Справа № 188/487/14-ц
Провадження № 2/188/302/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Бурди П.О., при секретарі - Лукіній Л.Г., за участю представника позивача Білевич Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Міжобласної дирекції «Дніпро» приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 19.03.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків в порядку регресу.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 30.12.2010 року по автодорозі Петропавлівка - Сонцево - Богданівка ОСОБА_3, керуючи автомобілем «OPEL VECTRA», державний номер НОМЕР_1, порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «SKODA SUPER B» державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4

Ці обставини встановлені та підтверджуються постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19.01.2011року. В результаті ДТП автомобілю «Шкода» державний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_5, нанесені механічні пошкодження.

Автомобіль «SKODA SUPER B» державний номер НОМЕР_2, який є другим учасником ДТП, застраховано в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Міжобласної дирекції «Дніпро» ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК»), договір страхування РК № 091/002/000075. Згідно умов страхування, на підставі заяви страхувальника, страхового акту, розрахунку суми виплати страхового відшкодування, висновку № 013 експертного автотоварознавчого дослідження від 24.01.2011р., ПрАТ «УПСК» здійснила виплату страхового відшкодування в сумі 35 752,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 420 від 05.05.2011р.

Позивач вважає, що на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право регресної вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Позивач вказує, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_3, що підтверджується постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19.01.2011р.

Цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «Енергорезерв», поліс ОСЦПВВНТЗ № ВЕ/0220727.

ПрАТ «СК «Енергорезерв» здійснила виплату страхового відшкодування в порядку регресу, в рамках ліміту по полісу (25500.00 грн.) за мінусом встановленої франшизи (510,00 грн.). Таким чином, виплата склала 24990,00 грн., яка була здійснена 08.01.2014 року.

Позивач зазначає, що розмір збитків, які повинен відшкодувати відповідач, становить різницю між виплаченою сумою ПрАТ «СК «Енергорезерв» та сумою, яку ПрАТ «УПСК» виплатила потерпілій стороні у ДТП ОСОБА_5 і складає 10 762,96 грн. (десять тисяч сімсот шістдесят дві грн. 96 кой.).

Крім цього, позивач вважає, що відшкодуванню підлягають судові витрати по справі, які складаються із сплати судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 23, 54-57 ЦПК України, ст. ст. 993, ч. 2 ст. 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», позивач просить суд:

- стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Міжобласної дирекції «Дніпро» ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 10 762 грн. 96 коп.;

- стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Міжобласної дирекції «Дніпро» ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» витрати за оплату судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач надав письмову заяву про розгляду справи без його участі.

Відповідач також подав письмову заяву, в якій позовні вимоги не визнав і просив застосувати строк позовної давності з наступних підстав.

Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Право зворотної вимоги (регресу) - це вимога кредитора до боржника (особи, яка завдала шкоду) про повернення сплаченого за його вини відшкодування потерпілому.

Суброгація - це перехід до страховика, який виплатив страхове відшкодування, прав страхувальника по вимогам компенсації збитку з винної в його настанні особи.

У Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 вказується на те, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим.

При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв'язку з порушенням умов договору страхування.

На вимоги, що випливають із договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності, поширюється загальний строк позовної давності, встановлений тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК), що обчислюється із дня закінчення дії договору.

Відповідно до ч. 5 статті 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

30.12.2010 року сталося ДТП, тобто виник страховий випадок, а відповідно і строк позовної давності починається з 30 грудня 2010 року і відповідно закінчується 31 грудня 2013 року.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Враховуючи все вище викладене та, керуючись ч. 3 ст. 267 ЦК України, відповідач просив застосувати позовну давність, яка є підставою для відмови у задоволенні позову.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

30.12.2010 року на автодорозі Петропавлівка - Сонцево - Богданівка відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем «OPEL VECTRA», державний номер НОМЕР_1, порушив вимоги Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «SKODA SUPER B», державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4

Дані обставини підтверджується копією постанови Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19.01.2011року (а.с.7).

В результаті ДТП автомобіль «SKODA SUPER B» державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_5, отримав механічні пошкодження, що підтверджується копією довідки відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території Петропавлівського району (а.с.12) та копією висновку № 013 експертного товарознавчого дослідження від 24.01.2011 року (а.с.14-25).

Автомобіль «SKODA SUPER B» застраховано в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Міжобласної дирекції «Дніпро» ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», про що свідчить копія договору страхування РК № 091/002/000075 (а.с.4-6). Згідно умов зазначеного договору, на підставі заяви ОСОБА_5 (а.с.3), страхового акту (а.с.26), розрахунку суми виплати страхового відшкодування (а.с.27), висновку № 013 експертного автотоварознавчого дослідження від 24.01.2011р. (а.с.14-25) позивач ПрАТ «УПСК» здійснила виплату страхового відшкодування ОСОБА_5 в сумі 35752,96 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 420 від 05.05.2011р. (а.с.28).

Як зазначив позивач в позовній заяві, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «Енергорезерв», поліс ОСЦПВВНТЗ № ВЕ/0220727, копію страхового поліса позивач суду не надав, клопотання про його витребування не заявлено.

Позивач вказує на те, що ПрАТ «СК «Енергорезерв» здійснила виплату страхового відшкодування в порядку регресу, в рамках ліміту по полісу (25500.00 грн.) за мінусом встановленої франшизи (510,00 грн.). Копії платіжного доручення позивачем суду не надано. Таким чином, виплата склала 24990,00 грн., яка була здійснена 08.01.2014 року і розмір збитків, які, на думку позивача, повинен відшкодувати відповідач, становить різницю між виплаченою сумою ПрАТ «СК «Енергорезерв» та сумою, яку ПрАТ «УПСК» виплатила потерпілій стороні у ДТП ОСОБА_5 і складає 10762,96 грн. (десять тисяч сімсот шістдесят дві) грн. 96 коп.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі - Постанови), до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК.

Відповідно до п. 27 вищевказаної Постанови при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим.

При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв'язку з порушенням умов договору страхування.

Проценти, неустойка виплачуються страховиком через несвоєчасне виконання ним власного зобов'язання перед страхувальником (стаття 992 ЦК) і не можуть бути стягнуті у порядку суброгації з особи, винної в завданні шкоди. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику.

Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Згідно з ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач повинен був звернутися до суду з позовом в порядку суброгації, оскільки в такому разі потерпілий передає свої права позивачеві на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав, а у випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Беручи до уваги, що страховий випадок відбувся 30.12.2010 року, строк позовної давності на пред'явлення позову щодо відшкодування збитків у порядку суброгації сплинув 31.12.2013 року, а позовна заява подана до суду 19.03.2014 року та подану відповідачем заяву про відмову у позові на підставі того, що строк позовної давності для пред'явлення вимоги про відшкодування збитків у порядку суброгації сплинув, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що строк для пред'явлення позовної вимоги про відшкодування збитків у порядку суброгації дійсно сплинув, а тому в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Міжобласної дирекції «Дніпро» приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу слід відмовити.

На підставі, ст.ст. 1, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 979, 993,1191 ЦК України, п.п. 26, 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Міжобласної дирекції «Дніпро» приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П. О. Бурда