Справа №200/6787/14ц
Провадження №4с/200/25/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду із вищезазначеною скаргою та просив скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 03.03.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачу, а саме: виконавчого листа №2а-2168/11, виданого 12.07.2011 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з УПФ в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська на її користь підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період в розмірі 926,25 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.07.2011 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська видано виконавчий лист про зобовязання УПФ в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська провести перерахунок та здійснити виплату їй пенсії з підвищенням згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період. В межах виконавчого провадження перерахунок було проведено, проте сума перерахунку стягнута не була, натомість їй було повернуто виконавчий документ, де державний виконавець послався на норми Закону України «Про Гарантії держави щодо виконання судових рішень» та ствердив, що обовязок виконання її виконавчого листа покладено на Державну Казначейську службу України. З таким висновком державного виконавця вона не згодна, оскільки постанова суду про задоволення її позовних вимог прийнята ще 22.02.2011 року, а 29.11.2013 року судом було змінено спосіб і порядок виконання рішення суду із зобовязання вчинити певні дії, на стягнення на її користь твердої грошової суми. Вважає, що державний виконавець мав діяти в інший спосіб, а саме скласти акт про неможливість виконання виконавчого листа та надіслати його із супровідним листом та матеріалами виконавчого провадження в порядку Постанови КМУ №45 від 30.01.2013 року до Казначейства. З цих підстав вона намагалась оскаржити дії державного виконавця до начальника відділу примусового стягнення, втім отримала відмову.

Представник скаржника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в скарзі.

Представник відділу примусового виконання рішень в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, просив в ній відмовити, посилаючись на не підвідомчість виконавчого провадження відділу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі докази у їх сукупності, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України проголошено обовязковість виконання судових рішень на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Як визначає ст.1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.2 Закону, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Державна казначейська служба України (Казначейство України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України.

Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно підпункту 5 пункту 4 Положення «Про Державну казначейську службу України» Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

З 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

За ст.2 цього Закону, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Згідно ст.3 цього Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Судом встановлено, що 22.02.2011 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська винесено постанову про зобовязання УПФ в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська провести перерахунок та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з підвищенням згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період.

На виконання цієї постанови суду, яка набрала законної сили 14.06.2011 року, судом 12.07.2011 року видано виконавчий лист.

29 листопада 2013 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська постановив ухвалу в справі №2а-2168/11 про заміну способу і порядку виконання постанови суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до УПФ в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача перерахованої суми, яка складає 926,25 грн.

Предявивши цей виконавчий лист до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області скаржник отримав постанову головного державного виконавця Дрижирук О.О. від 03.03.2014 року про повернення виконавчого документу стягувачеві у звязку з непідвідомчістю виконавчого документу відділу, так як виконавчий документ підлягає до виконання в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Слід зазначити, що ухвала суду від 29.11.2013 року є окремим виконавчим документом, який постановлений після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а тому має бути предявлений стягувачем до відповідного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, і в будь-якому випадку не підлягає виконанню органами ДВС України.

Отже, скаргу слід визнати безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, за підстав, наведених вище.

Відповідно до ст.388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

На підставі ст.388 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.3,10,11, 57, 60, 61, 88, 169, 197, 212-215, 293, 294, 383-389 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів із дня проголошення ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Т.В.Шевцова