Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 жовтня 2014 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів - Дроботі В. В., Власова С. О.

з участю секретаря - Чучки Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13 травня 2014 року по справі за позовом органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - прокуратура м. Ужгорода, про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2013 року орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому пред'явив позов до ОСОБА_1 про позбавлення останньої батьківських прав відносно її дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Свої вимоги позивач мотивував тим, що мати зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не піклується про дитину, її здоров'я, не слідкує за її фізичним та духовним розвитком.

Протягом розгляду справи позивач змінив свої позовні вимоги та просив відібрати у ОСОБА_1 дитину без позбавлення батьківських прав, а також стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини в розмірі не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 13 травня 2014 року позов задоволено. Відібрано в ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та передано її до органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому. Стягнуто з ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 385 грн. щомісячно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить це рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Як на підставу своїх вимог посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконним та необґрунтованим. Крім того, судом не в повній мірі з'ясовано обставини справи та дано їм неправильну оцінку. Доводи позивача про те, що вона вживає спиртні напої, не доведені.

Дослідивши зібрані у справі матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що неповнолітня ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, яке видане 13 серпня 2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.

Мати дитини ОСОБА_1, 1965 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1, відомості про батька дитини вказані згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

22 травня 2013 року директор ЗОШ I-ПІ ст. № 8 м. Ужгорода звернувся з листом до начальника служби у справах дітей Ужгородської міської ради, начальника ВКАМСД Ужгородського МУ УМСД України в Закарпатській області, начальника управління освіти Ужгородської міської ради, в якому повідомив, що батьки учениці ОСОБА_2 не займаються вихованням дитини, схильні до вживання алкоголю, ведуть аморальний спосіб життя, були випадки коли дитина вечеряла і ночувала у сусідів.

Службою у справах дітей Ужгородської міської ради, спільно з Ужгородським міським центром соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді, було здійснено перевірку умов проживання малолітньої ОСОБА_3 та складено акт обстеження умов проживання від 27 травня 2013 року, згідно якого умови проживання малолітньої ОСОБА_2 незадовільні, порушено санітарні умови, мати дитини на момент обстеження перебувала в нетверезому стані, в кімнаті також перебували сторонні особи, умови для розвитку і виховання дитини не створені.

В акті вказується, що комісія, що проводила обстеження вважає за необхідне вилучити малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 із сім'ї та влаштувати в притулок для дітей.

Згідно розпорядження міського голови від 27 травня 2013 року № 204 малолітня ОСОБА_2 була вилучена із сім'ї та згідно акту про передачу дитини від 27 травня 2013 року о 18 год. 00 хв. передана в обласний притулок смт. Батьова.

Відповідно до ст. 170 CK України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених пунктами 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, здоров'ям, фізичним та духовним розвитком дитини не займається, ухиляючись тим самим від виконання передбачених ст. 150 CK України обов'язків по піклуванню над своїми дітьми, утриманню та вихованню останніх. Для дитини не створено умов для розвитку та морального виховання.

Згідно довідки завідувача притулком для дітей в смт. Батьово малолітня ОСОБА_3 з 27.05.2013 року по 23.08.2013 року перебувала у вказаному притулку для дітей і за період перебування дитини у даному притулку мати відвідувала дитину 16.06.2013 p., 20.06.2013 p., 14.07.2013 p., 21.07.2013 p., 28.07.2013 p., 12.08.2013 p., 12.09.2013 p.

З довідки № 01-11/57 від 13.03.2014 року наданої Закарпатським центром соціально - психологічної реабілітації дітей за час перебування малолітньої ОСОБА_3 у вказаному закладі мати відвідувала її: 01.09.2013 p., 06.10.2013 p., 17.10.2013 p., 05.11.2013 p., 20.11.2013 p., 19.12.2013 p.

Згідно довідки Закарпатського центру соціально-психологічної реабілітації № 01-24/80 від 15.04.2014 р. із січня 2014 року ОСОБА_1 доньку не відвідувала.

З висновку органу опіки і піклування Ужгородського міськвиконкому від 07.08.2013 року №328 слідує, що мати дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_1 злісно ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов'язків, здоров'ям, фізичним та духовним розвитком дитини не цікавиться, схильна до вживання алкоголю, в результаті чого дитина опинилася в умовах які були загрозливими для її життя та здоров'я.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та виходив з інтересів дитини, її нормального фізичного та духовного розвитку. Крім того, згідно висновку органу опіки та піклування від 30 вересня 2014 року № 507/14-41, який був зроблений вже під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції слідує, що мати ОСОБА_1 до цих пір не працевлаштувалася, хоча саме це від неї вимагали комісія і суд. Більше того, суд першої інстанції правильно роз'яснив, що якщо відпадуть обставини, які стали підставою для відібрання дитини, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Правильно суд першої інстанції також відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України ухвалив рішення про стягнення аліментів в розмірі 385 грн., що складає 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд не визначив механізму стягнення цих аліментів, а отже в цій частині рішення слід змінити та стягнути аліменти на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України, як того вимагає ч. 3 ст. 193 СК України. В ході виконавчого провадження слід звернути увагу на вказане, відкрити особистий рахунок дитини у відділенні ощадного банку та зараховувати аліменти саме на цей рахунок.

Керуючись статтею 170, 193 СК України, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13 травня 2014 року - змінити в частині стягнення аліментів. Стягнути з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 385 грн. починаючи з 8 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття шляхом перерахування на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий: _____________

Судді: _____________

_____________