Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/4748/14 Головуючий у 1 інстанції: Ткачов О.М.
Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Савченко О.В.,

суддів Стрелець Л.Г.,

Кочеткової І.В.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 01 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ПАТ «СК «Аско Донбас Північний» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В обґрунтування позову зазначав, що 18 листопада 2012 року на перехресті вул. Пушкіна та вул. Петровського в м. Красний Лиман Донецької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2107 держаний номер НОМЕР_1 під керуванням відповідача та автомобіля ВАЗ 21099 державний номер НОМЕР_2 під його керуванням.

Згідно постанови Краснолиманського міського суду Донецької області від 11.02.2013 року відповідач визнаний винним в скоєнні ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності.

В результаті ДТП, згідно авто товарознавчого дослідження, його автомобіль отримав технічні пошкодження на суму 10 129 грн. 40 коп.

Цивільна відповідальність відповідача була застрахована ПАТ «СК «Аско Донбас Північний».

ПАТ «СК «Аско Донбас Північний» згідно страхового акту № 483/13 від 13.05.2013 року йому було перераховано страхове відшкодування в сумі 7 841 грн. 16 коп.

Зазначає, що різницю між матеріальною шкодою та страховим відшкодуванням та сумою франшизи, що складає 2 288 грн. 24 коп. до теперішнього часу ні відповідач, ні страхова компанія не відшкодували.

Крім матеріальної шкоди, йому спричинена моральна шкода, яка полягає в тому. що в результаті ДТП порушився його звичайний уклад життя, він позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем.

Зазначає, що має двох малолітніх дітей, не працює, дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, сукупний доход сім'ї незначний, ремонт автомобіля потребував певних витрат, що потягло неподобства для родини.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідачів солідарно матеріальну шкоду в розмірі 2 288 грн. 24 коп., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та судові витрати по справі: судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. та 100 грн. 00 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 1 000 грн. 00 коп.

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з уточненою позовною заявою в якій відмовився від позовних вимог до ПАТ «СК «Аско Донбас Північний» оскільки страховою компанією виконані всі страхові зобов'язання щодо страхової відповідальності відповідача, та остаточно просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 суму франшизи в розмірі 1 000 грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та судові витрати по справі.

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 01 вересня 2014 року прийнято відмову від позову до ПАТ «СК «Аско Донбас Північний» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП та закрито в цій частині провадження у справі.

Заочним рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 01 вересня 2014 року позовні вимоги задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в відшкодування матеріальної шкоди 1 000 грн. 00 коп., в відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. 00 коп., в відшкодування витрат по сплаті судового збору 487 грн. 20 коп., за надання правової допомоги 1 000 грн. 00 коп., а всього в загальній сумі 12 487 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким відмовити в позові.

В засідання суду апеляційної інстанції сторони та їх представники належним чином повідомлені про час і місце слухання справи не з"явилися. Суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, така неявка сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Справа розглянута у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України , без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції про задоволення позову в повній мірі не відповідає зазначеним положенням закону.

Судом встановлено, що 18.11.2012 року сталась дорожньо транспортна пригода в результаті якої транспортні засоби якими керували ОСОБА_4 та ОСОБА_3 отримали механічні пошкодження. Винним в скоєнні ДТП було визнано ОСОБА_3 ( а.с.8-15,30-45).

З матеріалів справи вбачається, що 21.12.2011 року Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1118838 в ПрАт „СК АСКО ДС" була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, пов'язана з експлуатацією транспортного засобу ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1, строком на один рік до 20.12.2012 року.Позивачу частково відшкодовано матеріальну шкоду ПАТ СК „Аско Донбас Північний". Невідшкодованою залишилась сума франшизи. ( а.с. 18-22, 27,60-65).

За змістом п.12.1 ст. 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до п.2 Полісу розмір франшизи складає 1000 гривен, яку суд обґрунтовано стягнув з відповідача.

За змістом ст.15, п.9 ч.2 ст.16, ст.ст. 23, 1167,1176 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в тому числі шляхом відшкодування моральної шкоди.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена п.п.1,2 ч.2 ст. 23 ЦК України. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України, тобто моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення моральної шкоди у зв'язку із пошкодженням майна на суму 10000 гривень, в обґрунтування зазначає, що він тривалий час не міг користуватись своїм майном, яке було пошкоджено з вини відповідача, зазнав незручностей, бо пошкодження автомобіля призвело до зміни його образу життя і необхідності прийняття ним додаткових зусиль для його налагодження.

Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди судова колегія виходить із вимог ст. 23,1167 ЦК України, та роз'яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та визначає суму відшкодування, яка відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставини при яких було спричинено моральну шкоду ОСОБА_4, ступінь вини відповідача, характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань позивача, та з урахуванням вимог розумності і справедливості вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2000 гривень.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди в сумі 10000 гривен та ухвалення нового рішення в цій частині про часткове задоволення позову ОСОБА_4 та стягнення на його користь з ОСОБА_3 моральної шкоди у сумі 2000,00 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог.

До судових витрат, як зазначено в п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, належать і витрати на правову допомогу. Частиною 2 ст.84 ЦПК України передбачено, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно ст.1 Закону України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" № 4191-VI від 20.12.2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав на підтвердження витрат на правову допомогу лише угоду про надання правової допомоги ( а.с.55) та на підтвердження сплаченої суми 1000 гривен довідку адвоката ОСОБА_7 ( а.с.96)

Проте Акт виконаних робіт та розрахунок фактичних витрат робочого часу адвоката на вчинення тих чи інших дій із зазначенням конкретно наданих послуг на вказану суму при розгляді справи в суді першої інстанції не надані.

Отже витрати на оплату послуг адвоката у сумі 1000 гривен, згідно довідки адвоката за правилами ст. 60,82,88 ЦПК України та Закону України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах № 4191-VI від 20.12.2011 року не підлягають задоволенню.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди в сумі 10000 гривен та витрат на правову допомогу в сумі 1000 гривен та ухвалення в цій частині нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди та відмову в задоволенні позовних вимог, щодо компенсації витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. ст.307,309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 01 вересня 2014 року в цій справі в частині стягнення моральної шкоди в сумі 10000 гривен та витрат на правову допомогу в сумі 1000 гривен скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту:

Позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 2000 гривен.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення судових витрат за надання правової допомоги у розмірі 1000 гривен - відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: