Справа №173/3427/13-ц
Провадження №2/173/218/2014
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
головуючого судді Трофимової Н.А.
при секретареві Зубачевській О.А.
розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В судове засідання представник позивача зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх з підстав, вказаних в позовній заяві. Надалі представник позивача в судове засідання не зявився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутністю представника позивача, вказував, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.115).
Відповідач-1: ОСОБА_1, в судове засідання не зявився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав, в звязку з чим справа розглядається в порядку заочного розгляду на підставі Ухвали суду від 26 грудня 2014р.
Відповідач-2: ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав, в звязку з чим справа розглядається в порядку заочного розгляду на підставі Ухвали суду від 26 грудня 2014р.
Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу ст. ст. 11, 509, 629 ЦК України, зобовязання виникають, зокрема із договору, та договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Статтею 525 ЦК України, встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Проте відповідач-1 не виконує належним чином умови договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків.
В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказів погашення відповідачем-1 кредиту та сплати процентів за користування кредитом суду не надано.
Згідно з п. 4.1 Кредитного договору, за порушення Позичальником терміну погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених цим Договором; зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті.
Сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом складає -3024,38 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом складає -3107,91 грн., а всього загальна сума пені складає 6132,29 грн. (а.с. 17-25; 95-97).
Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Не підлягає задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів суми кредиту у розмірі 122037 грн. 12 коп., яку позивач заявив в порядку дострокового повернення кредиту, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, фінансовою установою є юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг. Кредитна установа це фінансова установа, яка відповідно до закону має право за рахунок залучених коштів надавати фінансові кредити на власний ризик.
Згідно з п. 23 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011№ 15-рп/2011, в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року N 1023-XII з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
Отже, враховуючи, що позивач є фінансовою установою та уклав з відповідачем-1 Договір споживчого кредиту, то на правовідносини, що виникають під час виконання зазначеного договору, розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів».
Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Пунктом 3.1.2 та Розділом 6 Договору споживчого кредиту передбачено право Позивача вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, порушення Позичальником умов цього договору.
Відповідно до п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця.
Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Із вищенаведених норм випливає, що обов'язок дострокового повернення кредиту виникає у відповідачів з дня отримання ними вимоги позивача про дострокове повернення кредиту, та строк повернення кредиту в повному обсязі складає тридцять календарних днів з дня отримання такої вимоги.
Проте позивачем не надано доказів отримання відповідачами вимоги про дострокове повернення кредиту, відповідно не настав строк для дострокового повернення кредиту відповідачами, тому вимога про стягнення залишку кредиту у сумі 122037 грн. 10 коп.. є передчасною та задоволенню не підлягає.
Суд не приймає до уваги Вимоги від 04.10.2013р. за №30-11/4237 та 04.10.2013р. за №30-11/4238 (а.с.11-12) направлені на адресу відповідачів, оскільки, як убачається із матеріалів справи зазначені вимоги повернути на адресу позивача з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.13-14), тобто є не врученими відповідачам.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Оскільки, позивачем при подачі позову сплачений судовий збір у сумі 1923 грн.(а.с.1), а позовні вимоги задоволені частково, то, враховуючи принцип пропорційності розподілу судових витрат з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 702 (сімсот дві) грн. 52 коп., по 351(триста пятдесят одна) грн. 26- коп. з кожного відповідача.
Керуючись ст. ст. 11,16, 509, 526, 530, 533, 543, 553, 554, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 214-215,217-218, 224, 225, 232 ЦПК України, суд,
Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
В решті позову, - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Трофимова