Справа № 510/1200/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2014 Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивач на задоволенні уточнених позовних вимог наполягав, просив про розгляд справи без його участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про одруження між ОСОБА_2 та ОСОБА_3; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4, померлого 10.01.1996р.; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5, померла 17.01.2006р.; копія заповіту ОСОБА_5 від 23.03.2006р., складеного на імя ОСОБА_1; копія сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ОД № 0107767; копія сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ОД № 0107529; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2000р.; копія витягу зі спадкового реєстру від 01.03.2006р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.03.2014р.; копія довідки відділу земельних ресурсів у Ренійському районі від 11.02.2008р.; копія довідки ВРАЦС від 01.11.2005р.; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 11.12.2009р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач у справі є донькою нині померлої ОСОБА_5 За життя їй належали: право на земельну частку (пай) в КСП «Рассвет», розміром 3,61 в умовних кадастрових гектарах, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ОД № 0107529 від 26.12.1996р., право на земельний пай в КСП «Рассвет», розміром 3,61 в умовних кадастрових гектарах, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2000р. зареєстрованого в реєстрі за № 2/11030 та житловий будинок. На випадок смерті ОСОБА_5 розпорядилась належним їй майном, 23.03.2006 р. залишила заповіт на імя позивача ОСОБА_1, яким заповідала їй все майно, яке буде належатиме їй за життя. За рішенням Ренійського районного суду Одеської області 11.12.2009р. за позивачем було визнано право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_5, а саме на житловий будинок. Про наявність сертифікатів на право на земельний пай позивач дізналась лише у 2013р.

Після смерті ОСОБА_5, відкрилась спадщина на вищезазначене майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач не звернулась до нотаріальної контори із заявою про її прийняття. Однак, на момент смерті матері позивач мешкала разом із ним за адресою спадкового будинку. Пізніше, позивач звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на інше спадкове майно, однак їй в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Після смерті ОСОБА_5, це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на право на земельний пай, як на обєкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивач фактично прийняла спадщину, що залишилася після померлої матері і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців немає.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом (ст. 1235 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину фактично, оскільки її воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (догляд за спадковим будинком, що належав чоловікові, сплата витрат по його утриманню та ін.).

Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є субєктом набуття права власності на земельний пай з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1235, 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на:

- право на земельну частку (пай) в КСП «Рассвет», розміром 3,61 в умовних кадастрових гектарах, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0107529 від 26.12.1996р.;

- право на земельний пай в КСП «Рассвет», розміром 3,61 в умовних кадастрових гектарах, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2000р. зареєстрованого в реєстрі за № 2/11030.

- що належали ОСОБА_6, померлому 11.01.1996 року, та ОСОБА_5, померлій 17.04.2006 року.

Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.І. Дудник