АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6864/14 Справа № 199/3548/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Подорець О. Б. Доповідач - Тамакулова В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

29 грудня 2014 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Макарова М.О.

при секретарі: Поляковій Н.О.,

яка розглянула в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 травня 2014 року по справі за позовом громадської організації "Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна Організація" (ГО "ЗНРПО") в інтересах ОСОБА_3 до головного лікаря комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги №11" департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2 про визнання юридичного факту та зобов'язання надати відповідь -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року громадська організація "Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна Організація" (ГО "ЗНРПО") в інтересах ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Головного лікаря Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги №11" Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2 щодо встановлення факту в діях головного лікаря про ненадання повної відповіді на порушені питання в інформаційному запиті НПГО "Право на захист" від 11 жовтня 2013 року в протиріч вимог Конституції України, Закону України "Про доступ до публічної інформації" та просила -зобов'язати відповідача з дня набрання чинності рішення в термін п'яти днів надати відповідь на порушені питання в інформаційному запиті НПГО "Право на захист" від 11 жовтня 2013 за вих. №64 відповідно до їх змісту та зобов'язати відповідача утримуватися від вчинення антиконституційних дій щодо ненадання своєчасних, повних, правдивих відомостей ГО НПГО.

В обґрунтування вимог посилалась на те, що НПГО "Право на Захист" зареєстрована в установленому порядку, статусу юридичної особи не має. 11 жовтня 2013 року заступник керівника громадської організації ОСОБА_3 звернулася до Головного лікаря Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги №11" Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2 з запитом, у якому, на підставі Закону України "Про доступ до публічної інформації" просила надати інформацію стосовно діючої ліцензії Міністерства охорони здоров'я на право провадження господарської діяльності з медичної практики Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги №11" та сертифікату Державної акредитації Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги №11" за період з 01 січня 2012 року на час звернення та вхідний реєстровий номер інформаційного запиту НПГО "Право на Захист" від 11 жовтня 2013 року в журналі запитів публічної інформації розпорядника інформації.

15 жовтня 2013 року за вих. №71206 Комунальним закладом "Центр первинної медико-санітарної допомоги №11" Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради за підписом головного лікаря ОСОБА_2 позивачу з посиланнями на ст.15 Закону України "Про звернення громадян", повідомлено, що запитувана інформація не має статусу публічної , та відповіді на поставлені питання не надано.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву щодо розгляду справи за їх відсутності, просив позов задовольнити.

Відповідач- головний лікар Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги №11" Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, надала заяву про закриття провадження у справі.

Рішенням суду І інстанції позов задоволено частково. Відповідач зобов'язана надати відповідь на запит відповідно до Конституції України та Закону України "Про звернення громадян", в іншій частині вимог відмовлено.

В скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення й провадження по справі закрити.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст.15 ЦК України та ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди за ст. 15 ЦПК Україи розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", визначає поняття публічної інформації - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Закон України "Про доступ до публічної інформації" визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Громадяни мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення( ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян").

Ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" передбачає, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Оскільки відповідач порушила вимоги вказаного Закону та не надала відповіді на поставлені в зверненні питання , суд обгрунтовано зобовязав таку відповідь надати.

Прийняте рішення узгоджується з вимогами ст.ст.13-16 ЦК України стосовно меж здійснення позивачем свого права на звернення, передбаченого актами цивільного законодавства, обовязків відповідача та обраного способу захисту цивільних прав та інтересів судом.

Доводи апеляційної скарги стосовно припинення провадження по справі не грунтуються на вимогах закону оскільки предметом спору по справі було звернення ,яке відповідач мала розглянути в порядку та у спосіб передбачених ст. 15 Закону України "Про звернення громадян".

Інші доводи скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, встановленим обставинам і матеріалам справи, не є суттєвими для правильного вирішення спору, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Судом першої інстанції у повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм надана належна оцінка, справа розглянута у рамках заявлених вимог та на підставі доказів сторін, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Михайлівни- відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 травня 2014 року по справі за позовом громадської організації "Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна Організація (ГО "ЗНРПО") в інтересах ОСОБА_3 до головного лікаря комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги №11" департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2 про визнання юридичного факту та зобов'язання надати відповідь -залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О

С у д д і: Болтунова Л.М.

Макаров М.О.