Справа № 495/9169/14-ц
30 грудня 2014 року м. Білгород-Дністровський
Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Матяш Т.Л.
при секретарі - Левченко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,-
В обґрунтуванні своїх вимог, ОСОБА_1 зазначає, що будинок АДРЕСА_1, та земельна ділянка, на якій він розташований, належали в рівних частках йому та брату - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
22.01.2014 року на підставі ст..1262 ЦК України, державний нотаріус видав ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку АДРЕСА_1, що належала брату, однак, відмовила у видачі свідоцтва на ? частку земельної ділянки, мотивуючи тим, що у позивача та у спадкодавця один, спільний державний акт на земельну ділянку.
Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи.
У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участі у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Позивач доводився рідним братом спадкодавцю, що повністю підтверджується матеріалами справи, а вищезазначене нерухоме майно вони в рівних частках успадкували після смерті батьків.
Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
22 січня 2014 року, державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір І.В., позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий номер 202, спадкова справа № 59/2013, за яким він успадкував ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, що належала померлому брату ОСОБА_2, такі обставини вбачаються з копії спадкової справи № 59/2013, що була представлена державним нотаріусом суду.
Щодо вимоги позивача про встановлення факту прийняття спадщини у вигляді ? частини земельної ділянки, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Стаття 1272 ЦК: якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
З матеріалів спадкової справи ОСОБА_2 за № 59/2013 вбачається, що 27.02.2013 року позивач звернувся до Білгород-Дністровської міської держаної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті брата - ОСОБА_2, та, як зазначалось вище, 22.01.2014 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна.
За роз'ясненням Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.п.23, 24) свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Виходячи з викладеного, суд не визнає вимогу ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини такою, що підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину з моменту подачі заяви до нотаріусу про прийняття спадщини, тобто з 27.02.2013 року. Таким чином, факт прийняття спадщини позивачем здійснився, а тому не може бути встановлений судом.
З огляду на такі обставини, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на ? частину земельної ділянки АДРЕСА_1, обґрунтованими, доведеними та правомірними, що дає можливість їх задовольнити.
Керуючись ст.ст. 1222, 1258, 1262, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст 10, 11, 174, 209, 213, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя