Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 листопада 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого: Дроботі В.В.

суддів: Власова С.О., Бисаги Т.Ю.

при секретарі: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Берегівського районного суду від 17 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

ТОВ «Кредитні ініціативи» пред'явило до ОСОБА_1 позов про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 21 листопада 2007 року між ПАТ АК ПІБ та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач одержав кредит у розмірі 40 000 доларів США і зобов'язався щомісячно погашати його та сплачувати проценти за його користування. У зв'язку з неналежним виконанням умов цього договору за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 291 061,20 грн. Посилаючись на, що він за договором відступлення права вимоги набув права кредитора позивач просив стягнути на його користь зазначену кредитну заборгованість.

Рішенням суду у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення скасувати, ухваливши нове, яким задовольнити його вимоги. Вказує на те, що висновок суду про ненабуття товариством права вимоги за кредитним договором суперечить матеріалам справи та вимогам закону. Відповідач в межах строку позовної давності звернувся до позивача з проханням реструктуризації боргу, тому строк давності по цьому позову перервався.

Колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовивши позивачу у стягненні кредитної заборгованості суд першої інстанції вважав доведеним, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не надало належних доказів переходу до нього права вимоги за кредитним договором, укладеним ПАТ АК ПІБ та ОСОБА_1, а також доказів утворення заборгованості на суму 291 061,20 грн. Окрім того, суд вважав, що позивачем пропущено строки позовної давності.

Колегія не може погодитись з даними висновками, оскільки вони суперечать матеріалам справи.

По справі є доведеними слідуючі факти та обставини.

21 листопада 2007 року акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 4751/08-07, згідно якого відповідач одержав 40 000 доларів США з кінцевим терміном його повернення 20 листопада 2014 року.

Позичальник прийняв на себе зобов'язання щомісячно погашати кредит та сплачувати проценти за його користування. Сторони договору передбачили відповідальність за неналежне виконання грошового зобов'язання.

Відповідач умови кредитного договору виконував неналежно, внаслідок чого за ним станом на 12 січня 2011 року, тобто вже перед первісним кредитором утворилась заборгованість у розмірі 60 015,27 грн.

17 грудня 2012 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» уклали договір відступлення права вимоги, за яким позивач набув право грошової вимоги за зазначеним вище кредитним договором до боржника, яким є відповідач.

Згідно п. 16.1 договору відступлення права вимоги він набув чинності з часу його підписання сторонами та скріплення його печатками сторін.

Графіком погашення кредиту та розрахунками заборгованості доведено, що на час пред'явлення позову у даній справі за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 291 061, 20 грн., яка складається з тіла кредиту - 222 520,33 грн., процентів за користування кредитом - 63 300,22 грн. та пені - 5 240,65 грн.

Відповідно до положень ст. ст. 1046-1050, 1054-1056-1 ЦК України відповідач, як позичальник, повинен повернути кредит в установлені договором строки, сплатити проценти за його користування, а також сплатити неустойку за несвоєчасну сплату вказаних платежів.

Цей обов'язок згідно приписів ст. ст. 1077-1082 ЦК України боржник повинен виконати перед новим кредитором (фактором).

Враховуючи наведене, колегія задовольняє вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» на суму 291 061,20 грн.

Висновки суду першої інстанції у цій частині спростовуються матеріалами справи.

Договір відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року підписаний ПАТ АК ПІБ та ТОВ «Кредитні ініціативи», скріплений печатками вказаних фінансових установ, дата укладення кредитного договору та його номер зазначені у реєстрі боржників, який є додатком до договору факторингу, тому вказані документи є належним підтвердженням переходу права грошової вимоги за кредитним договором до нового кредитора, яким є позивач.

Оспорюючи розмір кредитної заборгованості та її складових відповідач в порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надав жодних належних та допустимих доказів іншого розміру, ніж той, який надано позивачем.

Суд в порушення вимог ст. ст. 57-61 ЦПК України голослівні заперечення відповідача поклав в основу висновків щодо відмови у позові.

Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України.

У постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року по справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором зазначено, що судам слід з'ясувати початок перебігу строку позовної давності у кредитних правовідносинах. Він починає текти з часу останнього зробленого позичальником платежу.

Наданими позивачем платіжними документами стверджено, що останній платіж по погашенню кредитної заборгованості за договором № 4751/08-07 відповідач зробив 29 червня 2011 року, перерахувавши ПАТ АК ПІБ через його Берегівське відділення 12 000 грн. (квитанція № 10 від 27 червня 2011 року).

Отже, саме з цієї дати починається перебіг позовної давності щодо вимог кредитора про стягнення заборгованості по тілу кредита та процентів за його користування.

Є доведеним, що позов у даній справі ТОВ «Кредитні ініціативи» пред'явило 9 квітня 2014 року, тобто в межах строку позовної давності, передбаченої ст. 257 ЦК України.

Таким чином, заява відповідача про застосування позовної давності задоволенню не підлягає.

Розмір пені позивачем визначений, а судом апеляційної інстанції стягується в межах 1-річного строку позовної давності, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦК України, що передуває пред'явленню позову.

Викладене вище, в силу вимог ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу позивача задовольнити.

Рішення Берегівського районного суду від 17 червня 2014 року скасувати, ухваливши нове, яким вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальність «Кредитні ініціативи», , розрахунковий рахунок 2001, Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, 14 заборгованість за кредитним договором в сумі 291 061,20 грн., яка складається з тіла кредиту - 222 520,33 грн., відсотків за користування кредитом - 63 300,22 грн., пені - 5 240,65 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» судові витрати в сумі 2 910,61 грн.

Рішення набирає законної сили після його проголошення, але може бути оскаржено протягом 20 днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області В.В. Дроботя