РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6986/14-ц

пр. № 2/759/3279/14

30 жовтня 2014 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кривов'яза А.П.

при секретарі - Тищенко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною та визнання права власності на ? частину квартири, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання за ним права власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1.

У ході судового розгляду, відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви від 5.08.2014р., позивач змінив свої позовні вимоги та просив визнати за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, посилаючись на ті обставини, що 30.09.2004р. між ним та померлою ОСОБА_3 було укладено угоду про порядок оплати ремонтних робіт, відповідно до якої позивач набув право власності на ? частину зазначеної квартири.

Крім того, відповідно до поданої позивачем заяви від 28.10.2014р. ОСОБА_1 збільшив та доповнив свої позовні вимоги та просив визнати дійсною в частині угоду про порядок оплати ремонтних робіт від 30.09.2004р.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої змінені та збільшені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні стосовно позову заперечував, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи зі слідуючого.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть від 4.07.ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.56)

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, зокрема, крім іншого, квартира АДРЕСА_1, що належала померлій ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.02.1996р. (а.с.57)

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, до 12 Київської держнотконторои, із заявами про прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_3 звернулись її рідна сестра ОСОБА_2, як спадкоємець другої черги та ОСОБА_1, як спадкоємець четвертої черги.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 28.02.2007р., яке набрало законної сили відповідно до ухвали Апеляційного суду м.Києва від 18.06.2007р. у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на успадкування нарівні із спадкоємцями другої черги за законом відмовлено.

Крім того, згідно з рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 26.12.ІНФОРМАЦІЯ_1. встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім»єю у спірній квартирі з 1984р. по ІНФОРМАЦІЯ_1. та визнано за позивачем право власності на зазначену квартиру. (а.с.59-62)

Відповідно до рішення Апеляційного суду м.Києва від 16.05.2006р., залишеного без змін ухвалою касаційного суду від 23.11.2007р., рішення суду першої інстанції у частині визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 скасовано та у задоволенні його позову у цій частині відмовлено. (а.с.63)

Зазначеним рішенням Апеляційним судом м.Києва встановлено, що спірна квартира є особистою власністю померлої ОСОБА_3, вона не може бути визнана майном, набутим під час спільного проживання з позивачем. Враховуючи те, що позивач не перебував у зареєстрованому шлюбі з померлою ОСОБА_3, він не може бути визнаний її спадкоємцем першої черги. Як визначено ч.2 ст.21 СК України, проживання однією сім»єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов»язків подружжя.

Діючим цивільним законом не передбачено віднесення осіб, які проживали однією сім»єю із спадкодавцем, в тому числі і тих, які перебували у фактичних шлюбних відносинах, до спадкоємців першої черги. Такі особи, відповідно до ст.1264 ЦК України є спадкоємцями четвертої черги.

Таким чином, враховуючи положення ст.1258 ЦК України та наявність спадкоємця другої черги після смерті ОСОБА_3, яким прийнята спадщина, рішення суду про визнання за позивачем права власності на спадкове майно є помилковим. (а.с.63)

Окрім цього, згідно з рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 12.02.2014р., яке набрало законної сили відповідно до ухвали Апеляційного суду м.Києва від 10.06.2014р., за ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на спірну квартиру АДРЕСА_1 та грошові вклади. (а.с.80-86)

У судовому засіданні встановлено, що 30.09.2004р. між позивачем ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено угоду про порядок оплати ремонтних робіт, відповідно до якої ОСОБА_4 разом з іншими співробітниками ПП «Інвестспецбуд» має намір укласти договір та виконати ремонтні роботи у квартиру АДРЕСА_1.

За згодою ОСОБА_3 у вказаній квартирі постійно проживає її чоловік ОСОБА_1, який володіє, користується і розпоряджається квартирою на рівні з ОСОБА_3 Він має право заключати договори на проведення ремонтних робіт у квартирі і несе рівну з ОСОБА_3 відповідальність, пов»язану з оплатою ремонтних робіт. (а.с.111)

Таким чином, на переконання суду, твердження у судовому засіданні позивача ОСОБА_1 про те, що на підставі зазначеної нікчемної угоди про порядок оплати ремонтних робіт від 30.09.2004р. у нього виникло право власності на ? частину спірної квартири є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне.

За змістом ст.ст.657, 719 ЦК України, угоди з приводу відчуження житлового будинку (квартири) укладаються у письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню.

Крім того, згідно з вимогами ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Таким чином, як встановлено судом, позивачем ОСОБА_1 у ході судового розгляду не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вони не підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути с позивача в порядку ст.ст.88-89 ЦПК України на користь держави недоплачений ним судовий збір, оскільки відповідно до наданого суду висновку про вартість спірної квартири, її вартість складає 27 031 доларів США, що за курсом НБУ становить 348 699 грн. 90 коп., а не 25 000 грн., як зазначено ОСОБА_1 у своїй позовній заяві. (а.с.79)

Таким чином, із позивача підлягає стягненню на користь держави недоплачений судовий збір у розмірі 1 493 грн. 50 коп. (1 743 грн. 50 коп. - 250 грн. = 1 493 грн. 50 коп.)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 220, 657, 719, 1261-1264 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 154, 208-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною та визнання права власності на ? частину квартири відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 1 493 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ :