Справа № 317/1771/14-ц
№/п 2/317/1030/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 року Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Громової І.Б.,

при секретарі: Парахіної А.С.

за участю представників: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_3, треті особи: Рестраційна служба Запорізького районного управління юстиції, ОП «ЗМБТІ», про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 р. позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_2 вказала, що14.07.2010 року помер її батько ОСОБА_4. Під час життя ОСОБА_4 склав заповіт від 25.05.2008 року, відповідно до якого він заповів ОСОБА_2, тобто позивачці, належну йому земельну ділянку (пай), розміром 5, 6800 га, що належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 124877, виданий 11.01.2006 року, та житловий будинок, що розташований в с. Новопетрівка, вул. Центральна, буд. 33, Запорізького району Запорізької області. Позивачка, як спадкоємиця за заповітом після смерті батька звернулася до Запорізької районної державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини, згідно чого було заведено спадкову справу за № 539 за 2010 рік.

Відповідачка ОСОБА_3, як донька померлого ОСОБА_4 також звернулась до Запорізької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на підставі ст. 1241 ЦК України, як спадкоємець, що має право на обовязкову частку у спадщині у вигляді ? частки спадкового майна. Інші ? частки спадкового майна належать позивачці ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом. При оформленні спадкових справ на житловий будинок з'ясувалось, що спадковий будинок не було зареєстровано за ОСОБА_4 в єдиному реєстрі прав власності на майно у Запорізькій області, у звязку з чим, нотаріус Запорізької державної нотаріальної контори винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вихідний № 2332/02-31 від 27.11.2013 року.

Крім того, відповідачка ОСОБА_3 після смерті батька, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом та до теперішнього часу спадщину не оформила, зверталася до нотаріальної контори за відмовою на користь позивачки від спадщини у вигляді 1/4 частки житлового будинку за адресою: с. Новопетрівка, вул. Центральна, буд. 33, але внаслідок збігу шестимісячного строку такої можливості вже не має, тому вона звернулася до позивачки, щоб та компенсувала їй вартість 1/4 частки житлового будинку, котру вона прийняла, але не оформила на своє імя. Своє звернення по виплаті їй компенсації за частку спадкового житлового будинку відповідачка мотивувала тим, що належна їй частка є незначною 19 кв.м. і не може бути виділена в натурі та спільне користування та володіння житловим будинком є неможливим, коштів на оформлення спадщини у відповідачки відсутні, сплачувати поточні ремонти будинку вона не має можливості, жити в будинку наміру не має, крім того житловий будинок вимагає проведення капітального ремонту, що вимагає значних коштів.

Із-за небажання відповідачки оформляти на себе спадщину, вона отримала від позивачки компенсацію за прийняту нею спадщину у вигляді 1/4 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: с. Новопетрівка вул. Центральна, 33 Запорізького району Запорізької області.

До теперішнього часу позивачка зареєстрована та проживає в спадковому житловому будинку, несе витрати по утриманню будинку та сплачує комунальні платежі, поступово проводить ремонт в будинку, так як стан будинку того потребує.

Відповідачка будинком не користується, не сплачує комунальні платежі по утриманню будинку, має постійне місце проживання в м.Запоріжжі. Поділити спірний будинок технічно, відповідно до вказаних часток та виділити в натурі не можливо, а відповідачка на сьогодні отримала компенсацію за прийняту нею спадщину після смерті свого батька. Житловий будинок є неподільною річчю, збудований для проживання однієї сімї.

На теперішній час позивачка бажає оформити своє право на спадщину за законом на житловий будинок в цілому в нотаріальній конторі, але не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документу на спадковий житловий будинок.

На підставі вищевикладеного позивачка ОСОБА_2 просить суд визнати за нею ОСОБА_2 право власності в цілому на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, а саме: житловий будинок літ. «А», погріб під Б літ. «пг», прибудову літ. «а», прибудову літ. «а1», прибудову літ. «а2», сарай літ. «б», літню кухню літ. «Б», гараж літ. «Д», сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», сарай літ. «З», навіс літ. «К», навіс літ. «Л», вбиральню літ. «М», паркан № 1, колодязь № 2, ворота № 3, паркан № 4, що знаходяться за адресою: с. Новопетрівка, вул. Центральна, буд. 33, Запорізького району Запорізької області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 14.07.2010 року; припинити право власності ОСОБА_3 на 1/4 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд, а саме: житлового будинку літ. «А», погрібу під Б літ. «пг», прибудови літ. «а», прибудови літ. «а1», прибудови літ. «а2», сараю літ. «б», літньої кухні літ. «Б», гаражу літ. «Д», сараю літ. «Е», сараю літ. «Ж», сараю літ. «З», навісу літ. «К», навісу літ. «Л», вбиральні літ. «М», паркану № 1, колодязю № 2, воріт № 3, паркану № 4, що знаходяться за адресою: с. Новопетрівка, вул. Центральна, буд. 33, Запорізького району Запорізької області.

В судове засідання зявились позивачка разом зі своїм представником за довіреністю, ОСОБА_1, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Миколай - Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заперечень проти позову ОСОБА_2 не надав.

В судове засідання також зявилась відповідачка ОСОБА_3, позовні вимоги ОСОБА_2 визнала в повному обсязі, про що надала суду заяву.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, а саме документами, наданими позивачкою та її представником , під час судового розгляду, копії яких знаходяться в матеріалах справи, а їх оригінали були досліджені судом в судовому засіданні, що

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до довідки Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області за № 580 від 03.10.2013 року підтверджено факт того, що спадкодавець ОСОБА_4, який помер 14.07.2010 року згідно запису в по господарській книги був власником та домокористувачем житлового будинку, що розташований в с. Новопетрівка вул. Центральна, 33 Запорізького району Запорізької області.

Відповідно до технічного паспорту ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 13.10.2011 року ОСОБА_4 є користувачем житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих в с. Новопетрівка, вул. Центральна, буд. 33, а саме: житловий будинок літ. А, погріб під Б літ. пг, прибудова літ. а, прибудова літ. а1, прибудова літ. а2, сарай літ. б, літня кухня літ. Б, гараж літ. Д, сарай літ. Е, сарай літ. Ж, сарай літ. З, навіс літ. К, навіс літ. Л, вбиральня літ. М, паркан № 1, колодязь № 2, ворота № 3, паркан № 4.

Відповідно до довідки Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області за № 579 від 03.10.2013 року підтверджено факт того, що спадкодавець ОСОБА_4 постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1951 року та по день смерті 14.07.2010 року. На день смерті проживав сам.

Згідно з ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Відповідно до ст. 358 ЦК України у разі неможливості спільного користування майном, один з співвласників має право вимагати від інших співвласників матеріальну компенсацію за свою частку в майні в спільній власності.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також уразі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Сукупність зазначених обставин у відповідності з ч. 1 ст. 365 ЦК України є підставою для припинення спадкових прав за відповідачем на його частку житлового будинку за рішенням суду.

У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом.

На підставі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені в заповіті.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка б належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Правовстановлюючий документ про право власності на вказаний будинок спадкодавець не оформлював, однак, враховуючи те, що спірні правовідносини виникли до 01.01.2004 року, згідно із ч. 6 ст. 86 УРСР відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

За положеннями ст. 86 ЦК УРСР та ст. 2 Закону України «Про власність» ( у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Відповідно до ст. 12 Закону України від 07.02.1991 року «Про власність» чинного на час виникнення спірних правовідносин, громадянин набуває права власності на доходу від участі в суспільному виробництві індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 49 зазначеного Закону володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою.

Згідно п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться Постановою КМ України від 17.10.2013 року № 868, реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об'єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно.

На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_2 є законними, достатнім чином обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог позивачки не порушує невизнані або оскаржувані права, свободи чи інтереси будь-яких осіб.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3,15,118,119,130,136,137 ЦПК України, ст.ст. 319, 325, 358, 365, 391, 392, 1216, 1217, 1221, 1222, 1223, 1234, 1251, 1241, 1268 ЦК України ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в цілому на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, а саме: житловий будинок літ. «А», погріб під Б літ. «пг», прибудову літ. «а», прибудову літ. «а1», прибудову літ. «а2», сарай літ. «б», літню кухню літ. «Б», гараж літ. «Д», сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», сарай літ. «З», навіс літ. «К», навіс літ. «Л», вбиральню літ. «М», паркан № 1, колодязь № 2, ворота № 3, паркан № 4, що знаходяться за адресою: с. Новопетрівка, вул. Центральна, буд. 33, Запорізького району Запорізької області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 14.07.2010 року.

Припинити право власності ОСОБА_3 Яківнини на 1/4 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд, а саме: житлового будинку літ. «А», погрібу під Б літ. «пг», прибудови літ. «а», прибудови літ. «а1», прибудови літ. «а2», сараю літ. «б», літньої кухні літ. «Б», гаражу літ. «Д», сараю літ. «Е», сараю літ. «Ж», сараю літ. «З», навісу літ. «К», навісу літ. «Л», вбиральні літ. «М», паркану № 1, колодязю № 2, воріт № 3, паркану № 4, що знаходяться за адресою: с. Новопетрівка, вул. Центральна, буд. 33, Запорізького району Запорізької області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: І.Б.ГРОМОВА