Справа № 510/2016/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2014 Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

· при секретарі Пройка С.В.,

·

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача Нагірненської сільради Ренійського району позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивач на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2, померлого 06.01.2009р.; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3, померлої 17.05.2009р.; копія довідки Нагірненської сільської ради Ренійського району від 21.11.2014р.; копія свідоцтва про укладання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; копія свідоцтва про народження ОСОБА_5; копія державного акту серії ЯА № 275231 від 10.11.2005р. на право власності на земельну ділянку загальною площею 3,09 га, оформленого на імя ОСОБА_2; копія довідки відділу Держземагенства у Ренійському районі про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки; копії витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.10.2014р. із кадастровим планом земельної ділянки; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.11.2014р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач у справі є донькою нині померлого ОСОБА_2 За життя ОСОБА_2 на підставі державного акту серії ЯА № 275231 від 10.11.2005р. про право власності на земельну ділянку належала земельна ділянка загальною площею 3,09 га, розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На випадок смерті ОСОБА_2 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, 06.01.2009 р. - помер. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на вищезазначене майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач, як спадкоємець першої черги не звернулась до нотаріальної контори із заявою про її прийняття. Проте, навіть у випадку своєчасного звернення позивача за прийняттям спадщини, оформити її було б неможливо у звязку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи (відсутні витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок) на вищевказані земельні ділянки. Після смерті ОСОБА_2 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на земельну ділянку, як на обєкт спадщини, може звернутись тільки спадкоємець.

На момент смерті ОСОБА_2 позивачка мешкала разом із ним в с. Нагірне Ренійського району, після його смерті земельні ділянки залишись у її користуванні, вона обробляє спірну земельну ділянку.

Таким чином, позивачка фактично прийняла спадщину, що залишилася після померлого ОСОБА_2 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців немає.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохопленя заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом (ст. 1264 ЦК України). В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка не має можливості у звязку із відмовою нотаріуса (не було отримано витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок).

Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину фактично, оскільки її воля, як спадкоємця за законом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з наведеного суд вважає, що позивачка є субєктом набуття права власності на земельні ділянки з підстав прийняття спадщини за законом, однак, з незалежних від неї причин вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на спірні земельні ділянки, у звязку із чим була вимушена звернутися за захистом прав та інтересів до суду.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1228, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на:

земельні ділянки загальною площею 3,09 га ( площею 2,59 га, площею 0,34 га та площею 0,16 га із кадастровими номерами :01:0040301, :01:002:0075, :01:0030617), розташовані на території Нагірненської сільської ради Ренійського району, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 275231 від 10.11.2005р.

- що належали ОСОБА_2, померлому 06.01.2009 року.

Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.І. Дудник