Справа № 459/3928/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2014 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Мелешко С. І.

при секретарі Савіцькій Б.Б.

з участю адвоката Воротньова І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Червонограді справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди ,

В с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що в жовтні 2000 року на автодорозі сполученням Сокаль-Перетоки, з вини відповідача - ОСОБА_3, який керував власним автомобілем марки «Фольксваген-Пассат» в стані алкогольного сп'яніння, трапилася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої померла мама ОСОБА_2 - ОСОБА_5

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 15.09.2006 року по даному факту відповідача було визнано винним за ч.3 ст.286 КК України.

Під час розслідування кримінальної справи всупереч вимог законодавства її не було визнано потерпілою.

З огляду на наведене просить стягнути з відповідача в користь ОСОБА_2 150 000 грн. моральної шкоди, заподіяної загибеллю матері.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав, покликавшись на обставини, викладені в позовній заяві та додатково пояснив, що його внучка з дитинства була позбавлена материнської турботи, опіки, теплоти, догляду, ласки, яка на той час їй була такою необхідною. У зв'язку із чим у неї погіршився стан здоров'я, появилося безсоння, роздратованість, неспокій, з цього приводу вона дуже переживала. Дитина приклала значні зусилля для того щоб знову організувати своє життя. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовних вимог не визнав та пояснив, що позивача ОСОБА_2 не було визнано потерпілою по кримінальній справі. Окрім цього батько ОСОБА_2 - ОСОБА_6 під час розгляду кримінальної справи також не був визнаний потерпілим, оскільки будь-яких претензій до ОСОБА_3 у нього не було. Тому підстав для стягнення моральної шкоди , а відтак для задоволення позову немає.

Вислухавши пояснення сторін, оцінивши наявні у справі письмові докази , суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 15 вересня 2006 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України. ОСОБА_3 засуджений за те, що він, 13 жовтня 2000 року близько 23.00 год., керуючи автомобілем марки „Фольксваген-Пассат", дорожній номер НОМЕР_1 , рухаючись в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості за межами с. Скоморохи Сокальського району Львівської області ділянкою дороги Сокаль -Перетоки у напрямку с. Перетоки Сокальського району на дальньому світлі фар зі швидкістю 90 км/год , не вибрав безпечної швидкості у межах відстані видимості дороги , виявивши попереду свого автомобіля перешкоду у вигляді тракторного причепа - розкидача органічних добрив ПРТ-10 , який складав тракторний поїзд разом з трактором Т -150 дорожній номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7, який рухався у попутньому напрямку без габаритних вогнів на причепі і не був обладнаний двома задніми фонарями , двома покажчиками повороту та восьмома світлоповертачами, ОСОБА_3 внаслідок перевищення допустимої швидкості руху та перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння , в результаті чого сповільнилася його реакція як водія, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу і не дотримавши безпечної дистанції , вчинив зіткнення із задньою лівою частиною причепа. В результаті ДТП пасажири автомобіля марки „Фольсваген- Пасат" - ОСОБА_5 загинула на місці ДТП , а ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в Львівській міській лікарні швидкої допомоги. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія-підсудного, який порушив правила безпеки руху , передбачені Правилами дорожнього руху України, що стверджується копією вироку Червонограджського міського суду Львівської області від 15.09.2006 року .

Із змісту даного вироку убачається, що по справі пред'являвся цивільний позов , який був задоволений частково , а саме із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 було стягнуто 50 000 грн. моральної шкоди за заподіяну йому моральну шкоду.

В користь позивачки ОСОБА_2 моральної шкоди стягнуто не було.

Відповідно до вимог частини 4 статті 61 ЦПК України - вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили , або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ті дії та чи вчинені вони цією особою.

Разом з тим оскільки вина відповідача у ДТП , яке призвело до загибелі матері позивача, була встановлена вироком суду від 15.09.2006 року, то спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України 2003 року, який діяв на той час.

В силу вимог ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині) , батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Як регламентує ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином з моменту настання нещасного випадку, під час якого загинула мама позивача ОСОБА_2, остання втратила право на повноцінне дитинство, дуже переживала, переносила моральні страждання та зміни у життєвих стосунках. Був порушений нормальний уклад її життя, що вимагало додаткових зусиль для його організації.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг фізичних душевних, психічних страждань які зазнала позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість та неможливість відновлення.

Також суд врахував майновий стан відповідача ОСОБА_3 ,який є інвалідом другої групи від загального захворювання , отримує пенсію по інвалідності, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-онколога, має на утриманні неповнолітню дочку , батьків похилого віку .

З огляду на вищенаведене, виходячи із засад розумності , виваженості та справедливості , суд вважає , що з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 слід стягнути 30 000 грн. моральної шкоди.

Вимоги про стягнення 150 000 грн. моральної шкоди є завищені , належним чином не обгрунтовані , тому в такому розмірі моральна шкода не може бути стягнута.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача , на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору , від стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної або відхиленої частини вимог. З огляду на наведене , суд приходить до переконання, з ОСОБА_3 в користь держави слід стягнути 300,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.10,30,60, 212,215 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 - 30000 (тридцять тисяч ) грн. моральної шкоди , .

В решті вимог ОСОБА_2 відмовити .

Стягнути з ОСОБА_3 - 300 (триста ) грн. судового збору в дохід держави .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. І. Мелешко