Справа № 758/9247/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2014 року суддя Подільського районного суду м.Києва Трегубенко Л. О., розглянувши матеріали протесту ОСОБА_1 до Державного підприємства «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції України, організатора, ОСОБА_2 та інших, Політичної партії «ВО «Батьківщина», ОСОБА_3 та інших, Президента України, ОСОБА_4, Прем»єр - міністра України, ОСОБА_5, депутатів Верховної Ради України, відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві, Служби безпеки України, керуючих банками « Альфа», «Дельта», «Універсал», «Правекс-банк», «Свердбанка», Універсальної колекторської компанії, ОСОБА_6, громадян США, ОСОБА_7 та інших, громадян Англії, ОСОБА_9 та інших, ОСОБА_10 та інших на незаконні дії державних виконавців, скасування постанови про арешт майна і витягу з Державного реєстру обтяжень, погашення заборгованості в банках, притягнення осіб до кримінальної відповідальності, визнання її постраждалою від злочинів,

В С Т А Н О В И В :

Заявник, ОСОБА_1, звернулась до суду з даним протестом, просить: скасувати постанову про арешт майна від 28.07.2014 р. та витяг з Державного реєстру обтяжень, притягнути до кримінальної відповідальності відділ ДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, ДП «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_6 за шахрайство.

Притягнути до кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайство групову банду перерахованих осіб, які себе видають за посадових, сепаратистів, всіх шахраїв, які ніде не працюють, керуючих банками тощо, й арештувати, які посміли їй погрожувати, підсилали до квартири аферистів.

Визнати її постраждалою від злочинів перерахованих осіб, закрити у банках договори по її заборгованості, де брала кредити на капітальний ремонт своєї квартири, забрати у них всі її гроші, видати довідки про закриття заборгованості в цих банках, і вилучити всі телефони, звідки дзвонили їй, підключаючи автовідповідач.

Просить відкрити провадження в справі за матеріалами її протесту.

Суддя, розглянувши матеріали протесту вважає, що у відкритті провадження за ним необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

У відповідності до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Суди розглядають справи про оскарження рішень третейських судів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів, про оспорювання рішень міжнародного комерційного арбітражу, а також про визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, та згідно статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (стаття 17), ГПК України (статті 1, 12), КПК України або КУпАП віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Тобто, наявність або відсутність права на звернення до суду з позовом в кожному конкретному випадку залежить від певних обставин, іменованих передумовами права на пред'явлення позову. Їх можна визначити як обставини, з наявністю або відсутністю яких цивільний процесуальний закон пов'язує можливість пред'явлення позову в суді.

Виділяють дві групи передумов права на пред'явлення позову: суб'єктивні та об'єктивні.

Суб'єктивні передумови - це обставини, які пов'язані з особою позивача і за наявності яких у позивача виникає право на пред'явлення позову в суді. До них належать правоздатність і процесуальна заінтересованість, об'єктивні передумови - це обставини, які не залежать від особи позивача і з наявністю чи відсутністю яких закон пов'язує можливість пред'явлення конкретного позову, зокрема підвідомчість справи суду; правовий характер вимоги тощо.

У порядку судового контролю за виконанням судових рішень, відповідно до ст. 383 ЦПК України право на звернення із скаргою до суду мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, законом чітко встановлено випадки та порядок звернення у порядку цивільного судочинства зі скаргою на рішення чи дії або бездіяльність державного виконавця.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Із змісту протесту заявниці вбачається, що нею заявлені вимоги про притягнення до кримінальної відповідальності осіб, винних у незаконному накладенні арешту на майно при проведенні виконавчих дій державним виконавцем на підставі Закону України «Про виконавче провадження», а також скасування витягу, яким зареєстрований у державному реєстрі речових прав на рухоме майно на такий вид обтяження, як арешт рухомого майна на підставі постанови державного виконавця.

Таким чином, ураховуючи характер правовідносин, що випливає з тексту протесту заявниці, наслідком яких має бути притягнення осіб до кримінальної відповідальності за крадіжки і шахрайство, відсутності спору про право цивільне, суд вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у формі протесту, оскільки в разі, якщо заявник вважає, що внаслідок дій або бездіяльності державного виконавця щодо арешту на все рухоме та нерухоме майно, порушуються її права як боржника у виконавчому провадженні, вона не позбавлена можливості на захист своїх прав шляхом подання скарги в порядку глави 7 ЦПК України.

Також, згідно з роз'ясненнями Пленуму Вищого адміністративного суду України, викладеними в п.8 постанови №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 р., та ст. 9 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Окрім цього притягнення до кримінальної відповідальності осіб, винних у незаконному накладенні арешту на майно боржника чи/або крадіжці та шахрайстві, визнання потерпілою від кримінального правопорушення (злочину) здійснюється за правилами КПК України.

Відповідно до ст.122 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства, форма звернення у вигляді протесту цивільно-процесуальним законодавством не передбачено.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що у відкритті провадження слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.122, 210, 293, 383-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження за матеріалами протесту ОСОБА_1 до Державного підприємства «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції України, організатора, ОСОБА_2 та інших, Політичної партії «ВО «Батьківщина», ОСОБА_3 та інших, Президента України, ОСОБА_4, Прем»єр - міністра України, ОСОБА_5, депутатів Верховної Ради України, відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві, Служби безпеки України, керуючих банками « Альфа», «Дельта», «Універсал», «Правекс-банк», «Свердбанк», Універсальної колекторської компанії, ОСОБА_6, громадян США, ОСОБА_7 та інших, громадян Англії, ОСОБА_9 та інших, ОСОБА_10 та інших на незаконні дії державних виконавців, скасування постанови про арешт майна від 28.07.2014 р., витягу з Державного реєстру обтяжень, погашення заборгованості в банках, притягнення осіб до кримінальної відповідальності за крадіжки і шахрайство, визнання її постраждалою від злочинів, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд міста протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

СуддяЛ. О. Трегубенко