Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22.12.2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді -Бенца К.К.,

при секретарі - Вайда Я.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Ужгородський міський відділ ДМС України в Закарпатській області про зняття з реєстрації місця проживання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до до ОСОБА_2, третя особа - Ужгородський міський відділ ДМС України в Закарпатській області про зняття ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання у АДРЕСА_1, що в м. Ужгороді. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з рішенням виконкому Ужгородської міської ради народних депутатів від 24.12.1997 року за №192, позивач є власником квартири АДРЕСА_1, що в м. Ужгороді. В квартирі крім нього та членів його сім'ї, зареєстрований його племінник відповідач ОСОБА_2 Проте ОСОБА_2 не проживає в даній квартирі з часу набуття позивачем у власність квартири, а його місцезнаходження позивачу не відоме.

З посиланням на викладене, а також на те, що відповідач ОСОБА_2 в даній квартирі не проживає, але залишається зареєстрованим за вказаною адресою, що перешкоджає його реалізації прав як власника користуватися та розпоряджатися своєю власністю, не є членом сім'ї власника квартири, а також з посиланням на норми ст. ст. 15,16,316,317,319,379,386,391,405,406 ЦК України, ст. 41 Конституції України, просить суд винести рішення яким зобов'язати Ужгородський МВ ДВС України в Закарпатській області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1. В ході судового розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги та з урахуванням уточнених позовних вимог, остаточно просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням , квартирою АДРЕСА_1 що в м. Ужгороді та зобов'язати Ужгородський МВ ДВС України в Закарпатській області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку з вище вказаної квартири.

В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. 22.12.2014 року представник позивача подав до суду заяву у якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи, а також заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. В газеті обласної ради і обласної державної адміністрації «Новини Закарпаття» №141(4312) від 16.12.2014 року, мітиться оголошення про розгляд даної справи на 14 год. 00 хв. 22.12.2014 року та виклик ОСОБА_2 у судове засідання у якості відповідача. Тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.

В судове засідання представник третьої особи Ужгородський МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області не з'явився, однак надав суду заяву, у якій просить розглянути справу без його участі. Повідомляє, що підставою зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб є судове рішення про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов до наступного.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, що в м. Ужгороді належить ОСОБА_1, його дружині - ОСОБА_3 та дітям ОСОБА_4 і ОСОБА_5, на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.12.1997 року за №192, виданого виконавчим комітетом Ужгородської міської ради /а.с.3./

Як встановлено судом, у вказаній квартирі АДРЕСА_1, що в м. Ужгороді , яка є власністю ОСОБА_1, його дружині - ОСОБА_3 та дітям ОСОБА_4 і ОСОБА_5, зареєстрований, але не проживає відповідач у вказаній справі ОСОБА_2

Згідно заяви позивача від 11.12.2014 року він звертався до начальника ТОВ ФІРМА «Підзамок» з проханням з'явитися за місцем його проживання за адресою у квартиру АДРЕСА_1 та зафіксувати факт не проживання ОСОБА_2 комісією, та скласти Акт про те, що ОСОБА_2 є зареєстрованим в даній квартирі, але фактично в ній не проживає і місце його проживання не відоме. Проте його заяву залишено без задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі .

Згідно вимог ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно вимог ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право члена сім'ї власника жилого будинку, який не є співвласником на користування цим будинком відповідно до ст. 156 ЖК України обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у даному будинку.

Як встановлено судом, відповідач по справі не є членом сім'ї власника квартири і не перебуває з власником квартири у сімейних відносинах.

Відповідно до вимог ч.1 ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь - яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Що стосується позовної вимоги про зобов'язання Ужгородського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 з вище вказаної квартири, суд вважає що така не підлягає до задовлення з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, тощо.

Реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, а тому зняти відповідача з реєстрації місця проживання можна лише за умови втрати ним права користування цим житлом чи у зв'язку з його виселенням (добровільно чи у примусовому порядку).

Таким чином, рішення суду по справам даної категорії є окремою безпосередньою підставою зняття з реєстрації особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові, зокрема, для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Орган реєстрації, керуючись ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням, зобов'язаний зняти відповідача з реєстрації.

При цьому слід зазначити, що Ужгородський МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області не є відповідачем по даній справі, а рішенням суду не можуть покладатися обов'язки на осіб , які не є стороною у справі

З урахуванням всіх обставин справи, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, враховуючи те, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1, що в м. Ужгороді, а відповідач не є членом сім'ї власника квартири, реєстрація відповідача ОСОБА_2 порушує права позивача вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю та беручи до уваги факт не проживання відповідача у вказаній квартирі , суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1, що в м. Ужгороді є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.41 Конституції України, та ст.ст. 317, 319 , 321, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України , суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Ужгородський міський відділ ДМС України в Закарпатській області про зняття з реєстрації місця проживання - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплаченого ним суми судового збору в розмірі 243,60 грн.(двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца