Справа № 551/399/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2014 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Вергун Н.В.,

при секретарі - Курінній Я.М.,

за участю представника відповідача - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - фермерське господарство « Сагайдацький світанок », відділ Держземагенства у Шишацькому районі Полтавської області, про стягнення збитків, -

в с т а н о в и в:

10 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, вказуючи на те, що між ним та останнім 03 січня 2004 року, строком на десять років, був укладений договір оренди земельної ділянки НОМЕР_1, відповідно до умов якого, він, як фізична особа - підприємець, прийняв у платне володіння та користування земельну ділянку, площею 3. 8 га, що розташована на території Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області.

Поряд з цим, 18 липня 2012 року відповідач ОСОБА_3, строком на десять років, уклав з фермерським господарством « Сагайдацький світанок » ще один договір оренди обумовленої земельної ділянки.

З метою захисту свого порушеного права в серпні 2013 році звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до відділу Держземагенства у Шишацькому районі Полтавської області про скасування повторної державної реєстрації договору оренди зазначеної земельної ділянки, який постановою суду від 16 жовтня 2013 року задоволений у повному обсязі.

Оскільки протиправними діями ОСОБА_3, як орендодавця, що виразилися у укладанні ним повторного договору оренди земельної ділянки з іншим сільськогосподарським виробником у період дії, попереднього укладеного, договору оренди, йому були завдані значні матеріальні втрати, від так просив стягнути з останнього на його користь витрати на обробіток землі восени 2012 року в розмірі 1 083 грн. 00 коп. та упущену вигоду в розмірі 23 215 грн. 00 коп., а також, понесені ним, судові витрати.

Ухвалою суду від 13 травня 2014 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_4 та, як наслідок, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - фермерське господарство « Сагайдацький світанок » та відділ Держземагенства у Шишацькому районі Полтавської області / а. с. 58 /.

01 липня 2014 року представник позивача ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач просив стягнути з відповідача 1 083 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на обробіток землі та 35 323 грн. 50 коп. - упущеної вигоди / а. с. 88 - 89 /.

Будучи допитаною в судовому засіданні, представник позивача ОСОБА_5, яка представляє інтереси позивача ОСОБА_6 на підставі довіреності / а. с. 134 /, позов підтримала та просила його задовольнити, виходячи з обставин, викладених у позовній заяві, та просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 1 0 83 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування збитків, пов'язаних з проведенням осінньо - польових робіт восени 2012 року, й 34 240 грн. 50 коп. - упущеної вигоди. Витрати, пов'язані з розглядом справи, прохала покласти на відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 у зв'язку з незадовільним станом здоров'я до суду не з'явився, надавши представництво своїх інтересів у суді адвокату ОСОБА_1 / а. с. 51 - 52, 65 - 66 /.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_1, пред'явлений до ОСОБА_3, позов не визнала та в його задоволенні просила відмовити за недоведеністю, викладених у ньому, обставин та проведених розрахунків, нібито, понесених позивачем, збитків.

Аналогічну думку в судовому засіданні виловила й представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - головний спеціаліст юрисконсульт відділу Держземагенства в Шишацькому районі Харченко С.Г.

Будучи неодноразово належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи / а. с. 72, 74, 83, 108, 116, 125, 133, 142/, представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - фермерське господарство « Сагайдацький світанок » в судове засідання жодного разу не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив.

Враховуючи те, що судом вжито заходів для своєчасного повідомлення фермерське господарство « Сагайдацький світанок », як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, про місце, дату та час розгляду справи, однак представник останнього не скористався своїми правами, та виходячи з того, що його явка не визнавалася судом обов'язковою, а участь в судовому засіданні є правом, а не обов'язком осіб, які беруть участь у справі, суд з урахуванням думки представників сторін, визнав за можливе провести розгляд справи й у відсутність представника вищевказаної особи.

Вислухавши пояснення представників сторін, думку представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, згідно вимог статей 10, 58, 59 та 60 ЦПК України, кожна сторона повинна доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень, належними і допустимими доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона має право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження своїх вимог та заперечень. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими доказами.

З огляду на наведене, суд, керуючись принципом оцінки доказів, який випливає з положень ст. 212 ЦПК України, на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи, аналізує та оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, якими обґрунтовуються доводи і заперечення сторін.

Як встановлено в ході розгляду справи, у відповідності з рішенням 15 сесії 23 скликання Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області від 14 березня 2001 року ОСОБА_3, мешканцю села Дмитрівка Шишацького району, передана у приватну власність земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3.80 га, що розташована на території Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області.

Право приватної власності ОСОБА_3 на цю земельну ділянку посвідчено Державним актом серії Р1 № 514115, який зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 536 / а. с. 12 /.

03 січня 2004 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки НОМЕР_1, відповідно до якого відповідач, як орендодавець, надав, а позивач - орендар прийняв, з метою сільськогосподарського використання для вирощування сільськогосподарських культур, згідно акту прийому - передачі, в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, площею 3.80 га, що знаходиться на території Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області / а. с. 6 - 7 /.

Договір укладено строком на десять років, починаючи з дати його реєстрації, що визначено положеннями п. 2.2 розділу 2 Договору.

Цього ж дня, в селі Сагайдак Шишацького району Полтавської області, відповідно до акту прийому - передачі від 03 січня 2004 року, який є невід'ємною частиною Договору оренди земельної ділянки НОМЕР_1 від 03 січня 2004 року, орендодавець ОСОБА_8 передав, а орендар ОСОБА_2 прийняв в оренду земельну ділянку, загальною площею 3.80 га / а. с. 7, зворот /.

05 січня 2004 року обумовлений договір оренди земельної ділянки зареєстрований у Шишацькому районному відділі земельних ресурсів, про що в Книзі записів державної реєстрації вчинено запис за № 10 / а. с. 7 /.

До закінчення дії вище вказаного договору, 18 липня 2012 року відповідач ОСОБА_3, діючи з вище вказаною метою, строком на десять років, уклав з фермерським господарством « Сагайдцький світанок » договір оренди земельної ділянки, згідно умов якого останній прийняв у платне володіння і користування земельну ділянку, площею 3. 80 га., яка розташована на території Сагайдацької сільської ради Шишацького району / а. с. 8 - 9 /.

Вказаний договір зареєстрований у відділі Держкомзему в Шишацькому районі, про що у Державному реєстрі земель 07 листопада 2012 року вчинено запис за № 01106 / а. с. 9, зворот /.

07 листопада 2012 року в селі Сагайдак Шишацького району Полтавської області, на виконання умов, укладеного 18 липня 2012 року Договору оренди земельної ділянки НОМЕР_2 ОСОБА_3 передав у оренду фермерському господарству « Сагайдацький світанок » земельну ділянку, площею 3. 80 га, в тому числі ріллі 3.70 га, що розташована на території Сагайдацької сільської ради / а. с. 10 /.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року, адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до відділу Держземагенства у Шишацькому районі, треті особи: ОСОБА_3, фермерське господарство « Сагайдацький світанок », задоволено та, як наслідок, постановлено скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки НОМЕР_2 від 18 липня 2012 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему в Шишацькому районі і скасувати реєстраційний запис № 1106 в Державному реєстрі земель, внесений відділом Держкомзему в Шишацькому районі / а. с. 17 - 25 /.

Звертаючись з позовом до суду про стягнення з відповідача збитків на загальну суму 36 406 грн. 50 коп., позивач послався на те, що повторним укладанням відповідачем однієї й тієї ж земельної ділянки, йому, як її первинному орендарю, була завдана шкода, яка виразилася у вигляді реальних збитків, що пов'язані з проведенням осінньо- польових робіт у 2012 року, та неодержаних доходів від вирощування на цій земельній ділянці соняшника та його подальшої реалізації.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені положеннями ст. 1166 ЦК України, згідно яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За правилами ст. 22 цього ж Кодексу, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права / реальні збитки /; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене / упущена вигода /.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи, майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі / передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі, тощо /.

Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язань, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів / упущеної вигоди / враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Особа, яка порушила зобов'язання, несене відповідальність за наявності її вини / умислу або необережності /, якщо інше не встановлено договором або законом / ч. 1 ст. 614 ЦК України /.

Таким чином, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку з між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно - правова відповідальність не настає.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення упущеної вигоди в розмірі 35 323 грн. 50 коп., то Цивільним кодексом України передбачені певні додаткові умови відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, або факти, які впливають на розмір упущеної вигоди, які повинні враховуватися і учасниками договірних відносин.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 623 ЦК України, при визначені неодержаних доходів/ упущеної вигоди / враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Тобто, ця норма зобов'язує кредитора своєчасно отримувати докази щодо здійснення конкретних заходів для забезпечення отримання доходів. Це положення орієнтує потерпілу сторону на необхідність доведення фактів, які б підтверджували, що потерпілий кредитор дійсно планував отримати відповідні доходи, все зробив для їх отримання, мав для цього всі можливості і неодмінно отримав би такий дохід, якби договір був виконаний належним чином.

При визначенні розміру упущеної вигоди повинні враховуватися тільки точні дані, які безспірно і достовірно підтверджують існування реальної можливості отримання грошових сум або іншого майна, в тому випадку, якби зобов'язання було виконане належним чином, її розмір повинен бути підтверджений обґрунтованим розрахунком, а твуож відповідними доказами.

Тягар доведення наявності і обґрунтування розміру упущеної вигоди покладається на позивача, який повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Таким чином, незважаючи на те, що неодержаний прибуток - це результат, який не наступив, вимоги про відшкодування збитків у вигляді опущеної вигоди повинні бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами на підкріплення реальної можливості отримання потерпілою стороною відповідних доходів у разі, якби друга сторона виконала свої зобов'язання належним чином.

Як свідчать надані позивачем розрахунки суми упущеної вигоди / а. с. 16, 88 - 89, 96 / не є належними доказами, так як позивач не надав підтверджень про те, що саме на земельній ділянці, яка перебувала в його користуванні на умовах договору оренди, він міг отримати відповідний уражай саме соняшника, а не будь - якої іншої сільськогосподарської культури. Позивач не надав відповідні бухгалтерські та економічні обґрунтування, агрономічні дотримання сівозмін на орендованій ділянці на протязі всього періоду користування земельною ділянкою, внесення добрив, проведення всього комплексу робіт, які б стали гарантією для отримання безумовного і реального доходу.

Виходячи з викладеного, суд не приймає до уваги, наданий позивачем, розрахунок в обґрунтування упущеної вигоди / а. с. 96 /, оскільки він є неналежним доказом.

Таким чином, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів для задоволення позову про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди та не доведено за допомогою документів бухгалтерського та податкового обліку розмір, завданих збитків / упущеної вигоди /, причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та неотриманими доходами / прибутком /, не доведено заходів, вжитих ним щодо одержання доходів, не обґрунтовано розрахунку упущеної вигоди.

На обґрунтування своїх вимог в частині упущеної вигоди позивачем надано докази, які містять припущення та орієнтовані показники, відсутні докази укладення договорів з ТОВ « Кернер - Трейд », докази на понесення витрат на посів та повернення витрат на закупівлю насіння, обробіток землі, тощо у 2013 році, виходячи з яких можливо визначити розмір упущеної вигоди.

Що стосується вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на обробіток землі в 2012 році в розмірі 1 083 грн. 00 коп., то вказані вимоги також не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Так, в обґрунтування понесених витрат на обробіток землі восени 2012 року позивачем надано копію договору № 29 від 20 серпня 2012 року, укладеного між ТОВ « Федунка » / виконавець / та ФОП ОСОБА_9 / замовник / та копію акту надання послуг від 15 листопада 2012 року / а. с. 13 - 16 /.

Проте, суд не приймає зазначені документи до уваги, оскільки в них відсутні будь - які посилання, що можуть свідчить про виконання робіт за договором № 29 на осінній обробіток землі саме на орендованій позивачем земельній ділянці, власником якої являється відповідач, а також відсутні докази на проведення розрахунків за цим договором, що є необхідною умовою для відшкодування понесених збитків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 60, 62, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, фермерське господарство « Сагайдацький світанок », відділ Держземагенства у Шишацькому районі Полтавської області, про стягнення збитків, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча: