Справа № 502/1840/13-ц
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2014 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Масленикова О.А.,
при секретарі Фоміній О. В.,
розглянувши цивільну справу за позовом
відшкодування моральної шкоди, заданої в результаті пожежі,
Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача заподіяної моральної шкоди в розмірі 51 460 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги на підтвердження уточненої позовної заяви від 09.08.2013 року вказує, що 30.04.2012 року в багатоквартирному будинку, що знаходиться за адресою: місто Кілія Кілійського району Одеської області, вул. Ізмаїльська, 65 корпус 04 виникла пожежа. Згідно акту про пожежу від 01.05.2012 року, складеним старшим інспектором Кілійського районного відділу Головного управління держтехногенбезпеки в Одеській області, винуватцем пожежі є ОСОБА_2, яка допустила необережне поводження з вогнем під час використання газової плити. Також вказує, що внаслідок пожежі було знищено все майно, що перебувало у квартирі № 10 в якій позивач зареєстрована та мешкала зі своєю родиною, вартість знищених домашніх речей, меблів та інструментів, які знаходились у квартирі складає 51 460 грн., а саме:
- пральна машина вартістю 860 грн. ;
- тумбочка вартістю 400 грн.;
- шіфонер вартістю 1600 грн.;
- шафи (у кількості 2 шт.) загальною вартістю 1800 грн.;
- дивани ( у кількості 2 шт.) загальною вартістю 4000 грн.;
- ліжка (у кількості 2 шт.) загальною вартістю 600 грн.;
- столи деревяні ( у кількості 2 шт.) - загальною вартістю 800 грн.;
- навісні полиці (у кількості 2 шт.) - загальною вартістю 300 грн.;
- мопед марки «Suzuki, - вартістю 5600 грн.;
- велосипеди «гірні» ( у кількості 2 шт.) - загальною вартістю 2000 грн.;
- велосипеди «Україна» (у кількості 2 шт.) - загальною вартістю 1600 грн.;
- холодильники ( у кількості 2 шт.) - загальною вартістю 600 грн.;
- духовка - вартістю 300 грн.;
- пилосос - вартістю 600 грн.;
- килим настінний (у кількості 2 шт.) - вартістю 300 грн.;
- килим підлоговий ( у кількості 3 шт.) загальною вартістю 2500 грн.;
- посуд на загальну суму 2000 грн.;
- телевізор вартістю 900 грн.;
- DVD програвач вартістю 300 грн.;
- Музичний савбуфер 400 грн.
Позивач зазначає, що з причин неможливості проживати в своїй квартирі, змушена орендувати разом із дітьми кватир та вважає, що відповідач спричинила моральну шкоду у розмірі 51 460 гривень, яку просила стягнути з відповідача.
Позивач в судове засідання не зявилась, подала відповідне клопотання про розгляд справи у її відсутність, зі згодою на заочний розгляд справи у разі повторної неявки відповідача без поважних причин.
Відповідач ОСОБА_2, повідомлена належним чином про дату та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не зявилась, заяви про розгляд справи у її відсутність не надходило.
На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України.
Дослідивши позовну заяву та докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:
Відповідно довідки про склад сімї від 18.06.2012 року за вих. № 1377 виданою виконавчим комітетом Кілійської міської ради Одеської області ОСОБА_1 Єліфтеріївна26.06.1958 року проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 корп. 04, кв. 10, разом з нею проживають ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 син. / а. с. № 08/
30.04.2012 року в багатоквартирному будинку по вул. Ізмаїльська 64 корпус 04 в місті Кілія Кілійського району Одеської області відбулася пожежа, винуватцем якої стала ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка допустила необережне поводження з вогнем під час використання газової плити, про що свідчить акт про пожежу від 01.05.2012 року складений старшим інспектором Кілійського районного відділу Головного управління держтехногенбезпеки в Одеській області. /а. с. № 09-10./
За повідомлення КП «Кілійське РБТІ та РОН» за вих. № 227 від 08.05.2014 року станом на 31.12.2012 року право власності на будівлі за адресою: місто Кілія Одеської області, вул. Ізмаїльська, 65 зареєстровано за ТОВ «Будівельно монтажне управління № 06», на підставі свідоцтва про право власності серії САВ № 372996 виданого виконкомом Кілійської міської ради, від 04.10.2012 року за реєстровим № 158.
Згідно листа виконавчого комітету Кілійської міської ради від 06.06.2014 року за вих. № 02-10/564 гуртожиток розташований в місті Кілія Одеської області по вул. Ізмаїльській № 65, згідно акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу «Державна виробничо-будівельна фірма «Одесоблбуд» та плану приватизації зазначеного державного підприємства в процесі приватизації не увійшов, але залишився за територіальною ознакою на балансі ТОВ «БМУ 6» структурного підрозділу ВАТ «Одесоблбуд» та був державною власністю, орган управління якого є регіональне відділення фонду Державного майна України. Рішенням Кілійської міської ради від 26.09.2012 року № 485-VІ-29 «Про затвердження актів прийому передачі», гуртожиток по вул. Ізмаїльській, 67 (корп.. А, Б) прийнятий до комунальної власності територіальної громади м. Кілія та переданий в оперативне управління КП «Жилсервіс». Вказаний гуртожиток прийнятий до комунальної власності від Регіонального відділення ФДМУ в статусі Гуртожитку, ніяких окремих рішень Кілійської міської ради по наданню вказаній будівлі статусу гуртожитку не приймалося.
Відповідно копії паспорту серії КК 916992 виданого Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області від 22.04.2002 року ОСОБА_1, народилась 26.06.1958 року та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 корпус 04, кв. 10.
Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.
Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди,під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, завданих фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно з частиною 3 статті 386 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частиною 2 статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.
Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція на спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Таким чином, законодавець покладає саме на відповідачку (в даному випадку) обов'язок по доведенню того факту, що шкода завдана не з його вини.
Відповідно до вимог статті 177 ЖК України громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, додержуватися правил утримання жилого будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки.
Згідно частини 3 статті 2 Закону України «Про пожежну безпеку» забезпечення безпеки в житлових приміщеннях державного, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників, а в жилих будинках приватного житлового фонду та інших спорудах, на дачах і садових ділянках - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про пожежну безпеку» громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які перебувають на території України, зобов'язані: виконувати правила пожежної безпеки, забезпечувати будівлі, які їм належать на праві особистої власності, первинними засобами гасіння пожеж і протипожежним інвентарем, виховувати у дітей обережність у поводженні з вогнем та повідомляти пожежну охорону про виникнення пожежі та вживати заходів до її ліквідації, рятування людей і майна.
Відповідно до пункту 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, споживач електричної енергії зобов'язаний забезпечити належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів.
Отже з викладеного вбачається, що саме на власника квартири покладається обов'язок, утримувати свою квартиру в належному стані, при цьому не порушувати права власників інших квартир, і саме він несе відповідальність за це.
Крім того відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої в результаті пожежі задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, корпус 04, кв. 09, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 корпус 04, кв. 10, суму судового збору у розмірі 214,60 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Згідно ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_5