РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Кузьменко І.О.

секретаря судового засідання Реєнт Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Підволочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, вказавши, що 24 липня 2012 року між нею та відповідачем як фізичною особою-підприємцем було укладено договір індивідуального замовлення №1, відповідно до якого виконавець зобов'язався надати послуги замовнику та передати товар (металопластикові вікна та двері) вартістю 4500 грн. Строк виконання замовлення - 60 діб з моменту підписання Договору. Для сплати вартості товару позивач отримала споживчий кредит терміном на 36 місяців з 24 липня 2012 року по 23 липня 2015 року. Оскільки ОСОБА_2 не виконав свої зобов'язання за договором та не передав замовнику товар згідно специфікації, він вироком Тернопільського міськрайонного суду від 18 березня 2014 року був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК - шахрайства. Посилаючись на статті 22 та 1166 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з ОСОБА_2: матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 5061, 24 грн, що включає кошти, сплачені банку у порядку погашення кредиту та відсотків; витрати, пов'язані з наданням правової допомоги.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні свій позов підтримала і дала пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в суд не з'явився. Про день розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення у пресі. Про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав, а тому на підставі ч.4 ст.169 і ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає справу вирішувати у його відсутності, постановивши заочне рішення.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив факти:

Згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду від 18 березня 2014 року ОСОБА_2 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 190 КК України. У абзаці 65 мотивувальної частини цього вироку зазначено, що 24 липня 2014 року ОСОБА_2, використовуючи невстановлених слідством найманих працівників, яким не було відомо про протиправні наміри ОСОБА_2, які перебували у офісному приміщенні по АДРЕСА_1, діючи від імені ФОП ОСОБА_2, уклали із ОСОБА_1 договір індивідуального замовлення, запевнивши її, що ФОП ОСОБА_2 будуть виконані умови договору та буде наданий товар (металопластикові вікна чи двері), хоча ОСОБА_2 не мав наміру та можливості виконати покладені на себе обов'язки, про що не було відомо найманим працівникам, а замовник, у свою чергу повинна оплатити кошти у сумі 4500 грн. ОСОБА_1 шляхом укладання договору про надання споживчого кредиту оплатила кошти у сумі 4500 грн, які були перераховані на рахунок ОСОБА_2 В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_2 заволодів грошима ОСОБА_1 в сумі 4500 грн, чим спричинив останній шкоду на вказану суму.

Положеннями ст.1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що спричинили збиток.

Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 позивачу заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 4500 грн, між діями відповідача та шкодою є прямий причинний зв'язок, що встановлено вироком суду, який набрав законної сили, а тому обов'язок по відшкодуванню цих витрат необхідно покласти на відповідача.

Таким чином, заявлений позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача шкоди у розмірі 4500 грн, оскільки саме така шкода підтверджена доказами, дослідженими судом.

Також, відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України із відповідача слід стягнути:

на користь держави судовий збір в сумі 243, 60 грн;

на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн, оскільки саме така сума зазначена у договорі про надання правової допомоги і яку позивачка оплатила адвокату ОСОБА_3 у термін до 01 грудня 2014 року.

На підставі викладеного, ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ош республіки Киргизстан, жителя АДРЕСА_2, і.н. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 4500 грн (чотири тисячі п'ятсот гривень),

а також 1000 грн (одну тисячу гривень) у відшкодування понесених витрат за оплату правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати: на користь держави суму судового збору у розмірі 243, 60 грн (двісті сорок три гривні 60 копійок).

Рішення суду може бути переглянуте Підволочиським районним судом за умови подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя І.О. Кузьменко