КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/7000/13-ц
Провадження № 2/488/528/14 р.
11.11.2014 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючої по справі судді - Циганок В.Г.,
при секретарі судового засідання - Спільній Ю.В.,
за участю позивача - ОСОБА_2,
представника позивача - ОСОБА_3,
представника третьої особи - ОСОБА_4.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення, третя особа: ОСОБА_4,
У грудні 2013 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила та просила усунути перешкоди в користуванні її власністю шляхом виселення ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що на підставі договору дарування від 24.11.1998 року, згідно якого батько ОСОБА_6 подарував їй двокімнатну квартиру № 59, розташовану по вулиці Ленінградській, 5-А в м. Миколаєві, вони є власником квартири на теперішній час. Разом з нею у квартирі проживає член її сім'ї - донька ОСОБА_4. Крім того, у цій квартирі з 21.07.1999р. зареєстрований та проживає відповідач, колишній чоловік ОСОБА_5, з яким вона була у зареєстрованому шлюбі з 12.07.1991 року до 13.10.2004 року. Відповідач набув право користування квартирою, як член родини колишнього власника ОСОБА_6 Шлюб між нею та відповідачем розірвано 13.10.2004 року і з цього часу він перестав бути членом її сім'ї, однак він не бажає добровільно виселятися з належної їй квартири. Вона разом з донькою тривалий час не можуть спокійно проживати в належній їй квартирі, оскільки відповідач створює для них нестерпні умови, внаслідок цього вона вимушена дуже часто шукати притулку у рідних та знайомих, маючи власне житло фактично вимушена проживати аби де, щоб не зазнавати психологічного та фізичного тиску з боку відповідача.
Пославшись на те, що відповідач не є більше членом її сім'ї, не бажає укладати договір найму жилого приміщення, належного їй на праві власності, зберігає реєстрацію у належній їй квартирі без належних правових підстав, проживає в ній, але не сплачує комунальні послуги, договору найму з нею не уклав, позивач просила суд усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення.
В судовому засіданні позивач та її представник підтримали свої уточнені позовні вимоги, просили їх задовольнити з вищевказаних підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач ОСОБА_5 після оголошеної перерви в судове засідання не з'явився повторно, заяв про слухання справи у його відсутності не писав, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.
Третя особа: ОСОБА_4 позовні вимоги позивача підтримала та просила їх задовольнити.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. У випадку порушення його прав, не пов'язаних з позбавленням права власності, власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні. ( ст.391 ЦК України)
Згідно ч.2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належить дружина або чоловік наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку( квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Зі змісту ст. 156 ЖК України та ст. 391 ЦК України вбачається, що право члена сім'ї власника на користування жилим приміщенням є похідним від права власника і з припиненням права власності ( за відсутності договірних відносин) члени його сім'ї втрачають право користування цим приміщенням.
Судом встановлено, що на підставі договору дарування, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 24.11.1998 року й посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 4659, ОСОБА_2 стала власником квартири № 59, розташованої по вулиці Ленінградській, 5-А в місті Миколаєві з 26.11.1998 року. Позивачка зареєструвала своє право власності в Миколаївському МБТІ 26.11.1998 року за реєстровий .№ 9484 . ( а.с.8 )
З довідки КП ДЄЗ Океан № 4940 від 23.08.2013 року вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_2, дочка ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) та відповідач ОСОБА_5 з 21.07.1999 року. ( а.с.6 )
Сторони зареєстрували шлюб між собою 12 липня 1991 року. ( а. с. 5 )
Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано 13 жовтня 2004 року, актовий запис № 308, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. ( а. с. 7 )
Після розірвання шлюбу відповідач залишився проживати у спірній квартирі, однак сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільне господарство, але відповідач не бажає добровільно виселитися із спірної квартири.
Позивачем на адресу відповідача було направлено телеграму із пропозицією укласти договір найму житла в квартирі №59, розташованої по вулиці Ленінградській 5-А в м. Миколаєві, на визначених умовах. Доказів того, що відповідач уклав такий договір найму житла суду не надано.
Оскільки будь-яких доказів того, що між ОСОБА_2, як наймодавцем, та ОСОБА_5, як наймачем, було укладено договір найму на невизначений строк, як того вимагають положення ст.ст.810, 811 ЦК України, суд вважає задовольнити позов позивача.
За таких обставин ОСОБА_5 не набув прав та обовязків, визначених ст.ст. 64,156 ЖК України.
В силу ст.158 ЖК України договір найму житла у квартирі, власником якого є фізична особа, має укладати у письмовій формі з подальшою реєстрацією у виконкомі Миколаївської міської ради. Аналогічно норма щодо обовязкової письмової форми договору викладена в ч.1 ст.811 ЦК України. Тому при недотриманні цих вимог прав та обовязків у сторін за таким договором не виникає
Враховуючи те, що відповідач не є членом сім'ї позивача, не бажає укладати договір найму жилого приміщення, належного позивачу на праві власності, проживає в ній, але систематично не вносить квартирної плати і плати за комунальні послуги, суд вважає, що право власності ОСОБА_2 на квартиру підлягає захисту у спосіб, передбачений ст.. 391 ЦК України усунення перешкод у користуванні належної їй квартири № 59, розташованої по вулиці Ленінградській, 5-А в місті Миколаєві шляхом виселення з неї ОСОБА_5.
За таких обставин суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214-215, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні, належної їй квартири АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_5 із квартири АДРЕСА_2, без надання йому іншого жилого приміщення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який ухвалив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Позивачем рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги до суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Суддя В. Г. Циганок