Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 грудня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого: Дроботі В.В.

суддів: Власова С.О., Бисаги Т.Ю.

при секретарі: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою позивача публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Тячівського районного суду від 23 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» пред'явив до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмети іпотеки і застави.

Позивач зазначав, що 18 лютого 2008 року ОСОБА_2 одержала у нього кредит у розмірі 42 000 доларів та зобов'язалась до 17 лютого 2014 року погасити його та щомісячно сплачувати 13,25% за його користування. Для забезпечення його виконання вона та ОСОБА_3 передали банку в іпотеку належний їм житловий будинок АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 передав банку в заставу два належні йому транспортні засоби.

Посилаючись на те, що позичальник неналежно виконувала умови кредитного договору, позивач просив стягнути з неї заборгованість в сумі 19 747,43 доларів США та звернути стягнення для її погашення на предмети іпотеки і застави.

Рішенням суду позов задоволено частково.

З ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто 166 502,53 грн. В рахунок погашення цієї заборгованості звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль «IVEKO LO 440E40», 2001 р.в. та напівпричіп «SCHWARZMVLLER», 2000 р.в. шляхом продажу їх на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження.

В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду і ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Банк вказує на те, що суд безпідставно зменшив розмір неустойки з 15 605,81 грн. до 5 605,81 грн. Окрім того, суд застосував ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» і відмовив у зверненні стягнення на житловий будинок, який належить відповідачам Банк, не перевіривши чи розповсюджує він свою дію на спірні правовідносини.

Колегія суддів вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості по кредиту, по простроченим відсоткам та звернення стягнення на два транспортні засоби, які є предметами застави, позивачем не оскаржено, тому колегія відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення лише щодо правильності визначення розміру пені та обгрунтованності застосування ЗУ №1304-VII від 3 червня 2014 року.

По справі доведено, що розмір збитків, завданих позивачеві неналежним виконанням грошового зобов'язання позичальником, становить 166 896,78 грн. (несплачена сума кредиту та процентів за його користування).

Розмір пені дорівнює 15 605,81 грн.

Зменшивши цей розмір з 15 605,81 грн. до 5 605,81 грн. суд не врахував вимоги ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Згідно цієї норми розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Розмір пені не перевищує розмір збитків, він, навпаки, у 16 разів менше цього розміру.

Отже, правових підстав для зменшення розміру пені у суда не було. Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України у цій частині рішення суду у зв'язку з неправильним застосуванням норми матеріального права підлягає зміні.

Що стосується застосування судом першої інстанції до правовідносин, які виникли, ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та відмови банку у вимозі про звернення стягнення на житловий будинок, колегія констатує, що даний закон судом застосовано правомірно.

По справі є доведено, що:

- предметом іпотеки за договором №014/03-3/011-М від 19 лютого 2008 року є нерухоме житлове майно,

- кредит за договором № 014/03-3/011-М від 18 лютого 2008 року ОСОБА_2 було видано на споживчі цілі в іноземній валюті,

- житловий будинок АДРЕСА_1 є місцем постійного проживання позичальника та майнового поручителя (іпотекодавця),

- у власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 іншого нерухомого житлового майна не знаходиться,

- загальна площа зазначеного вище житлового будинку не перевищує 250 кв.метрів.

Згідно ст. ст. 1,3 Закону № 1304-VII на іпотечний житловий будинок у даному спорі не може бути за рішенням суду здійснено примусове стягнення до набрання чинності законом, який врегулює питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті.

Таким чином, суд обгрунтованно застосував до даних правовідносин зазначений Закон.

Перевіривши доводи апеляційної скарги про ймовірне перебування у власності позичальника та (або) майнового поручителя іншого житла колегія суддів одержала дані з Бедевлянської сільської ради Тячівського району. Довідкою № 02-9/237 від 1 грудня 2014 року підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом із сім'єю проживають в житловому будинку АДРЕСА_1, нею спростоване припущення апелянта про те, що житловий будинок АДРЕСА_2 належить позичальнику або майновому поручителю.

Отже, перешкод у застосуванні судом першої інстанції ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не було.

Викладене вище в силу вимог ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу позивача задовольнити частково.

Рішення Тячівського районного суду від 23 вересня 2014 року в частині стягнення пені змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, , МФО 300335, розрахунковий рахунок 002) пеню у розмірі 15 605,81 грн. та судові витрати в сумі 882,52 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після його проголошення, але може бути оскаржено протягом 20 днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області В.В. Дроботя