РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю секретаря - Бломберус С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до ВПВР УДВС в Харківській області, треті особи: ОСОБА_1, ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» про зняття арешту із заставленого майна,-

ВСТАНОВИВ:

14.07.2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області зняти арешт, накладений постановою від 04.07.2013 року в ході здійснення виконавчого провадження ВП №36522847 на майно ОСОБА_1, а саме легковий автомобіль «Lexus LX 570», № НОМЕР_2, рік випуску 2008, колір білий, кузов НОМЕР_3, тип - легковий універсал-В; стягнути судові витрати.

В своїх доводах посилається на те, що на виконанні ВПВР УДВС в Харківській області перебуває виконавчий документ, на підставі якого проводяться виконавчі дії стосовно ОСОБА_1 В межах проведення виконавчих дій 04.07.2013 року державним виконавцем була винесена постанова від 04.07.2013 року про арешт майна боржника - на спірний автомобіль. 4 липня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, згідно з яким позичальник отримав від банку кредит у розмірі 146107,96 доларів США. Того ж дня, з метою забезпечення виконання своїх зобов'язань перед банком за вказаним кредитним договором, між Банком та Позичальником укладений договір застави від 04.07.2008 року. Предметом застави за цим договором був встановлений легковий автомобіль Lexus LХ 570, реєстраційний номер НОМЕР_2. 05.11.2010 року згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю та договору про відступлення права вимоги, Банк відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за кредитним договором та договором застави. Станом на сьогоднішній день, позичальник не виконує умови кредитного договору, у зв'язку з чим за Боржником обліковується заборгованість у розмірі 554 760,58 доларів США (у гривневому еквіваленті на дату складання розрахунку 6 496 118,80 грн.), у т.ч. заборгованість за тілом кредиту - 119 303,35 доларів США (1 397 014,79 грн.) та пеня за прострочення виконання зобов'язань - 435 457,23 доларів США (5 099 104,01 грн.). Таким чином, з огляду на наявну заборгованість, позивачем було прийнято рішення про проведення заходів задоволення своїх кредиторських вимог та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на Предмет застави. Проте, під час здійснення відповідних заходів позивачем було встановлено, що заставлене рухоме майно боржника арештовано відповідачем. Позивач має переважне право перед іншими кредиторами на звернення стягнення на предмет застави. Задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, шляхом звернення стягнення на заставлене майно боржника, можливо тільки якщо право застави виникло після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів та якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив судові витрати покласти на позивача.

Представник ВДВС не з'явився, надав письмові заперечення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки державний виконавець діяв відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», а позивачу листами від 09.07.2013 року та 15.08.2013 року роз'яснювалось право на звернення з заявою про зняття арешту зі спірного автомобіля.

Представник ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» не з'явився, надав заяву про перенесення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку представника до суду. Суд вважає причину неявки представника не поважними, розгляд справи неодноразово переносився.

ОСОБА_1 не з'явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

04.07.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладеного кредитний договір №СL-021/017/2008, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 146107,96 доларів США зі сплатою 14,49% річних за користування кредитом строком до 04.07.2014 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №СL-021/017/2008, між тими ж сторонами 04.07.2008 року укладено договір застави транспортного засобу №РСL-021/017/2008 відповідного до якого предметом застави є легковий автомобіль «Lexus LX 570», р.н. НОМЕР_2, рік випуску 2008, колір білий, кузов НОМЕР_3, тип - легковий універсал-В.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 01.07.2013 року, на підставі договору застави №РСL-021/017/2008 від 04.07.2008 року, за яким обтяжувачем був ЗАТ «ОТП Банк» (який 13.11.2010 року замінений на обтяжувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна»), об'єктом обтяження є легковий автомобіль «Lexus LX 570», № НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3 (а.с.76-77).

Відповідно до п. 6.4 договору застави, заставодержатель має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет застави: передача предмету застави у власність заставодержателя в рахунок виконання заставодавцем фактичних вимог заставодержателя; продаж заставодержателем предмету застави шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем або на публічних торгах.

Згідно з п. 3.3 договору застави, сторони оцінили вартість предмету застави у 735 000 грн. В будь-якому разі, реалізація предмету застави буде проводитись за ринковими цінами, що складуться на день такої реалізації та заставодержатель має право на виконання боргових зобов'язань за рахунок всієї суми, що буде виручена від реалізації предмету застави.

05.11.2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (покупцем) та ПАТ «ОТП Банк», який є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», (продавцем) укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю.

Згідно з п. 3.1 договору від 05.11.2010 року, продавець продає (переуступає) покупцю права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у Додатку №1 до цього договору), а покупець приймає такий кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь продавця винагороду.

Відповідно до Витягу з Додатку №1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010 року, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набув права первісного кредитора за кредитним договором від 04.07.2008 року та договором застави від 04.07.2008 року, за яким боржником є ОСОБА_1

Відповідно до довідки розрахунку заборгованості станом на 25.05.2014 р. загальна заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором №СL-021/017/2008 від 04.07.2008 року складає 119 303,35 доларів США, що в еквіваленті складає 5 099 104 грн. 01 коп.

05.02.2013 року постановою державного виконавця ВПВР УДВС в Харківській області відкрито виконавче провадження ВП №35522847 на підставі судового наказу №5023/6429/11 виданого 16.11.2011 року Господарським судом Харківської області про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 6034243 грн. 35 коп.

04.07.2013 року у виконавчому провадженні ВП №36522847 державним виконавцем ВПВР УДВС в Харківській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на легковий автомобіль «Lexus LX 570», № НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3, який на праві власності належить ОСОБА_1 (а.с.84)

Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 07.07.2013 року, зареєстровано накладення арешту на на легковий автомобіль «Lexus LX 570», р.н. НОМЕР_2, на підставі постанови державного виконавця ВПВР УДВС в Харківській області у виконавчому провадженні ВП №36522847 (а.с.87)

Листами від 09.07.2013 року, 15.08.2013 року, державний виконавець ВПВР УДВС в Харківській області повідомляв позивача як заставодержателя про звернення стягнення на вказаний автомобіль та роз'яснено право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов'язання, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про заставу», право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 588 ЦК України, перший заставодержатель має переважне право перед наступними заставодержателями на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. Вимоги наступних заставодержателів задовольняються в порядку черговості виникнення права застави, крім випадку, передбаченого частиною четвертою цієї статті. Якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та застав, які зареєстровані пізніше.

Згідно з ст. 19 ЗУ «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Отже, право застави спірного автомобіля виникло у ЗАТ «ОТП Банк» з 04.07.2008 року та перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010 року, в той час як арешт на спірний автомобіль був накладений державним виконавцем значно пізніше - 04.07.2013 року.

Відповідно до ч 4 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Отже, у разі стягнення з ОСОБА_1 на користь інших стягувачів боргу за рахунок примусової реалізації заставного автомобілю, позивач буде позбавлений можливості задовольнити свої вимоги щодо погашення кредитної заборгованості за рахунок спірного арештованого майна, як заставодержатель першої черги. Таким чином, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» має переважне право на задоволення вимог про стягнення боргу з боржника (в разі необхідності) шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

На підставі викладеного, суд, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо зняття арешту з заставленого мана підлягають задоволенню.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 512-516 ЦК України, ст.ст. 1, 16, 19 ЗУ «Про заставу», ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. 54 «Про виконавче провадження», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задовольнити.

Зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області зняти арешт, накладений постановою від 04.07.2013 року в ході здійснення виконавчого провадження ВП №36522847 на майно ОСОБА_1, а саме легковий автомобіль «Lexus LX 570», № НОМЕР_2, рік випуску 2008, колір білий, кузов НОМЕР_3, тип - легковий універсал-В.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його отримання.

Головуючий -