Справа № 456/6679/13-ц
Провадження № 6/456/12/2014
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про відвід судді

"24" січня 2014 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Бучківської В. Л.

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий при розгляді цивільної справи, в порядку ст.369 ЦПК України, за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зупинення виконання судового рішення, визнання виконавчих листів про стягнення боргу такими, що видані судом помилково та не підлягають виконанню заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про відвід судді,-

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про відвід головуючого по справі, мотивуючи тим, що суддя незаконно залучила до участі в справі представників ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської області та Галицького ВДВС ЛМУЮ, оскільки такі не є на його думку учасниками процесу, не надіслала на його адресу судову повістку по справі, упереджено ставиться до нього та порушує його конституційні права. Вважає, що суддя заінтересована в результатах розгляду справи і винесе незаконне рішення по справі не в їхню користь. Заявник ОСОБА_2 підтримала вказану заяву та додатково зазначила, що судом незаконно залучено представників виконавчої служби, якими подано фальсифіковані документи, дії судді вважає такими, що підлягають критичному оцінюванню, вважає, що суддя зловживає своїм становищем, прямо заінтересована в результатах розгляду справи, порушила розумні строки розгляду заяви, не повідомила їх у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, при розподілі справи порушено ст.11-1 ЦПК України та їхні права, передбачені міжнародним законодавством.

Представник ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської області ОСОБА_4 проти заявленого відводу заперечив.

Інші учасники судового процесу, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, представник Галицького ВДВС ЛМУЮ та представник ВАТ «Львівгаз» Стрийського УЕГГ ВАТ «Львівгаз» надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід у їх відсутності.

Суд, заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі, переконаний, що підстав для задоволення заявленого відводу немає. До вказаних висновків, суд прийшов виходячи з наступного.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, ст.ст. 2, 8 ЦПК України, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" - закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даної заяви.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 9 листопада 2006 р. у справі «Білуха проти України» (справа щодо гарантій розгляду справи незалежним і безстороннім судом) зазначено: «Наявність безсторонності судді відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за субєктивним та обєктивним критеріями. Відповідно до субєктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з обєктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Що стосується субєктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного. За обєктивним критерієм слід визначити окремо поведінку судді, чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у його безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання обєктивно обґрунтованими. З огляду на це навіть зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється». Важливим питанням є забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадськості до суду»… «Що стосується розгляду справи у розумні строки, то тільки ті затримки, які сталися з вини держави, можуть виправдати висновок стосовно недотримання вимоги «розумного строку». Хоча сторона у цивільному процесі не може бути звинувачена у використанні для захисту своїх інтересів засобів, доступних їй відповідно до національного законодавства, вона має погодитися з тим, що такі дії обєктивно продовжують відповідне провадження.»

Суд вважає, що наведені заявниками мотиви не можуть слугувати підставою для задоволення заяви про відвід, жодних доказів, які б давали стороні право сумніватися у безсторонності та упередженості судді під час розгляду справи заявниками не подано.

Доводи заявника ОСОБА_2 про порушення порядку авторозподілу судової справи на підставі ст.11-1 ЦПК України, про видачу виконавчих листів та судового рішення з порушенням Інструкції з діловодства в апеляційному загальному суді, яка затверджена наказом №1 від 06.01.2006 року Державної судової адміністрації України та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30.01.2006р. були предметом дослідження в судовому засіданні 21 січня та слугували підставою для відмови в задоволенні заяви про відвід судді.

Що стосується строків розгляду заяви про зупинення виконання судового рішення, визнання виконавчих листів про стягнення боргу такими, що видані судом помилково та не підлягають виконанню, то слід зауважити, що у звязку з неявкою в судове засідання 31.12.2013 р., 03.01.2014 р. та 14.01.2014 р. заявників у справі, розгляд справи відкладався. Зявившись в судове засідання 10.01.2014 р., яке було відкладено у звязку з зайнятістю судді у іншому судовому процесі до 20.00 год., заявник ОСОБА_2 відмовилася розписатися про повідомлення на 14 січня 2014 року та в судове засідання в подальшому не зявилася, про що складено довідку, 21.01.2014 р. заявник ОСОБА_2 заявила клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, у звязку з чим в судовому засіданні оголошено перерву.

Питання про залучення осіб до участі в судовому розгляді справи регламентується нормами ЦПК України, оцінка доказів судом провадиться при прийнятті рішення по суті, а тому вказані доводи заявника ОСОБА_3 та заявниці ОСОБА_2 суд вважає безпідставними та такими, що не можуть слугувати підставою для відводу судді, в розумінні ст.20 ЦПК України.

За змістом ст. 20 ЦПК України обставинами, що викликають сумнів у обєктивності та неупередженості судді, можуть бути незаконні дії судді під час розгляду справи, ігнорування законних вимог сторони, створення перешкод для реалізації процесуальних прав, нерівне ставлення до сторін, нетактовна поведінка судді тощо. Для того, щоб ці обставини були покладені в основу заяви про відвід вони повинні бути доведеними.

При розгляді заяви суд керується нормами Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», нормами цивільно-процесуального закону, з врахуванням Конвенції про захист прав людини та основних свобод та судової практики Європейського суду, які згідно ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню як джерело права, під час здійснення провадження в справі судом дотримано основні засади та принципи цивільного судочинства, судом виконано основні завдання цивільного судочинства, такі як справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільної справи з метою надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушеного права та розгляду справи в розумні строки, передбачені практикою Європейського суду. Судовий процес відбувається на засадах диспозитивності та змагальності, суд здійснює правосуддя на засадах рівності всіх учасників процесу перед законом і судом, сприяє сторонам у витребуванні доказів у справі та вживає заходів до невиправданих зловживань сторонами своїми процесуальними правами.

Викладені у заяві обставини не є підставою для відводу судді в розумінні п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України.

При розгляді даної справи головуючий по справі суддя Бучківська В.Л. діє відповідно до закону, а тому відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про відвід судді Бучківської В.Л.

Керуючись ст.ст. 9,124,126-130 Конституції України, п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 р., Рішенням Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 р. № 19-рп/2004 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень частин 1, 2 ст. 126 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про статус суддів» (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу), ст.ст. 2,8 20, 24 ЦПК України, -

у х в а л и в:

заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про відвід судді Бучківської В.Л. залишити без задоволення.

Головуючий-суддя ОСОБА_5