ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2108/14-ц
Провадження № 2-з/210/65/14
У Х В А Л А

іменем України

"22" серпня 2014 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чайкіної О.В.,

за участю секретаря Ромашевського В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 про забезпечення позовних вимог,-

в с т а н о в и в:

Позивач, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5, про визнання правочину недійсним та витребування майна.

З метою забезпечення позовних вимог, 20 серпня 2014 року позивач звернувся до суду із заявою у якій просив накласти заборону відчуження на квартиру за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, б. 66, кв. 41 в м. Кривому Розі.

Сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову виходячи з наступного.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02 червня 2014 відкрито провадження у зазначеній справі та призначено судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України,заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, згідно з розясненнями, викладеними у вказаній постанові, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так позивача та/або його представником не надано суду доказів щодо кола осіб, які проживають або зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1, права яких можуть бути порушені у звязку з застосуванням відповідних заходів забезпечення позову визначених представником позивача.

Крім того, правилами ст.152 ЦПК України визначений перелік видів забезпечення позову, які мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами та, виходячи з якого, за позовами майнового характеру арешт може бути накладений лише на індивідуально визначене майно або грошові кошти, що належить відповідачеві та знаходяться у нього або в інших осіб. Однак позивачем не викладені обставини та не надано доказів щодо належності квартири АДРЕСА_1 саме відповідачу, або її дітям (оскільки вони є спадкоємцями за заповітом) та підтвердження ймовірного розпорядження відповідачем вказаним домоволодінням.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише у разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом немайнового характеру про визнання правочину недійсним, а відтак до зазначених правовідносин не може бути застосований обраний позивачем вид забезпечення позову, а саме накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1, оскільки він є неспівмірним заявленим позовним вимогам.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає вид забезпечення позову та доводи представника позивача про забезпечення позову необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.151-153, 208-210 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним та витребування майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Дніпропетровської області шляхом подання скарги через суд першої інстанції протягом пяти днів з моменту оголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О. В. Чайкіна