Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/1493/14 Головуючий у 1 інстанції: Яцун О.С. Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Савченко О.В.,

суддів Стрелець Л.Г.,

ОСОБА_2

при секретарі: Мосіній О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2014 року по справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Хортицького ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_4,

ВСТАНОВИЛА:

03.02.2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Хортицького ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_4

В обґрунтування вимог зазначала, що в провадженні держвиконавця знаходився виконавчий лист № 2-4069, виданий Заводським районним судом м. Запоріжжя 28.12.2010 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

23.11.2011 року держвиконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В процесі виконання рішення суду про стягнення аліментів встановлено, що за боржником зареєстровано право власності на частину квартири АДРЕСА_1 та постановою від 19.09.2012 року накладено арешт на зазначену частину квартири. Побоюючись, що ОСОБА_5 втратить своє право власності на арештовану квартиру, заявник звернулася до державного виконавця із проханням уникнути продажу арештованого майна, на що державний виконавець порадила їй написати заяву про повну сплату заборгованості по аліментам до досягнення дитиною повноліття. Сподіваючись, що ОСОБА_5 передасть право власності на квартиру неповнолітньому сину, 18.10.2012 року заявник написала заяву про повну сплату боргу по аліментам, внаслідок чого державним виконавцем цього ж дня було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», незважаючи на те, що державний виконавець не перевірила фактичне виконання рішення суду про стягнення аліментів.

Крім цього, в обґрунтування поважності пропуску строку для подання скарги заявник посилалася на те, що вона вчасно не звернулася до суду із скаргою у встановлений термін по причині своєї юридичної необізнаності, нерозуміння наслідків, перебування під впливом помилки та сподівання на дотримання боржником своєї обіцянки про передачу права власності на квартиру сину.

Посилаючись на вказані обставини, просила визнати незаконною постанову державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_4 від 18.10.2012 року про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу № 2-4069 від 28.12.2010 року, виданому Заводським районним судом м. Запоріжжя та скасувати її.

Ухвалою районного суду Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2014 року скарга залишена без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, тому просить її скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

За змістом вимог ст.ст.72,73 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_3 отримала 27.10.2012 року, і саме з цього часу вона дізналася про порушення її прав.

Зі скаргою до суду ОСОБА_3 звернулась 03.02.2014 року з пропуском встановленого процесуальним законом строку.

Клопотання щодо поновлення строку звернення зі скаргою не заявлено.

Таким чином судом першої інстанції здійснений правильний висновок про залишення скарги ОСОБА_3 без розгляду у звязку з пропуском строку на звернення до суду зі скаргою.

Зазначений висновок суду першої інстанції узгоджується з розясненнями викладеними в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження № 14 від 26.12.2003 року, скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено в порядку, передбаченому ст.ст. 72,73 ЦПК України, залишається без розгляду.

З огляду на зазначене, судова колегія приходить до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог процесуального права, а доводи апеляційної скарги її не спростовують.

Немає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 307,312,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Заводського районного суду Запорізької області від 18 лютого 2014 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: