Дата документу 08.12.2014
Справа № 334/9283/14-ц
Провадження № 2/334/3368/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого

судді Мусієнко Н.М.,

при секретарі Петракей Р.С.

за участю прокурора Красуля Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради, про позбавлення батьківських прав, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про позбавлення її батьківських прав, в позовній заяві зазначила, що її донька ОСОБА_2 має дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2., яка на теперішній час має статус дитини позбавленої батьківського піклування, та перебуває піж її опікою, відповідно до розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 21.03.2014р. №160р.

Матір дитини - відповідачка вироком Ленінського райсуду м. Запоріжжя від 31.10.2013р. засуджена до позбавлення волі, та перебуває у Павлоградській виправній колонії УДПСУ в Дніпропетровській області №142, батько дитини записаний згідно ч.1 ст. 135 СК України.

Відповідачка ніколи не займалася вихованням та утриманням своєї малолітньої доньки, вела аморальний спосіб життя, ніде не працювала, не цікавилась здоров'ям дитини, натомість позивачка постійно опікувалась малолітньою онукою.

Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу (ясла-садок №101) «Софія» від 08.09.2014р. матір дитини заклад не відвідувала, життям дитини не цікавилась.

Згідно інформації Запорізької загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів №69 за період з 01.09.2014р. по теперішній час станом на 18.09.2014р. матір дитини не брала участі у батьківських зборах, не виявляла зацікавленості до успіхів дитини.

Відповідно до вимог ст.ст.8,11,12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 150 СУ України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Передача на виховання дитини іншим особам не звільняє батьків від обов'язку піклуватися про неї.

В порушення зазначених вимог, відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та перебуваючи в місцях позбавлення волі, жодного разу не виявила зацікавленості щодо успіхів у житті та навчанні своєї доньки, жодних листів та поздоровлень дитині від ОСОБА_2 не надходило.

Позивачка вважає, що відповідачка в майбутньому також не проявить материнської турботи до своєї малолітньої доньки та в подальшому буде продовжувати ухилятися від виконання своїх батьківських обов'язків.

Позивачка змушена самостійно вирішувати всі питання з виховання неповнолітньої онуки без участі та підтримки з боку відповідачки. Дитина знаходиться на повному її утриманні.

Оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків, позивачка наполягає на позбавленні її батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини.

Відповідачка заперечень проти позову не має, допитана судом в виправній колонії №142 в режимі відео конференції.

3-тя особа представник органу опіки та піклування Ленінської районної адміністрації проти задоволення позову не заперечував, у наданому суду висновку №05-01-25/1028 від 17.11.2014р. вважає доцільним позбавити відповідачку батьківських прав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, думку та висновок представника Ленінської райадміністрації, та висновок прокурора, які вважали необхідним позов задовольнити, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.164 СК України, оскільки батько і матір можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що відповідачка систематично ухиляється від своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює як свідоме нехтування відповідачкою своїх батьківських обов'язків.

Згідно з висновком Ленінської районної адміністрації та акту обстеження житлово-побутових умов, складеним головним спеціалістом служби у справах дітей Ленінської райадміністрації бабця дитини- позивачка повністю займається вихованням, всебічним розвитком та забезпеченням дитини, за місцем її проживання для дитини створені всі необхідні умови для проживання та нормального фізичного, психічного і розумового розвитку. Її родина дружна, взаємовідносини між членами родинні, доброзичливі.

У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються с дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Мати малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. відповідачка ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

Відповідачка ОСОБА_2 засуджена вироком Ленінським районним судом м. Запоріжжя №1кп/334/407/2013 від 31.10.2013р. ч.1 ст. 309 ч.1, ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі, на теперішній час відбуває покарання в Павлоградській виплавній колонії №142, із донькою жодного разу не бачиться, її життям на здоров'ям не цікавиться взагалі.

Судом встановлено, що позивачка працює, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.

Обґрунтування позовних вимог підтверджується довідками з місця проживання позивачки, про склад її сім'ї, свідоцтвом про народження дитини, довідкою з місця проживання позивачки, висновком органу опіки і піклування Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради №05-01-25/1028 від 17.11.2014р. про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки, відносно її неповнолітньої дитини.

Керуючись ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України, ст.ст.164-166 СК України, ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», від 26.04.2001р. №2402-ІІІ, п.16,18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ч.1 ст.9, ч.1 ст.26 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789-XII (789-12) від 27.02.1991р, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 уродж. м. Запоріжжя, позбавити батьківських прав у відношенні її неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів.

Суддя: Мусієнко Н. М.