У Х В А Л А

01 грудня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Мацунича М.В., Куштана Б.П.

при секретарі - Савариній Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тячівського районного суду від 7 липня 2014 р.,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Тячівського районного суду від 7 липня 2014 року повернуто ОСОБА_2 його позовну заяву до ОСОБА_3, ВДАІ Івано-Франківського МВ УМВСУ в Івано-Франківській області, ВРЕР з обслуговування Рахівського району УДАІ УМВСУ в Закарпатській області про визнання права власності на автомобіль.

З цією ухвалою не погодився ОСОБА_2, оскаржив її в апеляційному порядку і просив скасувати ухвалу, а позовну заяву направити до Тячівського районного суду для розгляду.

Скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

В судовому засіданні представник апелянта скаргу з наведених підстав підтримав. Інший представник апелянта подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши представника апелянта та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позов заявлено з порушенням правил підсудності: жоден з відповідачів не проживає і не знаходиться в Тячівському районі.

Апеляційна ж скарга мотивна тим, що судом не враховано, що автомобіль, стосовно якого заявлено позов, був куплений в Тячівському районі; відповідач ОСОБА_3 тільки зареєстрований в м. Києві, а фактично проживає в Тячівському районі; представник позивача проживає в Тячівському районі та не підтверджено факт угона автомобіля, на що посилається ВДАІ Івано-Франківського міського відділу міліції.

Ці доводи не узгоджуються з вимогами правил підсудності, які визначені розділом 3 ЦПК України.

Не підтвердження факту угона автомобіля та місце проживання представника позивача на визначення підсудності справи не впливає, оскільки зазначеним розділом ЦПК України вони не передбачені.

Відповідно до ч.8 ст.110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їхню особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтись за місцем виконання цих договорів.

З позовної заяви вбачається, що позивач купив автомобіль у ОСОБА_3 і отримав його. Тобто договір купівлі-продажу автомобіля відбувся і на цьому правовідносини між зазначеними особами закінчились. Умови про місце виконання цей договір не містить і подальшого виконання не потребує. Тому застосування ч.8 ст.110 ЦПК України не можливе.

Відповідно до ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або за зареєстрованим в установленому порядку місцем її перебування.

Як зазначено в позовній заяві, місце проживання ОСОБА_3 являється м. Київ і саме тому відповідно до зазначеної статті ЦПКУ позов повинен заявлятись по місцю його проживання. Якщо ж його місце перебування зареєстровано в іншому місці, позов можна пред'являти по місцю його перебування. Позовна заява не містить підтвердження реєстрації його перебування в іншому місці і тому твердження про його фактичне проживання в Тячівському районі не може бути прийнято до уваги при визначення підсудності.

Таким чином, оскаржувана ухвала відповідає вимогам процесуального законодавства щодо визначення підсудності, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 307,312 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Тячівського районного суду від 7 липня 2014 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :