Справа № 495/9234/14-ц
30 грудня 2014 року м. Білгород-Дністровський
Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Матяш Т.Л.
при секретарі - Левченко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги,-
В обґрунтуванні своїх вимог, ОСОБА_1 зазначає, що після смерті дружини, яка не складала заповіт, єдиними спадкоємцями першої черги залишились він та їхня донька - ОСОБА_2, яка не бажає приймати спадщину та, одночасно, офіційно не відмовилась від її прийняття. За таких обставин, позивач вирішив звернутися до суду з відповідною заявою.
Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи.
У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участі у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла дружина позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, актовий запис № 295. За життя померла заповіт не складала, тому, відповідно до положення ст.. 1217 та 1258 ЦК України, після її смерті відкрилась спадщина за законом у вигляді земельної ділянки площею 0,060 га, що розташована на АДРЕСА_1, передана для ведення садівництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ОД № 042749, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 271, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 01.12.1995 року № 245.
З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, актовий запис № 187 вбачається, що відповідач доводилась рідною донькою померлій ОСОБА_3, а позивач чоловіком, що вбачається з свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, актовий запис № 40. На момент смерті спадкодавці, позивач з дружиною проживали разом.
Згідно з п.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
У відповідності з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за ним права власності є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню, оскільки прийняття спадщини можливе двома способами:
шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини;
· шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті дружини, до того ж, продовжував володіти та користуватися спадковим майном, а відповідач не подавала заяву до державного нотаріусу про прийняття спадщини та не проживала з спадкодавцем на момент відкриття спадщини, що свідчить про відсутності у неї факту прийняття спадщини.
Оцінивши всі представлені суду докази та проаналізувавши обставини справи, суд вважає за можливим позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме в частині визнання за ним права власності на спадкове майно.
Керуючись ст.ст. 1222, 1258, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 174, 209, 213, 214-215 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: