Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

07 листопада 2014 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Гребенюка В. В. ,

за участю секретаря - Шабатин Н. А., розглянувши цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Київгаз» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за спожитий природній газ, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Київгаз» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості за спожитий природній газ.

Зазначило, що відповідач є споживачем природного газу постачання якого здійснює позивач. З 01.01.2011 р. всі мешканці будинку АДРЕСА_1 були переведені на прямі розрахунки за послуги з газопостачання із позивачем. Особовий рахунок відкритий на підставі інформації наданої КП «ГІОЦ» КМДА у вигляді реєстру в електронному вигляді, нарахування по квартирі № 25 здійснювалося на трьох зареєстрованих осіб. Позивач, як визнаний державою природний монополіст на ринку газопостачання у м. Києві не має права відмовляти споживачам у наданні послуг з газопостачання. У зв'язку з відсутністю укладеного письмового договору між споживачами та позивачем, постачання природного газу здійснювалось у порядку передбаченому типовим договором про надання населенню послуг з газопостачання затвердженого Постановою КМ України від 05.06.2006 р. за № 938, з урахуванням вимог Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМ України від 09.12.1999 р. за № 2246. Оскільки у відповідача в квартирі не встановлений газовий лічильник, обсяг спожитого газу визначається нормами споживання природного газу затвердженими Постановою КМ України від 08.06.1996 р. за № 619, як це передбачено п. 11 правил газопостачання. Починаючи з 01.08.2010 р. вартість газу визначалась Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 812 від 13.07.2010 р., а з 01.05.2014 р. ціни на газ визначені Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 420від 03.04.2014 р. Для спрощення порядку визначення вартості спожитого газу підрозділами КМДА погоджено та затверджено позивачем тарифи на газ для споживачів у яких відсутні прилади обліку газу, в залежності від встановленого газового обладнання в розрахунку на одну особу. У зв'язку з порушенням відповідачем порядку розрахунків встановленого правилами газопостачання станом на 11.09.2014 р. виникла заборгованість у розмірі 617 грн. 81 коп. за послуги надані в період з листопада 2014 р. по серпень 2014 р. включно.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08.04.2014 р. позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу та стягнення заборгованості за спожитий природній газ, роз'яснено, що вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

До початку судового засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 30).

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до органів реєстрації місця проживання фізичної особи (а.с. 16), згідно отриманої відповіді відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Згідно ст. 74 ЦПК України судові повістки - про виклик та телеграми зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичних осіб - відповідачів. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, в судові засідання 07.10.2014 р., 07.11.2014 р. викликалася судовими повістками зі зворотнім повідомленням (а.с. 21, 24, 27 - 29). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило.

У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України).

Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень представника позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідачів та постановлення заочного рішення по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08.04.2014 р. позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу та стягнення заборгованості за спожитий природній газ, роз'яснено, що вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову (а.с. 6).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки форми № 3 від 11.03.2014 р. в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають три особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_2, вказана квартира є приватизованою, а її власником є відповідач (а.с. 8).

Відповідно до розрахунку заборгованості з 01.11.2011 р. по 01.09.2014 р. загальна сума боргу за адресою: АДРЕСА_1 становить 617 грн. 81 коп. (а.с. 11).

Розрахунки позивач відповідачем з посиланням на належні та допустимі докази, спростовані не були.

Розрахунок суми боргу проводився з урахуванням відповідних тарифів, встановлених нормативними актами, спеціалізованою комп'ютерною програмою, яка надає підсумкові нарахування до сплати, вказує розмір внесеного платежу та залишок сукупного боргу по поточних комунальних нарахуваннях й сум за договором реструктуризації.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно з ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 10 п.1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються КМУ, також п.4 передбачено, що саме Державні комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житла надають мешканцям комунальні та інші послуги за державними розцінками і тарифами.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Також, постановою КМУ від 08.10.1992 року №572 з наступними змінами «Про механізм впровадження закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", якою затверджено правила користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, зокрема в п.7 цих правил передбачено обов'язок сплачувати житлово-комунальні послуги встановлені договором або законом.

З 01.01.2011 р всі мешканці будинку АДРЕСА_1 були переведені на прямі розрахунки за послуги з газопостачання із позивачем. Особовий рахунок відкритий на підставі інформації наданої КП «ГІОЦ» КМДА у вигляді реєстру в електронному вигляді, нарахування по квартирі № 25 здійснювалося на трьох зареєстрованих осіб.

У зв'язку з відсутністю укладеного письмового договору між споживачами та позивачем, постачання природного газу здійснювалось у порядку передбаченому типовим договором про надання населенню послуг з газопостачання затвердженого Постановою КМ України від 05.06.2006 р. за № 938, з урахуванням вимог Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМ України від 09.12.1999 р. за № 2246.

Оскільки, у відповідача в квартирі не встановлений газовий лічильник, обсяг спожитого газу визначається нормами споживання природного газу затвердженими постановою КМ України від 08.06.1996 р. за № 619, як це передбачено п. 11 правил газопостачання.

Відповідно до п. 10 Правил газопостачання, розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 01.01.2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКЕР за показання лічильників газу, а у разі їх відсутності за нормами споживання природного газу.

Починаючи з 01.08.2010 року вартість газу визначалась постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 812 від 13.07.2010 року, а з 01.05.2014 року ціни на газ визначені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 420від 03.04.2014 року. Для спрощення порядку визначення вартості спожитого газу підрозділами КМДА погоджено та затверджено позивачем тарифи на газ для споживачів у яких відсутні прилади обліку газу, в залежності від встановленого газового обладнання в розрахунку на одну особу.

У відповідності до п. 17 Правил газопостачання, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця.

Крім того, згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 11, 322, 509, 525 - 526, 530, 610, 612, 623 - 625, 642, 714 ЦК України, ст. ст. 3 - 4, 8, 10 - 11, 15, 57 - 60‚ 88, 122, 169, 212 - 215, 224 - 233, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства «Київгаз» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за спожитий природній газ - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер відповідно до довідки Міністерства доходів та зборів від 17.09.2014 р., надати реєстраційний номер облікової картки вказаної особи не є можливим з причин, що фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати) на користь публічного акціонерного товариства «Київгаз» (Код ) заборгованість за спожитий природній газ у розмірі 617 (шістсот сімнадцять) гривень 81 копійка;

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер) на користь публічного акціонерного товариства «Київгаз» (Код ) судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок;

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії;

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення;

Уразі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення зачне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку;

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя В. В. Гребенюк