АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3273/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 53 Тептюк Є. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМагди Л. Ф.
суддівМіщенка С. В. , Сіренка Ю. В.
при секретаріРибасюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час розрахунку при звільненні та моральної шкоди внаслідок порушення трудового законодавства, вивчивши матеріали справи,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 30 вересня 2013 р. звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час розрахунку при звільненні та моральної шкоди внаслідок порушення трудового законодавства.

В позовній заяві вказував, що відповідно до наказу № 67/1-к від 2 листопада 2009 р. він працював у ТОВ «БМБ Маргарин» на посаді головного механіка.

Починаючи з травня 2014 року позивач перестав отримувати заробітну плату, тому 9 вересня 2014 р. подав заяву про звільнення із займаної посади за угодою сторін, і наказом від 9 вересня 2014 р. за № 41-к його було звільнено з займаної посади.

Позивач зазначав, що в порушення вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України з ним не було проведено розрахунок по зарплаті в день звільнення за відпрацьований ним період з травня по вересень 2014 року.

Згідно довідки про нараховану та невиплачену заробітну плату від 29 вересня 2014 р., заборгованість по заробітній платі позивача за період з травня по вересень 2014 року становить 13 446,56 грн.

Позивач посилався на те, що відповідач зобов'язаний виплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, або при не проведенні розрахунку до розгляду справи - по день постановлення рішення по справі.

Крім того, в результаті незаконних дій відповідача йому була заподіяна моральна шкода, він зазнав душевних страждань, оскільки був позбавлений можливості жити повноцінним життям, в умовах економічної кризи. При постійному зростанні цін йому довелося позичати грошові кошти у знайомих, що призвело його до стану морального пригнічення та дискомфорту. Через тяжкий фінансовий стан, що був викликаний невиплатою зароблених коштів, в його сім'ї різко погіршилася атмосфера, погіршився сон, виникла депресія. Все це негативно позначилося на його стані здоров'я. Завдану моральну шкоду позивач оцінив в 4 000 грн.

Тому позивач просив суд стягнути з ТОВ «БМБ Маргарин» на його користь заборгованість по заробітній платі за період з травня по вересень 2014 р. в розмірі 13 446,56 грн., середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день ухвалення рішення та моральну шкоду у розмірі 4 000 грн.

24 жовтня 2014 р. ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог вказуючи, що згідно довідки про нараховану та невиплачену заробітну плату від 29 вересня 2014 р. заборгованість по заробітній платі позивача за період з травня по вересень 2014 року становить 13 446,56 грн.

Проте, в порушення вимог ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 р., відповідач надав розрахунки без врахування індексації заробітної плати на яку позивач має право за законом.

Всього, в період з травня по вересень 2014 року сума індексації становить 1534,30 грн., а саме: травень - 230,20 грн.; червень - 277,70 грн.; липень - 334,95 грн.; серпень - 334,95 грн.; вересень - 356,50 грн.

Тому позивач просив суд стягнути з ТОВ «БМБ Маргарин» на його користь заборгованість по заробітній платі з урахуванням індексації за період з травня по вересень 2014 р. в розмірі 14 980,86 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день ухвалення рішення суду, яка станом на 24 жовтня 2014 р. становить 5 615,40 грн., та моральну шкоду у розмірі 4 000 грн.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «БМБ Маргарин» на користь ОСОБА_6 заборгованість з заробітної плати за період з травня 2014 року по вересень 2014 року в сумі 14 980,86 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 9 вересня 2014 року по 10 листопада 2014 року в сумі 7 219,80 грн. та 2 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «БМБ Маргарин» на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «БМБ Маргарин» подало апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, відмовивши в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди за відсутності доказів про її заподіяння, а також зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до 5 784,44 грн., посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення проти доводів апеляційної скарги позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду повинно бути змінено в частині визначення розміру та стягнення суми середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку виходячи з наступного.

Судом в ході розгляду справи було встановлено, що відповідно до наказу № 67/1-к від 2 листопада 2009 р. ОСОБА_6 працював на посаді головного механіка у ТОВ «БМБ Маргарин» (а. с. 8).

Починаючи з травня 2014 року позивач перестав отримувати заробітну плату та 9 вересня 2014 р. ним було подано заяву про звільнення із займаної посади за угодою сторін.

Наказом № 41-к від 9 вересня 2014 р. ОСОБА_6 було звільнено із займаної посади (а. с. 8).

Відповідно до довідки про нараховану та невиплачену заробітну плату № 127 від 13 жовтня 2014 р., виданої ТОВ «БМБ Маргарин», заборгованість по виплаті заробітної плати ОСОБА_6 становить 13 446,56 грн. (а. с. 24).

Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст. 116 КЗпП України.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За таких обставин, колегія суддів знаходить, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_6 про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по заробітній платі за період з травня 2014 року по вересень 2014 року з урахуванням інфляційних в розмірі 14 980,86 грн., розмір якої апелянтом не оспорюється, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Однак, визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд помилково зарахував день звільнення позивача з роботи 9 вересня 2014 р. в розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки цей день, як видно з матеріалів справи, є днем звільнення ОСОБА_6 з роботи, включений у розрахунок заборгованості по заробітній платі, а розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні необхідно проводити відповідно до положень наведених вище ст. ст. 116, 117 КЗпП України з наступного дня після звільнення працівника з роботи, тобто з 10 вересня 2014 р.

Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку позивача при звільненні підлягає зменшенню на 160 грн. 44 коп. (середньоденна заробітна плата згідно із довідкою відповідача № 129 від 13 жовтня 2014 р., що міститься в матеріалах справи на а. с. 25) і повинна складати 7 059 грн. 36 коп. (7 219,80 грн. - 160,44 грн. = 7 059,36 грн.).

Апеляційна скарга в частині вимоги про скасування рішення суду про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Так, апелянт вказує на те, що позивачем не було наведено жодних доказів факту завдання йому моральної шкоди, таких як: розписки кредитора і боржника, договір займу у зв'язку з позикою коштів, медичний висновок про стан здоров'я у зв'язку з настанням депресії та погіршенням сну, пояснення свідків, які б підтвердили погіршення моральної атмосфери в сім'ї позивача та душевні страждання останнього.

Однак, з такими твердженнями колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р., з послідуючими змінами і доповненнями, № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлене договором або законом.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи наведене та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 2 000 грн., виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Так, відповідач не виплачував позивачу заробітну плату з травня по вересень 2014 року, тобто протягом п'яти місяців. Крім того, при звільненні ОСОБА_6 з роботи, відповідач не провів з ним відповідний розрахунок, не виплатив йому жодних коштів по день ухвалення рішення суду першої інстанції.

Такими неправомірними діями позивачу безсумнівно було завдано душевних страждань, оскільки він був позбавлений коштів на прожиття, придбання продуктів харчування, можливості утримувати свою сім'ю, що призвело до депресії та втрати нормальних життєвих зв'язків, погіршення стану здоров'я.

У зв'язку з тим, що позивач не отримував відповідної матеріальної винагороди за свою роботу, він вимушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, добробуту своєї родини.

Колегія суддів погоджується і з розміром моральної шкоди, що був визначений судом з врахуванням ступеню вини відповідача, тривалості моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин» задовольнити частково, рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди внаслідок порушення трудового законодавства змінити в частині визначення та стягнення суми середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку.

Зменшити стягнуту судом з Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин» на користь ОСОБА_6 суму середнього заробітку за час затримки розрахунку з 7 219 грн. 80 коп. до 7 059 (семи тисяч п'ятдесяти дев'яти) грн. 36 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :