Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1697/14-ц
Провадження № 2/553/799/2014
У Х В А Л А

Іменем України

06.05.2014 рокум. м. Полтава
суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до МІТЧЕНОК ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2014 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним. Позивач вказує, що на підставі заповіту є спадкоємицею ОСОБА_4, який помер 14.08.2013 року та шляхом фактичного прийняття спадщини набув право на спадкове майно житловий будник з господарським будівлями та спорудами по вул. 6 Лінія, 40, в м. Полтаві, що належав його матері ОСОБА_5, яка померла 30.03.2012 року, на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.1969 року. У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте постановою від 20.04.2014 року у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, зважаючи на те, що не встановлено склад спадкового майна, оскільки згідно даних про зареєстровані речові права право власності на домоволодіння по вул. 6 Лінія, 40, в м. Полтаві зареєстровано не за ОСОБА_5, а за іншою особою на підставі договору дарування. З оголошення у "Жовтій газеті" вона дізналась про те, що спірний житловий будинок продається, а його власником являється ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого 27.06.1990 року секретарем Опішнянського виконкому сільської ради народних депутатів. Враховуючи те, що відповідно до Закону УРСР "Про нотаріат" посвідчення угод про відчуження вилог будинку проводиться за місцем його знаходження, тоді як вказана вимога не дотримана, це тягне за собою недійсність договору дарування згідно ст. 48 ЦК УРСР, крім того, вказує, що дата, зазначена у договорі, не відповідає даті його складання, договір має ознаки підробки, а підпис у ньому зроблений не ОСОБА_5

Просить суд визнати недійсним договір дарування від 27.06.1990 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Разом з тим, ОСОБА_1 звернулася з заявою про забезпечення позову шляхом заборони відчуження домоволодіння по вул. 6 Лінія, 40, в м. Полтаві.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За змістом ч. 4 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є суб'єктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Як вбачається, заява ОСОБА_1 оформлена без дотримання вищевказаних вимог закону, а саме: заявником до заяви про забезпечення позову не приєднано документ, що підтверджує сплату судового збору, розміри ставок якого встановлені Законом України "Про судовий збір".

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_6