Справа №442/3743/13-ц
Провадження №2/442/985/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді - Грицай М.М.

при секретарі - Антоненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона проживає в м.Дрогобичі на АДРЕСА_1, разом зі своїм сином ОСОБА_4. Вони є єдиними користувачами даної квартири. З ними також зареєстрований її брат - ОСОБА_3, який не проживає у вказаному житловому приміщенні з 1982 року, після того, як одружився. Останній не приймає жодної участі в утриманні квартири, сплаті комунальних послуг, будь-які його речі у ній відсутні. Вважає, що ОСОБА_3, будучи відсутнім більше шести місяців у спірному житловому приміщенні, втратив право користування таким.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та пояснила, що спірну квартиру наприкінці 60-их років отримала їх з відповідачем мати - ОСОБА_5 На початку 80-их років її брат ОСОБА_3 одружився, після чого пішов проживати до своєї дружини. Згодом, у 1988 році, мама отримала іншу квартиру АДРЕСА_3, куди перейшла проживати з другою донькою, а вона залишилась на АДРЕСА_1 - зі своїм чоловіком та дитиною. З відповідачем підтримували родинні стосунки, спілкувались, вона була у його доньки на весіллі, приходила до нього на 50-річний ювілей. З 1988 року вона повністю самостійно утримує спірну квартиру. Вже близько 20-ти років на її ім'я приходять рахунки на оплату комунальних послуг, також договори про надання послуг та про реструктуризацію боргу укладались на її ім'я, оскільки вона все сплачувала самостійно. Зверталася до свого брата, як основного квартиронаймача, з проханням виготовити довідку для оформлення субсидії, однак, він це проігнорував; казав: «Ти живеш, - ти й плати». Жодних перешкод щодо проживання у спірній квартирі вона йому не чинила, ніяких пояснень працівникам міліції, з приводу звернень відповідача, не давала. Відповідач проживає в м.Дрогобичі на АДРЕСА_2. У нього двоє дітей, з дружиною не розлучений. Наприкінці травня 2013 року ОСОБА_3 «ввалився» (вселився) до неї у квартиру, без будь-якого попередження, без її згоди, коли нікого не було вдома, очевидно, що проник у квартиру через вікно, змінив замок на вхідних дверях та завіз туди деякі меблі (шафа, стіл, диван). Прийшовши додому та побачивши це, вона викликала працівників міліції, після чого відповідач покинув приміщення. З того часу у квартирі знаходяться зазначені вище його речі; одягу, взуття чи будь-яких інших особистих речей - немає. Відповідач після цього ще декілька разів приходив, знаходився там близько двох - чотирьох годин, однак, жодного разу не залишався на довше, зокрема, ночувати. Їхня мати померла у 2002 році, лише тоді відповідач приходив (на похорон).

Представник позивачки - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просить його задоволити. Доповнив, що відповідач, на його думку, втратив право користування спірною квартирою, оскільки без поважних причин не проживає у ній з 1982 року, тобто, з часу свого одруження. ОСОБА_3 фактично проживає на АДРЕСА_2, разом зі своєю сім'єю, зокрема, дружиною, з якою не розлучений. Позивачка повністю взяла несе обов'язок по утриманні квартири, в тому числі з оплати комунальних послуг, в той час, як відповідач жодним чином не бере у цьому участі. А тому, вважає позовні вимоги підставними і просить їх задоволити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечив щодо їх задоволення. Пояснив, що одружився у 1982 році. До одруження проживав у спірній квартирі, а після цього - то у дружини, то у квартирі матері. З 2005 по травень 2013 року він проживав зі своєю дочкою у квартирі АДРЕСА_3, в м.Дрогобичі. Оскільки приїхала його сестра ОСОБА_7 (власник вказаного житла), він змушений був залишити дану квартиру. До спірної квартири востаннє приходив у листопаді 2013 року, проте, не зміг туди потрапити, так як позивачка змінила вхідний замок. З листопада 2013 року живе у своїй машині, якою таксує. З дружиною, з якою проживав на АДРЕСА_2, в нормальних відносинах. За даною адресою святкував свій ювілей, на даний час йому 56 років. З позивачкою перебували у нормальних стосунках до січня 2013 року, не конфліктували, з квартири ніхто не виганяв, а коли попросив у неї ключі від вхідних дверей, то не дала, пояснивши, що більше не має. Тому одного дня проник у житло через кватирку, коли останньої не було вдома. До суду, з позовом про усунення перешкод в користуванні житлом, про вселення чи обмін квартир, не звертався.

Представник відповідача ОСОБА_8 заперечила щодо задоволення позовних вимог та доповнила, що доводи позивачки щодо можливості проживання ОСОБА_3 у квартирі дружини на АДРЕСА_2, не відповідають дійсності, оскільки вказане житло не є його власністю. Крім цього, у даному житловому приміщенні, яке складається з двох кімнат, проживають його теща, дружина, син з невісткою та маленькою дитиною. Відповідач майже весь час перебуває у своєму автомобілі, так як підробляє таксистом, і часто буває таке, що змушений у ньому ночувати. Коли приходить у спірну квартиру, у них з позивачкою та її сім'єю виникають конфлікти, а тому він не може вільно перебувати у вказаному житлі. Відповідач намагався вирішити конфліктну ситуацію шляхом обміну квартир на дві окремі. Проте, остання згодом відмовилась. Отже, вважає, що причиною не проживання ОСОБА_3 у спірній квартирі є неправомірна поведінка позивачки та членів її сім'ї. Відповідач звертався у правоохоронні органи з приводу чинення перешкод у користуванні житлом. Позивачка без його відома переуклала усі договори про надання комунальних послуг. Вважає поведінку позивачки неправомірною щодо створення перешкод у користуванні ним спірною квартирою, а позбавлення відповідача права на користування даним жилим приміщенням, позбавить його житла, так як іншого у нього немає. Просить відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради за №76 від 22.03.1991 року визнано наймачем жилого приміщення, замість попереднього власника, ОСОБА_3, склад сім'ї три чоловіки, на квартиру АДРЕСА_1, дві кімнати жилою площею 28,5 кв.м., з правом заключення (переоформлення) договору найму жилого приміщення і відкриття особового рахунку в ЖЕК №2; наймач мати ОСОБА_5 виписалась і вибула у 1988 році у зв'язку з одержанням квартири.

Як вбачається з довідки КП «ЖЕО» (форми №17), заповненої згідно вищезазначеного рішення, основний квартиронаймач - ОСОБА_3, сестра - ОСОБА_9, 1972 року народження (зареєстрована 05.09.1979 року), дочка сестри - ОСОБА_10, 1989 року народження (виписана по заяві у 2002 році); син сестри - ОСОБА_4, 1992 року народження (зареєстрований 03.03.1992 року).

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_1, ОСОБА_9 07.08.1997 року уклала шлюб із ОСОБА_11, після одруження змінила прізвище на «Попіль».

У судовому засіданні встановлено та підтверджується письмовими доказами, що будинок АДРЕСА_1, в якому розташована спірна квартира №2, знаходиться на балансі КП «Житлово-експлуатаційне об'єднання» Дрогобицької міської ради (довідка №2 від 05.03.2013 року).

Відповідно до акту про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 22.03.2013 року, складеного представниками КП «ЖЕО», ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 1982 року і по час обстеження. ОСОБА_3 зареєстрований в даній квартирі, але ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та (або) речей повсякденного використання, які б йому належали, немає. Факт не проживання за місцем реєстрації підтвердили сусіди: ОСОБА_12 (кв.37), ОСОБА_13 (кв.7), ОСОБА_14 (кв.5).

Матеріалами справи встановлено, що договори про надання послуг, зокрема, з газопостачання, електричної енергії, з утримання будинків та прибудинкових територій, (а також угоди про реструктуризацію боргу) укладені між відповідними організаціями та позивачкою ОСОБА_2 (АДРЕСА_1).

Як вбачається з рахунків-повідомлень (квитанцій) на оплату послуг (за водопостачання та водовідведення, з газопостачання, вивіз та розміщення побутового сміття, з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій тощо), в періоди - 2011-2013 роки, а також 1995 - 2005 р.р., абонент (платник) ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що проживає в сусідньому будинку з позивачкою. Сім'ю останньої знає тривалий час, оскільки добре знайомий з її сином (зі шкільних років). Часто (один - два рази в тиждень) заходив до них у гості і ніколи не бачив там відповідача. Син позивачки розповідав, що ОСОБА_3 проживає на вул.Грушевського зі своєю сім'єю.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що працює разом з позивачкою з 1996 року. Він досить часто заходив до позивачки в гості. Йому відомо, що остання проживає вже багато років на АДРЕСА_1, разом зі своїм чоловіком та сином. Відповідача у спірній квартирі ніколи не бачив.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що проживає на АДРЕСА_4, поруч з позивачкою. Ніколи не бачила, щоб відповідач проживав у квартирі позивачки. Їй відомо, що ОСОБА_3 - це брат позивачки і проживає на АДРЕСА_2, зі своєю сім'єю (дружина, син та дочка). Вона один раз особисто була у них вдома, після того, як дочка відповідача народила дитину.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що він є чоловіком позивачки і проживає на АДРЕСА_1 близько 15-ти років разом з останньою, а також їхньою дочкою та сином позивачки. Відповідач приходив на похорон матері, тоді дружина з ним і познайомила. Декілька років тому він допомагав останньому переносити меблі з квартири на вулиці В.Великого, 98, у квартиру на АДРЕСА_2. Вони з дружиною - ОСОБА_2 заходили до відповідача додому, у квартиру на АДРЕСА_2, розташовану на дев'ятому поверсі, їх пригощали кавою. Наприкінці травня 2013 року відповідач прийшов у спірну квартиру, коли вони з дружиною були на роботі, син в іншому місті на навчанні, вдома була лише їхня донька. Остання подзвонила йому на роботу і пояснила, що їй невідомо як ОСОБА_3 потрапив у квартиру, оскільки в цей час спала. Прийшовши туди, він помітив, що вхідні двері квартири відчинені і змінений замок, а у квартирі знаходився відповідач. Згодом прийшла дружина і він пішов на роботу. Коли повернувся ввечері додому, ОСОБА_3 не було, лише залишились деякі його речі (меблі). Приблизно через 3 - 4 дні останній повернувся і почав розбивати стіну кладової, а у кімнатних дверях встановлювати замок, при цьому казав, що він там буде жити. Однак, відповідач, приблизно протягом місяця часу, приходив інколи зранку, перебував у квартирі близько двох - чотирьох годин і йшов. У спірній квартирі ОСОБА_3 не ночував, не харчувався, і там відсутні його особисті речі, зокрема, повсякденного вжитку. З яких причин через місяць часу відповідач перестав приходити, йому невідомо. Оскільки ОСОБА_3 довший час не з'являвся, а їхній сім'ї недостатньо було ключів до вхідних дверей, він змушений був змінити знову замок.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що є сином позивачки і проживає на АДРЕСА_1, з часу свого народження. На початку літа 2013 року він повернувся додому (за вказаною адресою) з навчання і помітив там чужі меблі. Йому розповіли, що ці меблі належать ОСОБА_3, який вліз у квартиру через вікно і змінив замок у вхідних дверях без будь-чиєї згоди. До цих пір стосунки між мамою (позивачкою) та її братом (відповідачем) були нормальними, але після цього випадку, мати плакала. Згодом відповідач періодично приходив вдень, завалив стіну у кладовій, однак, жодного разу не ночував, його особистих речей там немає. Загалом до кінця червня минулого року останній приходив до них близько п'яти разів. До цього часу відповідач з ними ніколи не проживав, а також з липня 2013 року він його не бачив. ОСОБА_3 таксує на власному автомобілі марки «Мазда» (білого кольору), проживає зі своєю сім'єю (дружина, син, дочка) на АДРЕСА_2. Пригадує, що відповідач близько двох з половиною років тому приходив до них, однак, не просив ключів від спірної квартири.

Свідок ОСОБА_18 суду показав, що вже 24 роки проживає в будинку АДРЕСА_2. Близько 15-ти років він знає візуально відповідача, оскільки часто бачить його біля будинку, а останніх пів року, практично кожен день, він бачить автомобіль (білу «Мазду») останнього, який періодично її ремонтує у дворі даного будинку. Їх діти разом навчалися, тому впевнений, що в даному будинку проживає дружина і син ОСОБА_3 Позивачку знає з 1988 року, оскільки працював разом з нею, а на даний час працює з її чоловіком. Йому відомо, що ОСОБА_2 проживає зі своїм чоловіком та дітьми. Він до теперішнього часу не знав, що позивачка з відповідачем родичі.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що проживає на АДРЕСА_2, з 08.09.2012 року. Часто біля вказаного будинку бачить відповідача, який ремонтує свою машину (білу «Мазду»). Складається враження, що останній там проживає, оскільки перестрічається з ним практично кожен день вже протягом півтори року по теперішній час. Він проживає на восьмому поверсі і, піднявшись одного дня на дев'ятий, він помітив, як ОСОБА_3 виходив з однієї із квартир. Однак, не може ствердити, хто саме там проживає.

Свідок ОСОБА_20 суду показала, що є дочкою відповідача ОСОБА_3 На даний час проживає у своїх батьків: кв. 71 (дев'ятий поверх), АДРЕСА_2, м.Дрогобич. У червні 2013 року її батько та чоловік робили ремонт у квартирі АДРЕСА_1, оскільки вона не має де проживати. На вулиці Грушевського проживає її мати - ОСОБА_21, брат з дружиною та дитиною, бабуся і вона з дитиною. Її чоловік також там жив і їздив у Раву-Руську. До одруження її та брата, вони проживали там в складі сім'ї: батько, мама, вона і брат. Батько вночі таксує на власному автомобілі марки «Мазда», приїжджає близько 11 - 12 год дня, щоб поспати і поїсти. Автомобіль інколи ставить на стоянку, але в основному залишає біля будинку на АДРЕСА_2, там і ремонтує його. У квартирі №71 даного будинку є його особисті речі, а також меблі, побутова техніка тощо, які батьки придбали за час шлюбу. На АДРЕСА_1, весь час були батькові речі, але він там не проживав і не проживає, бо не має ключів від квартири. У 2003 році, на День народження батька, до них на АДРЕСА_2, приходила тітка - ОСОБА_2 Тоді там була вона, її син, мати та батько. Цього ж року вона виписалась із вказаної квартири і зареєстрована в с.Болехівці Дрогобицького району у колишнього чоловіка.

Свідок ОСОБА_22 суду показав, що є зятем відповідача і проживає у Жовківському районі. На початку літа 2013 року він робив з тестем ремонт у квартирі АДРЕСА_1. Коли вони туди приходили, виникали конфлікти з ОСОБА_2 та її сім'єю. Вони зробили в одній кімнаті побілку і розставили меблі ОСОБА_3 Йому відомо, що відповідач на даний час не йде у спірну квартиру, оскільки не має ключів.

З висновку ДІМ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області від 25.07.2013 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_3 щодо перешкоджання його сестрою ОСОБА_2 доступу до його кімнати у квартирі АДРЕСА_1, в м.Дрогобичі, та з листа-відповіді Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області від 02.08.2013 року вбачається, що проведено відповідну перевірку, розгляд справи припинено, для вирішення порушених у заяві питань рекомендовано ОСОБА_3 звернутися до суду.

У судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_3 не звертався до суду з позовом про зобов'язання ОСОБА_2 та членів її сім'ї усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 в м.Дрогобичі, чи з позовом про вселення у вказане житло, чи з будь-якими іншими вимогами з приводу права користування ним спірним житловим приміщенням.

Частинами 1, 2 статті 71 Житлового кодексу передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Однак, судом також встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідачу строк непроживання (відсутності) у спірній квартирі з поважних причин ні наймодавцем, ні судом не продовжувався, оскільки такий не звертався з відповідною заявою.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо), суд може продовжити пропущений строк.

Коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сім'ї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу. Якщо ж він вселився в жиле приміщення всупереч волі членів сім'ї і був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу.

У пункті 11 вищевказаної Постанови роз'яснено, що відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Проте, суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою внаслідок його відсутності (непроживання) понад встановлені строки (шість місяців у відповідності до ст.71 ЖК), є підставними та підлягають задоволенню, оскільки відповідач дійсно був відсутнім та не проживав у спірному житловому приміщенні понад встановлені строки без поважних причин, та хоча згодом і вселився туди, однак, всупереч волі членів сім'ї.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити. Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Грицай М.М.