Справа № 466/2107/14 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/783/6784/14 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

з участю: позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання недійсними договору на виготовлення ПВХ конструкцій та кредитного договору, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 10 лютого 2014 року нею одночасно було укладено два договори на виготовлення склопакету №АХ-4521 з ФОП ОСОБА_4 та кредитний договір №401583804 з ПАТ «Альфа Банк».

Основною метою укладення договорів було виготовлення та встановлення на балконі-лоджії у її квартирі розсувних вікон.

Саме відповідач - ФОП ОСОБА_4, знаходячись у неї вдома вмовив підписати договір по виготовленню ПВХ конструкцій та підписати кредитний договір з ПАТ «Альфа Банк».

22 березня 2014 року відповідач ОСОБА_4 доставив ПВХ конструкції у її квартиру, однак, як виявилось, були доставлені конструкції закритого, а не відкритого типу, як вона замовляла.

Таку продукцію вона відмовилася приймати, іншу (ту, яку в дійсності вона хотіла) ОСОБА_4 не виготовив і не доставив її, у той же час, вона змушена сплачувати кошти по кредитному договору №401583804 з ПАТ «Альфа Банк» в сумі 6796 гривень за те, чого не замовляла, що порушує її права як споживача.

Крім того, позивач зазначала, що кредитний договір від 10 лютого 2014 року №401583804 з ПАТ «Альфа Банк» не підписаний від імені юридичної особи - Банку, не скріплений печаткою, відтак не відповідає вимогам цивільного законодавства.

З урахуванням уточнених вимог від червня 2014 року, позивач на підставі ст.203,215,216,236 ЦК України, ст.11,18,19 Закону України «Про захист прав споживачів» просила:

визнати недійсним договір №АХ 4521 від 10 лютого 2014 року, укладеного між нею та ФОП ОСОБА_4;

визнати недійсним кредитний договір №401583804 від 10.02.2014 року, укладений між нею та ПАТ "Альфа Банк".

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29 липня 2014 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір №АХ 4521 від 10 лютого 2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4

Визнано недійсним кредитний договір № 401583804 від 10.02.2014 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ "Альфа Банк".

Стягнуто з ПАТ "Альфа Банк" 490 гривень, сплачених ОСОБА_2 згідно умов кредитного договору № 401583804 від 10.02.2014 року.

Рішення суду оскаржив відповідач ПАТ "Альфа-Банк".

В апеляційній скарзі посилається на те, що при укладенні кредитного договору № 401587018 від 20.02.2014 року сторонами було дотримано усіх вимог законодавства, що стосуються його чинності, тому висновок суду про те, що кредитний договір не підписаний уповноваженою на це особою не відповідає дійсності і суперечить матеріалам справи. Крім того, для встановлення дійсних обставин справи та перевірки чи міститься на кредитному договорі печатка ПАТ "Альфа-Банк", суд не витребував оригінал кредитного договору.

Вказує, що оскільки кредитний договір підписаний повноважним представником і скріплений печаткою банку, то підстав для визнання його недійсним, передбачених ч.2 ст.207, ч.1 ст. 203 ЦК України нема.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 липня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову в частині визнання недійсним кредитного договору та стягнення 490 грн. сплачених згідно умов кредитного договору відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 щодо заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом та матеріалами справи установлено, що 10 лютого 2014 року між ОСОБА_2 та відповідачем ФОП ОСОБА_4 був укладений договір №АХ4521, згідно умов якого ФОП ОСОБА_4 (виконавець) зобов'язався організувати роботи по виготовленню та передачу у власність ОСОБА_2 віконних ПВХ конструкцій, а остання зобов'язалася оплатити їх вартість, що становить 6796,16 гривень (а.с.6).

Також 20 лютого 2014 року між ОСОБА_2 та відповідачем ПАТ «Альфа-Банк» був укладений кредитний договір №401583804, за умовами якого позивачу було надано кредит в сумі 6 795,56 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,1% річних та остаточною датою повернення кредиту 11 лютого 2016 року . Кредит надавався для оплати/часткової оплати товарів згідно з переліком, що вказаний в специфікації №401583804 від 10 лютого 2014 року або в листі-гарантії до цього Договору в загальній сумі 6116,00 гривень, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок НОМЕР_1.

Однак, з вини ФОП ОСОБА_4, який не представив позивачу ОСОБА_2 виду конструкцій на технічному кресленні (розсувні, глухі), останній було виготовлено та доставлено віконні ПВХ конструкцій закритого типу (глухі). Позивач ОСОБА_2 відмовилася приймати продукцію, яку не замовляла, оскільки такі їй не були потрібні.

З урахуванням того, що у Договорі №АХ4521 від 10 лютого 2014 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4 були відсутні істотні умови договору, зокрема не було деталізовано умов про предмет договору, що є порушенням вимог ст.ст.8,10,18 Закону України «Про захист прав споживачів», (права споживача на придбання товару належної якості (ст.8), права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг) (ст.10), обмеження прав споживача (18)), суд обґрунтовано визнав такий недійсним з підстав передбачених ч.1 ст.203, 215,216 ЦК України.

Як зазначено у п.9 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі реалізації споживачем своїх прав, передбачених статтями 8 і 10 цього Закону, ці права діють і стосовно кредитодавця, що надав йому споживчий кредит для придбання продукції. Кредитодавець у такому випадку зобов'язаний повернути споживачеві суму вже здійснених ним виплат при розірванні договору купівлі-продажу (виконання роботи, надання послуги) або здійснити відповідне коригування кредитних зобов'язань.

Оскільки встановлено порушення прав ОСОБА_2 при укладенні Договору №АХ4521 від 10 лютого 2014 року і такий визнано недійсним з підстав, передбачених ч.1 ст.203, 215 ЦК України, то з тих же підстав слід визнати недійсним і кредитний договір №401583804 від 10 лютого 2014 року, укладений між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_2

Визнаючи недійсним кредитний договір №401583804 від 10 лютого 2014 року, укладений між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_2, як такий, що укладений з порушенням ч.2 ст.207 ЦК України, суд першої інстанції вказав, що такий підписаний неуповноваженими особами, оскільки на ньому відсутні реквізити ПАТ «Альфа Банк», дані обставини не з знайшли свого підтвердження, оскільки кредит ОСОБА_2 дійсно був наданий вказаною кредитною установою, однак, такі посилання не можуть бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.