Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-ц/778/1438/14 Головуючий у 1 інстанції: Апаллонова Ю.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

02 квітня 2014 року м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

ОСОБА_2

При секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12 грудня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ПАТ Альфа-Банк звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому зазначало, що 25 травня 2012 року між ПАТ Сведбанк та ПАТ Дельта Банк, відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами.

В свою чергу, 15 червня 2012 року, між ПАТДельта Банк та ПАТ Альфа-Банк, був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами.

Згідно вищезазначених угод (договорів) відбулося відступлення Права вимоги за Кредитним договором № 0711/0808/45-043 від 14.08.2008 року, що було укладено між ВАТ Сведбанк (правонаступник - ПАТ Сведбанк) та фізичною особою - громадянином (кою) України яким (якою) - ОСОБА_3 на користь ПАТ "Альфа-Банк".

Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним Кредитним договором належать ПАТ "Альфа-Банк"

14.08.2008 року ВАТ Сведбанк (правонаступник - ПАТ Сведбанк) (надалі за текстом -Банк), та фізична особа - ОСОБА_3 уклали Кредитний договір № 0711/0808/45-043, з подальшим внесенням змін і доповнень.

Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов'язується надати Боржнику кредит у сумі 74000,00 доларів , а Відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

Банк (кредитор) свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит у сумі 74000,00 доларів.

В свою чергу, Відповідач, неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо - порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 01.06.2013 p., має прострочену заборгованість:за кредитом - 37 740,42 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 301 659,17 грн.,по відсотках - 5 547,13 дол. США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 44338,21 грн.,пеня - 473,44 дол. СІЛА., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 3784,21 грн.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором, 14.08.2008 року ВАТ Сведбанк та фізична особа ОСОБА_3 уклали Іпотечний договір 0711/0808/45-043-2-1 (надалі за текстом - Іпотечний договір), відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку наступне майно, а саме: квартиру № 51 (п'ятдесят один), що складається з двох жилих кімнат (загальною площею 50,22 кв. м. та житловою площею 27,7 кв. м.), яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, будинок 39 ОСОБА_4 іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, 14.08.2008 року за реєстром № 1931.

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 0711/0808/45-043 від 14.08.2008 року, яка станом на 01.06.2013 року складає 349 781,59 грн. складається з заборгованості: за кредитом - 301 659,17 грн., по відсотках - 44 338,21 грн., пеня 784,21 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: квартиру № 51, що складається з двох жилих кімнат (загальною площею 50,22 кв. м. та житловою площею 27,7 кв.м.), яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, будинок 39 В ОСОБА_4 іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, 14.08.2008 року за реєстром № 1931, шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ Про виконавче провадження, за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнути з Відповідача витрати по сплаті судового збору у сумі 3 441,00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2013 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ПАТ Альфа-Банк подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

У день розгляду справи апелянтом подана заява про скасування рішення суду з залишенням їх зави без розгляду.

Таке клопотання не задоволено судом з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 304 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими главою 1 розділу V ЦПК України.

У главі ЦПК України про апеляційне провадження передбачено лише два випадки, коли сторони можуть реалізувати диспозитивні права щодо розпорядження своїми процесуальними способами захисту: відмова позивача від позову та мирова угода сторін (ст. 306 ЦПК України), унаслідок чого рішення суду на підставі статей 205 і 310 ЦПК України підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Вищезазначене свідчить про те, що на стадії апеляційного провадження суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями залишати позов без розгляду, якщо позивач подає таку заяву. Така заява може бути розглянута і вирішена лише до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Враховуючи, що позивач обізнаний про час та місце розгляду справи, не забажав приймати участь в апеляційному розгляді, та не подав заяву про відмову від апеляційної скарги і закриття апеляційного провадження, судова колегія розглядає питання щодо законності оскаржуваного рішення на підставі та в межах вимог, заявлених в апеляційній сказі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції правильно послався на те, що позивачем не доведений розмір заборгованості.

Так в справі відсутній розрахунок, оформлений належним чином. Незважаючи на сприяння суду у реалізації сторонами своїх прав, відкладення розгляду справи для зясування факту та розміру заборгованості, позивачем не було надано відповідних розрахунків, не були враховані надані відповідачем докази про часткову оплату кредитних зобовязань, які суттєво впливають на остаточний розмір заборгованості. Судом правильно визначено, що за огляду на зазначене відсутня можливість надати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна.

Натомість за ст. 10 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на те, що позивачем не доведені позовні вимоги належними доказами, суд першої інстанції ухвалив відповідне закону рішення, підстав для скасування якого судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2013 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: