Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Домніцького В.В.,

при секретарі судового засідання - Єфремової М.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Ужгородському району Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В :

24.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він перебуває з 2011 року в цивільному шлюбі з ОСОБА_3 Вказує, що за час спільного проживання з ОСОБА_3 у них, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, народився син ОСОБА_6, однак, у зв'язку з тим, що на момент народження дитини відповідач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 відомості про батька дитини були внесені відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, у зв'язку з чим дитину записано за прізвищем та по батькові за фактичним чоловіком ОСОБА_3 як: ОСОБА_6. Однак, позивач вказує, що біологічним батьком дитини є він, на підставі чого просить суд виключити з актового запису про народження дитини первинні відомості про її батька та занести дані про позивача, як батька дитини, відповідно змінивши актовий запис про народження дитини.

У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю - просить суд їх задоволити та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначила, що визнає вимоги позивача у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

У судове засідання третя особа, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи, не з'явилась, причини неявки суду не повідомили, а тому суд ухвалив провести розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

У ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 29.08.1998 року по 25.04.2014 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5.

Разом з тим, встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 з 2011 року по сьогоднішній день проживає з позивачем - ОСОБА_1, який є біологічним батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 22.10.2014 року, зареєстрованою в реєстрі за № 2046, та, зокрема, визнається і не заперечується відповідачем по справі.

Однак, як вбачається із свідоцтва про народження дитини - ОСОБА_6, серії НОМЕР_1 від 21.05.2012 року, батьками дитини зазначено: мати - ОСОБА_2, батько - ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи із суті позовних вимог ОСОБА_1 та положень ст. 129 СК України слід констатувати, що вимоги позивача стосуються безпосередньо прав та обов'язків особи, яка записана батьком дитини - ОСОБА_5.

Із контекстного аналізу норм статей 11 та 33 ЦПК України вбачається, що виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, залучення судом до участі у справі особи, як співвідповідача, можливе лише як результат вирішення судом клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом.

Як вбачається із правової позиції Верховного Суду України, суд, встановивши, що позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, за відсутності клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем, має ухвалити рішення про відмову у позові до неналежного відповідача, що не позбавляє позивача права на звернення до суду із самостійним позовом до особи, яка має відповідати за цим позовом (ухвала № 6-9538 св 09).

Беручи до уваги, що позивач, оспорюючи батьківство особи, яка записана батьком дитини, клопотання про заміну неналежної сторони не заявляв, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, так як такий пред'явлений не до тієї особи, яка має відповідати за позовом.

Керуючись ст.ст. 11, 33, 60, 212-215, 294 ЦПК України та ст.ст. 122, 129 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий В.В. Домніцький