У Х В А Л А

Іменем України

13 жовтня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів - Куштана Б.П., Мацунича М.В.,

при секретарі - Саварина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 липня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Ужгородської міської ради, Управління держземагенства про визнання рішення протиправним, визнання недійсним Державного акту на право власності на землю, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, Ужгородської міської ради, Управління держземагенства про визнання рішення протиправним, визнання недійсним Державного акту на право власності на землю.

Заочним рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 липня 2014 року вказаний позов задоволено в повному обсязі: визнано протиправним та скасовано рішення п'ятої сесії п'ятого скликання Ужгородської міської ради №1228 від 04.09.2009 року в частині передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,10 га по АДРЕСА_1; визнано недійсним державний акт серії ЯК №738488 від 22.01.2010 року про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку по АДРЕСА_1, виданий на підставі рішення Ужгородської міської ради №1228 від 04.09.2009 року та скасовано його реєстрацію у відділі Держкомзему м.Ужгорода. Також стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 не погодився з таким рішенням, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні апелянт та його представник скаргу з наведених підстав підтримали.

Позивач та його представник вважали, що підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що із опікуном ОСОБА_3 - ОСОБА_2 дії щодо погодження меж земельної ділянки не проводились; оскаржуване рішення прийнято на підставі документів, що не відповідають дійсності.

Доводи апеляційної скарги зводяться до твердження апелянта про те, що ОСОБА_4 не є навіть землекористувачем, оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку в неї відсутні, а він, відповідач, користується земельною ділянкою на підставі документу, що посвідчує його право власності; стверджує, що суд першої інстанції ніяк не вмотивував своє рішення, а позов задовольнив без будь-яких підстав; вказує, що скасувавши частково рішення органу місцевого самоврядування суд припинив його право власності, що суперечить ст.140 ЗК України;

Але зазначені доводи не можуть бути прийняті до уваги на підставі наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 являється землекористувачем земельної ділянки по АДРЕСА_2 і рішенням Ужгородської міської ради від 26.03.1997 року за №47 земельну ділянку площею 0,10 га їй надано у приватну власність (а.с. 31).

Також в матеріалах справи наявний висновок будівельно-технічної експертизи від 05.05.2014 року, згідно якого земельна ділянка, що перебуває у власності ОСОБА_1 накладається на земельну ділянку, що перебуває у власності ОСОБА_4 Площа такого накладання становить 0,0096 га., що є порушенням землекористування.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених ст.61 цього Кодексу.

Апелянтом належними та допустимими доказами не стверджено обставини, на які він посилається, а саме те, що ОСОБА_4 не є навіть землекористувачем.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не ґрунтуються на вимогах закону.

Тому колегія суддів констатує, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно застосовано матеріальний закон, дотримано процедури розгляду справи та вирішено спір у відповідності з чинним законодавством.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307,308,314 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 липня 2014 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :