Справа № 303/5922/14-ц
У Х В А Л А

10 грудня 2014 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді Морозової Н. Л.

при секретарі Ільчак Р. М.

за участю: представника відповідача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника ДВС (третя особа) ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Мукачеві, клопотання представника позивачів ОСОБА_5 про витребування доказів,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа позовом представника позивачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_5 до Закарпатської обласної дирекції АТ «Райфайзенбанк Аваль», ОСОБА_2, Великолучківської сільської ради, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Мукачівська районна нотаріальна контора Закарпатської області, Мукачівський РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції про визнання доручень недійсними, визнання договору застави недійсним, зняття обтяження та обмеження на будинок шляхом скасувань ухвал суду та постанов державного виконавця РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції.

Представником позивачів ОСОБА_5 через канцелярію суду було подано клопотання про розгляд цивільної справи № 303/5922/14-ц/3129/14 провести у її відсутності, подане нею клопотання про витребування доказів, просить прийняти до розгляду та задовільнити.

ОСОБА_5. В. у клопотанні про витребування доказів просить суд витребувати оригінали документів із зразками справжнього підпису ОСОБА_9 з архівів наступних установ/організацій:

1. Управління Пенсійного фонду України в м. Мукачево та Мукачівському районі Закарпатської області (особову справу інваліда і-ї групи ОСОБА_9 І.);

2. Поштампу Закарпатської дирекції ДП поштового звязку «Укрпошта» (відомості про отримання пенсії ОСОБА_9 за період з 2001 по 2003 роки);

3. Мукачівського районного сектору ДМС України ( картку для отримання паспорту ОСОБА_9, 08.05.1950 р. н., який помер);

4 Великолучківської сільської ради Мукачівського району ( оригінали доручень від імені ОСОБА_9 від 2002 року, реєстраційну книгу нотаріальних дій за 2001 -2003 роки, рішення Великолучківської сільради щодо вчинення нотарільних дій за 2001-2003 роки, довідку про виготовлення штампу Великолучківської сільської ради в період 2001 року, довідку про період використання гербової печатки Великолучківською сільрадою, оригінал заповіту від імені ОСОБА_9, довідку про перенайменівання вулиць Леніна на вул. Мукачівськку в с. В. Лучки, рішення або розпорядження великолучківської сільради про перенайменування вулиць;

5. Мукачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області (довідку про присвоєння коду ЄДРПОУ Великолучківській сільській раді);

6. Закарпатської обласної дирекції АТ «Райфайзенбанк Аваль» ( оригінали доручень від 27.09.2002 року ОСОБА_9 І.);

6. від ОСОБА_2 (оригінали двох доручень, посвідчених секретарем Великолучківської сільської ради ОСОБА_10 від 27.09.2002 р.);

7. Мукачівської державної нотаріальної контори ( спадкову справу ОСОБА_11, який помер 13.01.1998 році, спадкову справу ОСОБА_9, який помер 31.08.2003 року)

8 Управління державної архітектурної-будівельної інспекції у Закарпатській області (оригінал інвентарної справи на будинковолодіння № 58 по вул. Мукачівській (Леніна) в с. В. Лучки Мукачівського району Закарпатської області);

9. від приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_12 (оригінали двох доручень від імені ОСОБА_9 від 27.09.2002 року).

При цьому, ОСОБА_5 у заяві посилається на те, що вказані документи необхідні, як докази у заявленій ній позовній заяві та вимогам.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 г. В. про витребування перелічених нею документів з різних установ та організацій, оскільки вважає такі дії представника позивачів, нічим іншим, як зловживанням строною своїми процесуальними правами та перекладення на суд функцій зі збирання доказів у справі та доведення позовних вимог.

При цьому, суд констатує, що представник позивачів ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом17 вересня 2014 року фактично поддавши до позовної заяви тільки документи на підтвердження її повноважень, як представника позивачів, а згодом з збільшивши обсяг позовних вимог, заявляючи рад клопотань про витребування доказів, фактично переклала функції і обовязок сторонни щодо збирання і надання суду доказів повністю «на плечі» суду.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, обов'язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. У разі недостатності доказів суд вправі запропонувати представити докази тій стороні, яка несе обов'язок по доказуванню.

Частина 3 ст. 27 ЦПК України [1] передбачає, що особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Сторони рівні у своїх процесуальних правах, а отже встановлення таких «привілей» для позивача є не чим іншим як обмеження прав відповідача на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, на законне та обґрунтоване судове рішення. Позивач всіма своїми діями намагається показати іншим, що діє законно, не порушує норми та принципи права, не зазіхає на права та свободи інших осіб і тим самим ніби створює навколо себе ілюзію правомірної поведінки. Однак, вчиняючи зловживання правом, позивач фактично проявляє свою неповагу до прав інших учасників процессу та права в цілому.

Суд вважає, що подібні дії представника позивача це штучно створена ситуація особою, яка чітко усвідомлює свої дії, що не узгоджуються із принципами справедливості та добросовісності, порушують права та інтереси іншої сторони.

Оскільки з 02.10.2014 року, представник позивачів заявляючи різні клопотання, свідомо віддягує розгляд справи по суті, при цьому подаючи заяву про розгляд справи у її відсутності та подаючи ряд клопотань до суду щодо витребування доказів, ігноруючи права інших учасників судового розгляду на розгляд справи у встановлені законом строки.

Крім того, представник позивачів ОСОБА_5 заявляючи клопотання про витребування від відповідачів доказів, допустився підміни поняття «обов'язку доказування».

За таких обставин, суд прийшов до висновку про необґрунтованість клопотання представника позивача, а відтак і про відмову у його задоволенні.

Керуючись ст. 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволення клопотання представника позивачів ОСОБА_5 у витребувчанні доказів у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Головуючий Морозова Н. Л.