У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку що, вона (позовна заява) подана з порушенням вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, а тому підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Так відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вбачається зі змісту поданого позивачкою позову, місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, а вона звертається з ним до Подільського районного суду м. Києва мотивуючи це тим, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (Подільський район).

Статті 119 та 120 ЦПК України встановлюють обов'язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов'язок дотримання яких покладається на позивача.

Так стаття 119 ЦПК України визначає, що позовна заява повинна містити, зокрема зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Мною встановлено, що незважаючи на вимоги вищезазначених норм цивільно-процесуального Закону, позивачкою не надано до суду належних та допустимих доказів в підтвердження підстав, які б дозволяли їй звертатися з даним позовом, саме до Подільського районного суду м. Києва, а саме не надано доказів того, що на її утриманні дійсно є малолітні або неповнолітні діти або того, що вона не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність того, що позовна заява не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, оскільки зважаючи на ненадання позивачкою вищезазначених доказів, суд позбавлений можливості встановлення належної підсудності справи.

Стаття 121 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 109, 110, 119, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачці строк в 3 (три) дні з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.

Роз'яснити позивачці, що в разі невиконання вимог ухвали в указаний термін, матеріали позовної заяви будуть вважатись неподаними і повернуті їй.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ. С. Декаленко