги на вимоги ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню у рівних частках судовий збір по 112,84 грн. з кожного. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Вказаний недолік відповідно до ст. 309 ЦПК України не являється підставою для скасування судового рішення і може бути виправлений судом апеляційної інстанції шляхом зміни рішення в зазначеній частині.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07 березня 2014 року по цій справі в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, відповідно до якого стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір по 112,84 грн. з кожного.

В іншій частині рішення по цій справі залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: