Справа № 443/1233/12 Головуючий у 1 інстанції: Цюмрак М.Д.
Провадження № 22-ц/783/7827/14 Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення його в житловий будинок,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2014 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення його в житловий будинок задоволено; вселено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в житловий будинок АДРЕСА_1; зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_4 в користуванні ним житловим будинком АДРЕСА_1.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3. В апеляційній скарзі покликається на його незаконність. Зокрема зазначає, що спірний будинок почав будувати батько відповідачів, який помер у 1995 році, а завершили будівництво самі відповідачі. У даному будинку проживала їх мати та співмешканець ОСОБА_4, який без відома відповідачів прописався в будинок, але запевнив що це не надовго. У 2005 році мати приватизувала будинок, а у 2012 році мати померла. Тепер позивач вважає, що будинок належить йому як спільна сумісна власність. Просить рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нове, яким встановити втрату користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1. гр. ОСОБА_4.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши доводи скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги та скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку що позивач ОСОБА_4 проживає у спірному будинку на законних підставах так як його туди поселила ОСОБА_7, а відповідачі чинять йому перешкоди у користуванні житлом шляхом заміни замків на вхідних дверях.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 у 2005 році звернулася до сільської ради із письмовою заявою про прописку в будинок АДРЕСА_1 її цивільного чоловіка ОСОБА_4, а тому секретар сільської ради приписала ОСОБА_4 до будинку.

ОСОБА_4 вважає себе співвласником оскільки проживав спільно з ОСОБА_7 у фактичних шлюбних стосунках з 1997 року, тобто до його набуття у власність, з приводу чого на даний час розглядається спір в суді.

Як вбачається з матеріалів справи даний будинок належав на праві приватної власності ОСОБА_7.

Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Після смерті ОСОБА_7 відповідачі чинили перешкоди ОСОБА_4 у користуванні будинком, влаштовували сварки, викликали працівників міліції та скориставшись тимчасовою відсутністю позивача в будинку, поміняли замки у вхідних дверях будинку та літній кухні, про що складено відповідний Акт. Ці обставини були встановлені судом на підставі належних доказів.

Статтею 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Факт правомірності вселення 1997 року та реєстрації позивача у спірному будинку встановлено судом та не спростовано відповідачами. Із зустрічним позовом до позивача щодо припинення його права користування жилим приміщенням відповідачі не зверталися.

Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на повно та всебічно з'ясованих обставинах справи та доказах, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Доводи апелянта щодо відсутності доказів будування житлового будинку спільно з ОСОБА_7 не мають правого значення, оскільки спір стосується житлового права позивача, а не майнового.

Відтак, судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано обставини справи, надано правову оцінку зібраних по справі доказів, тому колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення суду.

Даючи оцінку рішенню суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, в межах доводів скарги, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість рішення. Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляції не ставлять під сумнів його законність.

Таким чином, на підставі ст.308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржена протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра