Справа № 450/3336/14-ц Провадження № 2/450/2181/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2014 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності на майно,-

в с т а н о в и в :

25.11. 2014 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності на майно. У позовній заяві позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0, 1372 га, розташована на території с. Скнилів ОСОБА_2 сільської ради, призначена для будівництва та обслуговування господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ - ЛВ № 088323 від 17.11. 2000 року.

У позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог позивач покликається на наступні обставини:

06.10. 2000 року між ОСОБА_3 (дарувальник) та позивачем ОСОБА_1 (обдарований) укладено Договір дарування житлового будинку. Предметом зазначеного договору був житловий будинок №9 в с. Скнилів по вул. І.Франка, Пустомитівського району, Львівської області. На підставі зазначеного договору позивач зареєстрував своє право власності на житловий будинок № 9 по вул. І. Франка, с. Скнилів, Пустомитівського району, Львівської області. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0, 1372 га, розташована на території с. Скнилів ОСОБА_2 сільської ради, призначена для будівництва та обслуговування господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства. Передаючи житловий будинок № 9 по вул. І. Франка, с. Скнилів, Пустомитівського району, Львівської області ОСОБА_3 передав позивачеві правовстановлюючий документ на зазначену вище земельну ділянку. Позивач по теперішній час користується земельною ділянкою призначеною для обслуговування житлового будинку № 9 по вул. І. Франка, с. Скнилів, Пустомитівського району, Львівської області, проте зареєструвати за собою право власності на неї не має можливості, оскільки дарування такої не прописано у ОСОБА_4 дарування житлового будинку. Зазначену ситуацію виправити неможливо, оскільки 21.02. 2003 року ОСОБА_3 помер.

На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, позов просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Пустомитівського району Львівської області явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, проте сільський голова, як уповноважений представник ОСОБА_2 сільської ради Пустомитівського району Львівської області подав суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без участі представника відповідача, заявлені позивачем позовні вимоги сільська рада визнає.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

06.10. 2000 року між ОСОБА_3 (дарувальник) та позивачем ОСОБА_1 (обдарований) укладено Договір дарування житлового будинку, посвідчений ОСОБА_5, приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 2264 (а.с.5). Відповідно до п. 1 зазначеного ОСОБА_4 ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_1 прийняв в дар, належний ОСОБА_3 житловий будинок №9 (девять), що знаходиться в с. Скнилів по вул. І.Франка Пустомитівського району Львівської області. Житловий будинок складається з двох житлових кімнат, житловою площею 30,8 кв.м. та кухні. До житлового будинку відноситься:Б-літня кухня-сарай, В-вбиральня, Пг-погріб, К-колодязь, №1 -огорожа, №2-огорожа, №3-огорожа, №4-огорожа, №5-ворота. Цей житловий будинок з господарськими будівлями належить дарувальнику ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Пустомитівською державною нотаріальною конторою Львівської області 12.04.2000 року за р.№ 1004, яке зареєстроване 29.05.2000 року у Львівському ОДКБТІ та ЕО і записано в реєстрову книгу №1, за реєстровим №42.

Встановлено, що на підставі зазначеного договору позивач зареєстрував своє право власності на житловий будинок № 9 по вул. І. Франка, с. Скнилів, Пустомитівського району, Львівської області, що стверджується Реєстраційним посвідченням серії КММ № 010883, видане 23.11. 2000 року ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» (а.с. 6).

Встановлено, що житловий будинок № 9 по вул. І. Франка, с. Скнилів, Пустомитівського району, Львівської області розташований на земельній ділянці площею 0, 1372 га, розташована на території с. Скнилів ОСОБА_2 сільської ради, призначена для будівництва та обслуговування господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства. Зазначена земельна ділянка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ - ЛВ № 088323 від 17.11. 2000 року (а.с. 7).

ОСОБА_4 дарування житлового будинку, що укладений 06.10. 2000 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, посвідчений ОСОБА_5, приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 2264, слідує, що таким не передбачалося заборон щодо переходу права власності на земельну ділянку від відчужувача до набувача права власності на житловий будинок розташований на спірній земельній ділянці.

Пленум Верховного Суду України у п.п. ґ) п. 18 Постанови ПВСУ від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» з метою забезпечення правильного й однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів розяснив наступне: при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження.

Встановлено, що 21.02. 2003 року ОСОБА_3 помер, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії 1 СГ № 270055 від 21.02. 2003 року (а.с. 10).

ОСОБА_6 довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 39133631 від 10.12. 2014 року (а.с. 14) спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не реєструвалася.

На підставі зазначеного вище, беручи до уваги клопотання відповідача від 16.12. 2014 року, що зареєстроване Пустомитівським районним судом Львівської області 18.12. 2014 року за вх.. № 18642 про визнання заявлених позивачем позовних вимог, що свідчить про визнання відповідачем обставин викладених позивачем у позовній заяві, а отже такі у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказування не потребують, та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ним позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах.

За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами окремих положень цивільного процесуального законодавства Пленум Верховного Суду України у п. 24 Постанови № 2 від 12.06. 2009 року розяснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

На підставі наведеного суд прийшов до переконання, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11, 57 61, ч. 4 ст. 174, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212 215 ЦПК України, ст. 30 ЗУ України 1990 року, ч. 1 ст. 328, ст. 392 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1, - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 0, 1372 га, розташована на території с. Скнилів ОСОБА_2 сільської ради, призначена для будівництва та обслуговування господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ - ЛВ № 088323 від 17.11. 2000 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_7