Справа № 308/9553/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Деметрадзе Т.Р.

при секретарі Струтинська Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, додаткових коштів на утримання дитини та захист прав малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись з позовом у суд до відповідача ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, де зазначили, що від шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після їх розлучення згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.03.2013 року проживає з відповідачем.

Вказали, що не зважаючи на наявність декількох рішень органу опіки і піклування Ужгородського міськвиконкому, якими визначено умови щодо участі у вихованні ОСОБА_1 свого неповнолітнього сина, відповідач ухиляється від виконання обов`язків по наданню позивачам можливості у спілкуванні та у його вихованні.

Враховуючи наведене, просять суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні та у вихованні дитини та визначити способи участі у вихованні дитини шляхом періодичності та систематичності побачення, відвідування дитиною місця їх проживання, без присутності матері, відвідувань спортивних секцій, закладів охорони здоровя, культури та освіти без присутності відповідача, а також під час відпустки ОСОБА_1 виїжджати разом із сином на відпочинок без присутності матері.

У судовому засіданні позов підтримали з підстав зазначених у позовній заяві та просять його задоволити. Додатково зазначили, що у грудні 2013 року органом опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому винесено чергове рішення щодо участі у вихованні ОСОБА_1 свого неповнолітнього сина.

Відповідач, позов визнала частково та надала суду письмові заперечення. Вказала, що їх малолітня дитина, внаслідок неприязних відносин, які склалися у неї з позивачами, отримала глибокі психологічні травми. Додала, що відповідно до висновку ЛЛК від 17.07.2012 року малолітній ОСОБА_6 хворіє дитячим неврозом, енкопрез. При цьому наголосила на обов`язковій участі батька у вихованні їхнього спільного сина, яке можливе після повного одужання останнього. Крім цього, зазначила, що позивач не надає згоди на обстеження малолітнього ОСОБА_5 . Вважає, що оскільки позивачі проживають разом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зможуть спілкуватися з їх малолітнім онуком, але при умові повного одужання малолітнього ОСОБА_7 та проходження психолого-психологічної терапії сторонами по справі.

Одночасно, ОСОБА_4 до початку розгляду справи по суті, звернулась у суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, додаткових коштів на утримання дитини та захист прав малолітньої дитини.

Вказала, що у них з відповідачем народився під час шлюбу малолітній син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після їх розлучення згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.03.2013 року проживає з нею.

Однак, відповідач, ОСОБА_1 , всупереч вимог ст. 180 СК України, не турбується про дитину, не надає ніякої матеріальної допомоги, хоча син постійно хворіє. Так як його доходи підрахувати важко, просить суд стягувати із відповідача в її користь аліменти на утримання малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 750 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 01 червня 2012 року.

Під час розгляду справи, збільшила позовні вимоги та просить, відповідно до положень ст. 185 СК України стягнути з відповідача Ѕ додаткових витрат понесених нею на утримання неповнолітнього сина у розмірі 11050 грн., та враховуючи, що відповідач безпричинно не надає дозволу на проходження комплексного психолого-психіатричного огляду малолітнього сина, а також згоди на виготовлення проїзного документу та тимчасовий виїзд за кордон України, надати такий без його згоди.

У судовому засіданні, ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позові та просить його задоволити.

Відповідач проти зустрічного позову заперечив подавши суду заперечення на зустрічний позов. У судовому засіданні позов не визнав з підстав зазначених у запереченні. Зазначив, що ніде не працює, а єдиним джерелом прибутків є його пенсія по інвалідності, а від підприємницької діяльності прибутків не отримує, оскільки хоча і зареєстрований як приватний підприємець, фактично припинив її. Окрім того, зазначив, що потребує термінової операції на серце. Вважає, зустрічний позов безпідставним та необґрунтованим. Просить у його задоволенні відмовити.

Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні первісний позов підтримала та просить його задоволити враховуючи рекомендації органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, на продовження розгляду справи не зявилась, що не є перешкодою, для її подальшого розгляду.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Щодо первісного позову:

Копією свідоцтва про народження від 06.12.2006 року Серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Шлюб між сторонами розірвано у квітні 2013 року, що підтверджують сторони по справі. Фактично ОСОБА_1 та ОСОБА_4 припинили шлюбні відносини з травня 2012 року, а малолітній син, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишився проживати з мамою, ОСОБА_4 . Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України ця обставина не потребує доказуванню, оскільки сторонами визнається.

З дослідженої у судовому засіданні копії довідки ЛЛК № 10/314 від 17.07.2012 року, виданої Ужгородською дитячою клінічною лікарнею, ОСОБА_5 встановлено діагноз невроз дитячого віку, енкопрез.

Допитана у судовому засіданні свідок, ОСОБА_8 , яка є дільничим лікарем малолітнього ОСОБА_7 , вказала, що спостерігає останнього з 2006 року. При цьому зазначила, що дитина хворіє на дитячий невроз та нетримання калу (енкопрез). Вказала, що ОСОБА_1 при відвідуванні нею дитини вів себе нормально та адекватно, як батько.

У відповідності до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст.158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Згідно зі ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. За таких обставин, способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування визначається судом.

Згідно витягів з рішень виконавчого комітету Ужгородської міськради №414 від 21.11.2012 року та № 65 від 06.03.2013 року та листа міського голови міста Ужгорода № 577/14-11 від 26.12.2013 року, рекомендовано встановити дні відвідування та спілкування ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_9 .

Таким чином, вирішуючи питання щодо визначення способу участі у вихованні дитини шляхом періодичності чи систематичності побачення ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_5 , суд виходить з вищезазначених положень сімейного кодексу України, рекомендацій органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому віку та стану здоровя, малолітньої дитини.

Відповідно до статті 257 СК України, баба, дід, мають право спілкуватися зі своїми внуками та брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання внуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_2 ти ОСОБА_3 , виходячи з того, що при відсутності рекомендацій органу опіки та піклування щодо визначення способу участі у вихованні ними їх онука, звернення до суду є передчасним.

Щодо зустрічного позову:

Згідно положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача та додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина, суд виходить з положень ст. ст. 184, 185 СК України.

Що стосується доходу відповідача, суд бере до уваги, що відповідачем не надано докази про те, що він офіційно працює та утримує своїх батьків.

Враховуючи положення ст. 191 СК України, а саме, що позивачем за зустрічним позовом не надано доказів, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, час з якого слід стягувати аліменти необхідно рахувати від дня пред`явлення зустрічного позову, тобто з 17.12.2013 року.

Суми, що підлягають до стягнення з ОСОБА_1 в частині додаткових витрат, слід вважати такими витрати понесені ОСОБА_4 на оплату рахунків навчально-виховного закладу та витрати на медикаментозне лікування, Ѕ вартості яких, підлягає стягненню з відповідача за зустрічним позовом.

Позовні вимоги за зустрічним позовом, щодо проходження комплексного психолого-психіатричного огляд, враховуючи стан здоровя малолітнього ОСОБА_5 є обґрунтованими та відповідають інтересам дитини, а тому підлягають до задоволення.

Щодо надання дозволу на виготовлення проїзного документу та тимчасовий виїзд за кордон України без згоди батька суд зазначає наступне.

Відповідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, через відсутність згоди на виїзд одного з батьків неповнолітньої дитини за кордон, дозвіл може бути наданий судом.

Суд вважає, що позиція відповідача щодо відмови від надання відповідного дозволу є не обґрунтованою і ґрунтується виключно на небажанні відповідачем надавати такий.

Судові витрати, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні задовольнити частково.

Визначити наступні способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

Встановити дні та час для зустрічі між батьком ОСОБА_1 і сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 першої та третьої суботи з 09.00 год. до 19.00 год. та другої та четвертої неділі з 09.00 год. до 19.00 год. щомісячно без присутності матері ОСОБА_4 .

Надати можливість ОСОБА_1 у будні дні вівторок та четвер після закінчення навчання за умови дотримання режиму дня дитини, забирати свого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зі школи та відводити на заняття в спортивні секції та інші позашкільні гуртки з обов`язковим повідомленням матері ОСОБА_4 .

Надати можливість ОСОБА_1 спілкування з своїм сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по 4 години в день народження сина ОСОБА_5 , у новорічне свято 31 грудня, Різдво Христове та Пасху (Великдень).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, додаткових коштів на утримання дитини та захист прав малолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 750 (сімсот п`ятдесят) грн. щомісячно починаючи з 17.12.2013 року до досягнення ним повноліття.

Дане рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах сплати розміру аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_4 2514 (дві тисячі п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп. додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дозволити комплексний психолого-психіатричний огляд сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надати ОСОБА_4 без згоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дозвіл на виготовлення та оформлення проїзних документів для тимчасового виїзду за межі України неповнолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надати ОСОБА_4 без згоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 229 (двісті двадцять девять ) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Т.Р.Деметрадзе