КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/1210/14-ц
Провадження № 2/488/886/14 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

02.07.2014 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Циганок В.Г.

при секретарі судового засідання Спільній Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

У С ТА Н О В И В :

В березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати відповідачку усунути перешкоди в користуванні транспортним засобом ВАЗ 2109 9420, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить йому на праві власності, шляхом повернення йому вказаного автомобіля та стягнути судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував, що він є власником вказаного транспортного засобу на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ САК № 293651 від 24.12.2011р. Однак не має можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном, оскільки передав його у користування ОСОБА_4 для здійснення її власних потреб. На його прохання повернути йому автомобіль відповідачка пообіцяла це зробити, однак так і не здійснила таких дій. А нещодавно він був свідком того, що за кермом його автомобіля знаходилася стороння людина. Оскільки він добровільно передав свій транспортний засіб ОСОБА_4 протиправних дій з боку відповідачки міліцією не встановлено та рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного провадження. Посилаючись на те, що відповідачка відмовляється повернути належний йому транспортний засіб, технічний паспорт на автомобіль та ключі, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

В квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічною позовною до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, набутого в шлюбі, в якій просила визнати за нею право власності на автомобіль ВАЗ 2109 9420, реєстраційний номер НОМЕР_1, набутий у шлюбі з ОСОБА_2 та зареєстрований на його ім'я; стягнути з неї на користь ОСОБА_2 10000 грн. компенсації замість частки на майно у праві спільної сумісної власності подружжя на спірний автомобіль.

Ухвалою суду від 22.04.2014р. зустрічний позов прийнятий та об'єднаний в одне провадження з первісним позовом.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги первісного позову підтримали, просили його задовольнити. Однак позивач частково визнав вимоги зустрічного позову та погодився на визнання спірного автомобіля об'єктом права спільної сумісної власності їх як подружжя та на отримання від відповідачки грошової компенсації 1/2 частки вартості автомобіля відповідно до експертного висновку вартості автомобіля на загальну суму 36288,48 гривень зі сплатою відповідної йому частки в сумі 18144,24 грн.

Відповідачка та її представник позовні вимоги первісного позову не визнали, а позові вимоги зустрічного позову підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачка просила визнати за нею право власності на цілий автомобіль та в судовому засіданні погодилася сплатити позивачу грошову компенсацію за належну йому 1/2 частку спірного автомобіля в сумі 18144,48 гривень.

Суд, вислухавши думку сторін, їх представників та дослідивши письмові докази по справі, вважає первісний позов таким, що не підлягає задоволенню, а зустрічний позов вважає за необхідне задовольнити.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2011 року, який був зареєстрований Киселівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області по 19.11.2013р.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.11.2013 року, яке набрало законної сили 19.11.2013 року, шлюб між сторонами розірвано. Відповідачці було відновлено її дошлюбне прізвище Захарченко.

За час шлюбу, 24.12.2011 року, сторони придбали легковий автомобіль марки ВАЗ 2109 9420, двигун № НОМЕР_2, кузов Y6D5877, право власності на який було зареєстровано на ім'я чоловіка ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію САК № 293651, виданого 24.12.2011р. (а.с.12)

Оскільки вказане майно набуте сторонами в період шлюбу, отже є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Тому позовні вимоги первісного позову щодо усунення перешкод в користуванні та повернення автомобіля позивачу є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартира, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі, грошові кошти та майно, належне подружжю та іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо, відповідно до п.23 Постанови № 11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та поділу спільного майна подружжя .

Добровільно провести поділ сумісного нажитого майна сторони не дійшли згоди. Шлюбного договору про поділ сумісно нажитого майна вони не укладали.

Таким чином, існують всі підстави для поділу сумісно нажитого майна подружжя, а саме автомобілю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

На підставі ч. 1 ст. 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 року встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69- 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно зі ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на жилий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України, та за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу, складеного ФОП ОСОБА_6, вартість оцінюваного автомобіля ВАЗ 2109 9420, реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 36 288, 48 грн.(а.с.28).

Оскільки спірний автомобіль знаходиться у володінні та користуванні відповідачки, вона має водійське посвідчення на керування автомобілем, виявила бажання його залишити собі, а позивач не заперечував проти цього та погодився на грошову компенсацію, суд вважає, що спірний автомобіль належить поділити між подружжям, виділивши автомобіль у власність відповідачці ОСОБА_4, а на користь позивача ОСОБА_2 стягнути грошову компенсацію 1/2 частку його вартості, яка складає 18144,24 гривні.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки у задоволенні первісного позову судом було відмовлено, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. А з позивача ОСОБА_2 на користь відповідачки ОСОБА_4 необхідно стягнути понесені нею судові витрати пропорційно до задоволених вимог у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити .

Поділити спільне майно подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2, визнавши за ОСОБА_4 право власності на автомобіль марки ВАЗ 2109 9420, ідентифікаційний номер Y6D877, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля ВАЗ 2109 9420, реєстраційний номер НОМЕР_1, в сумі 18144,24 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 243,60 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. Г. Циганок