Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22ц/778/1010/14 Головуючий у 1 інстанції: Галущенко Ю.А.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2014 року м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Мануйлова Ю.С.,

ОСОБА_2,

При секретарі: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 31 грудня 2013 року у справі за заявою ОСОБА_3 про скасування судового наказу, -

В С Т А Н О В И Л А:

10 грудня 2012 року суддею Шевченківського районного суду м.Запоріжжя було винесено наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПП «Чайка» заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 2 515 грн. 63 коп. та 107 грн. 30 коп. судового збору.

Боржник ОСОБА_3 20.11.2013 року звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу з тих підстав, що між ним як фізичною особою договірних відносин з ПП «Чайка» немає. Фактично такі послуги були надані ПП «Заказ таксі», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, власником якої він є. Тому на теперішній час між стягувачем ПП «Чайка» та ПП «Заказ таксі» існує спір, який повинен розглядатися в порядку господарського судочинства.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 31 грудня 2013 року заяву ОСОБА_3 про скасування судового наказу залишено без розгляду.

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 31 грудня 2013 року та судовий наказ від 10.12.2012 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_3 про скасування судового наказу, суд помилково вважав, що останнім було пропущено 10-ти денний строк оскарження цього судового наказу.

З матеріалів справи вбачається, що 10.12.2012 року суддею Шевченківського районного суду м.Запоріжжя було винесено наказ про стягнення з ОСОБА_3, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Харчова, буд.72.кв.62 на користь ПП «Чайка» заборгованості за житлово-комунальні послуги у сумі 2 515 грн. 63 коп., яка виникла щодо АДРЕСА_1, власником якої він є.

Згідно до ст. 104, ч.1 ст.105 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію боржникові рекомендованим листом із повідомленням.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача з копіями доданих до неї документів.

Днем отримання боржником копії судового наказу є дата, зазначена у поштовому повідомленні за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання чи перебування боржника про її вручення або день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову боржника отримати копію судового наказу чи відмітки про відсутність боржника за вказаною адресою.

Боржник має право протягом 10 днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

В матеріалах справи мається поштове повідомлення з відміткою від 29.01.2013 року про не вручення ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 копії судового наказу з доданими до них документами / а.с.27 /.

Однак цю дату неможливо як і дату 07.11.2013 року, вказану судом, вважати днем отримання боржником судового наказу та доданих до них документів, оскільки судом не було дотримано порядку, встановленого для розгляду справи наказного провадження.

Відповідно до вимог норм ст., ст. 97, 100, 109 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

У разі відсутності боржником у заяві про видачу судового наказу, щодо якої відсутні підстави для її повернення чи відмови у видачі судового наказу, вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи- боржника.

За законодавством України фізична особа не обмежена щодо місця свого проживання чи перебування та щодо сфери своєї діяльності.

В заяві про видачу судового наказу вказано, що у боржник має адресу: АДРЕСА_3, а заборгованість за житлово-комунальні послуги виникла щодо АДРЕСА_1, власником якої він є.

Однак судом не перевірено у відповідних реєстрах статус боржника, його зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання та перебування.

Тому направлення боржнику та неотримання ним копії судового наказу з доданими до них документами лише за однією, вказаною у заяві про видачу судового наказу, адресою неможливо визнати днем отримання цих документів, як і дату 07.11.2013 року, вказану судом, бо боржником 07.11.2013 року окрім копії судового наказу не було отримано інших документів, які повинні додаватися до копії судового наказу.

Отже, враховуючи наведене, при зверненні боржника 20.11.2013 року до суду з заявою про скасування судового наказу неможливо вважати, що останнім було пропущено 10-ти денний строк оскарження цього судового наказу.

Так як оскаржувальна ухвала суду перешкоджає подальшому провадженню у справі, вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до того ж суду першої інстанції.

Керуючись ст., ст. 307, 313, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 грудня 2013 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_3 про скасування судового наказу у цій справі скасувати, справу направити до того ж суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: