Справа № 570/4669/13-ц
Номер провадження 2/570/226/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Гнатущенко Ю.В.

при секретарі Іллюк С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Рівненський районний суд з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення збитків внаслідок недоліків виконаної роботи.

В обґрунтування позову вказує, що 16.09.2010 року вона здала до хімчистки приватного підприємця ОСОБА_2 чоловічий піджак від костюма чорного кольору для чистки. За цю послугу нею було сплачено 58 грн. Приймання піджака оформлене квитанцією №641 від 16.09.2010 року.

21.09.2010 року після отримання піджака вона виявила, що він зіпсований, на ньому зруйнована тканина, були наявні серйозні дефекти, які були відсутні на момент здачі речі до хімчистки, що унеможливлювали використання піджака в подальшому. Вона звернулася з проханням усунути виявлені недоліки, а у випадку неможливості - повернути гроші за чоловічий костюм у розмірі 2 150 грн. та повернути кошти сплачені за послуги хімчистки у розмірі 58 грн. Брюки від костюма вона зобовязалась надати.

У результаті дій відповідача їй було завдано матеріальних збитків у розмірі 2 208 грн.

Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням повернути кошти, та отримала відповідь про відсутність вини відповідача. Крім того, відповідачем повідомлено про проведення експертизи на кафедрі експертизи митної справи НДЦ «Незалежна експертиза» ВНЗ «Укоопспілки» при Полтавському університеті економіки та торгівлі, однак до цього часу вона не проведена.

Крім завданих матеріальних збитків, у звязку з такими діями відповідача вона протягом останніх років зазнавала значної моральної шкоди, яка виразилася в душевних стражданнях, що позначилося на її психічному стані, змусило її сильно нервувати. Розмір моральної шкоди вона визначила в сумі 5000 грн.

Крім того, вказує, що 20.06.2012 року вона помилково подала вказаний позов до Рівненського міського суду, однак в 2013 році вона дізналася, що її позов в 2012 році був повернутий внаслідок порушення правил підсудності.

В суді представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала, з підстав вказаних у позові, та письмових поясненнях, долучених до справи. Крім того, пояснила, що підстави для проведення експертизи відсутні, оскільки обовязок доказування у вказаному спору лежить на відповідачу. Пояснила, що відповідачем було повідомлено позивача про надання згоди на проведення експертизи, однак позивач відмовилася його надати.

В суді відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, з підстав вказаних в письмових запереченнях. Крім того, пояснила, що не заперечує проти наявності недоліків на піджаку після чистки, однак вказує, що її вини у цьому немає, оскільки такий недолік виник внаслідок неправильного вказання на етикетці зданого виробу умови про суху чистку, що власне було дотримано при чистці.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що у позові слід відмовити.

Судом встановлено і сторонами не оспорюється, що позивач ОСОБА_1 16.09.2010р. здала в хімчистку Перфетто чорний піджак для його чистки без вказання його вартості, із зазначенням позивачем ступеню зносу 50%, за що сплатила 58 грн. (квитанція 3/641).

21.09.2010р. позивачем виявлено недоліки виконаної роботи, а саме наявність деформації виробу, руйнація тканини, чого не було на момент здачі виробу, що власне не заперечується відповідачем.

Статтями 60, 61 ЦПК встановлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу доказування між сторонами.

Згідно з положенням, передбаченим ст. 60 ЦПК, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу.

Указане правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обовязків доказування.

Отже, сторонами не заперечується, що мало місце замовлення позивачем послуги, що фактично надалася відповідачем, яка в суді визнала наявність недоліку після надання послуги, та небажання обох сторін після розяснення судом в порядку ч.4 ст. 10 ЦПК України заявляти клопотання про призначення у справі експертизи задля визначення походження виявлених недоліків.

Під час вирішення спорів про захист прав споживача тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобовязання, в тому числі і за спричинену шкоду, лежить на продавцеві відповідачу, яка не довела суду про відсутність її вини.

Судом критично оцінюється пояснення відповідача щодо неможливості проведення експертизи у звязку з ненаданням згоди позивача на її проведення.

Пунктом 5 частини 1 статті 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов'язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв'язку з введенням її в обіг.

Тому, на думку суду, надання такої згоди споживачем є його правом під час гарантійного строку, що передбачено ч. 4 ст.17 ЗУ «Про захист прав споживачів», у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції.

Разом з тим, що відповідно до ч.ч.3, 4 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

До суду позивачем не подано належних та допустимих доказів щодо розміру заподіяної шкоди, а саме вартості чоловічого костюма.

Вирішуючи спір про відшкодування моральної шкоди, та, відмовляючи у задоволенні вказаної вимоги, суд виходить з наступного.

Згідно п.5 ст.4 ЗУ «Про захист прав споживача», споживач має право на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Тобто, для відшкодування моральної шкоди споживачеві повинна бути обставина заподіяння шкоди його здоровю чи життю неякісною продукцією чи послугами, небезпечними для життя і здоровя людей. Позивачем не надано доказів, що неякісні послуги небезпечні для її життя та здоровя.

До суду не подано процесуального документу за наслідком розгляду позовної заяви ОСОБА_1 Рівненським міським судом, однак, зважаючи, на те що з первісним позовом вона звернулася до Рівненського міського суду за захистом порушеного права 20.06.2012 року, тобто в межах строку позовної давності, то пропущений нею строк звернення до Рівненського районного суду підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,10,11,60,88,209,212,214,215,218,223 292,294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Поновити ОСОБА_1 строк позовної давності для звернення з позовом до фізичної особи підпримєця ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

У позові ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2 208 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Гнатущенко Ю.В.