Справа № 465/2226/11 Головуючий у 1 інстанції: Дячишин В.Ф.
Провадження № 22-ц/783/6830/14 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

при секретарі: Бадівській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 05 червня 2014 року у справі за позовом ТзОВ «Видавнича група «Супердрук» до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та витрат від інфляції по заборгованості за договором безпроцентної ставки,

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивача звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення 3% річних та витрат від інфляції по заборгованості за договором безпроцентної позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 1 січня 2001 року по 5 травня 2009 року відповідач працював у ТзОВ «Видавнича група «Експрес» на посаді заступника директора з виробництва - першого заступника директора. 25.04.2007 року відповідач уклав з ТзОВ «Видавнича група «Експрес» договір безпроцентної позики, відповідно до якого ТзОВ «Видавнича група «Експрес» (як позикодавець) передало у власність ОСОБА_2 (як позичальника) грошові кошти у сумі 15 0840 грн., які останній мав повернути протягом 24 місяців. Погашення боргу, згідно договору мало здійснюватись шляхом періодичних відрахувань із заробітної плати відповідача, або шляхом внесення ним взаних платежів готівкою через касу. Надалі, 16.05.2008 року між товариством та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду про внесення змін до договору, згідно якої строк надання позики продовжено на 60 місяців. 05.05.2009 року відповідача було звільнено з товариства на підставі п.1 ст.40 КзПП України у зв'язку із скороченням штату. До моменту звільнення відповідач погасив 85 356,68 грн. позики. Сума втрат від інфляції за період з 05.05.2009 року по 10.08.2009 року складає 13 294,92 грн., а трьох процентів річних за період з 05.05.2009 року по 16.05.2011 року складає 40 43,32 грн. Непогашена сума позики складає 66 388,44 грн. На підставі викладеного просить позов задовольнити, чим стягнути з відповідача суму 3% річних за порушення грошового зобов'язання розміром 4 043,32 грн. та суму інфляційних втрат за порушення грошового зобов'язання розміром 13 294,92 грн.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 05 червня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Видавнича група «Експрес» суму втрат від інфляції за період прострочення виконання грошового зобов'язання з 05.05.2009 року по 31.05.2013 року за договором безпроцентної позики від 25.04.2007 року укладеному між ОСОБА_2 та ТзОВ «Видавнича група «Експрес» в розмірі 16 894,16 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 суму 200,00 грн. сплаченого судового збору. В решті позову відмовлено.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає що на даний час в ТзОВ «Видавнича група Супердрук» перед ним існує заборгованість в сумі 66 526,00 грн., яка виникла на підставі рішень Господарського суду Львівської області від 05.11.2012 року та 04.04.2012 року. Вважає, що внаслідок зарахування ОСОБА_2 суми заборгованості в розмірі 65 483 грн. 32 коп. в рахунок погашення частини заборгованості, яка існує в ТзОВ «Видавнича група «Супердрук» перед ОСОБА_2, зобов'язання апелянта перед позивачем щодо повернення суми позики в розмірі 16 894 грн. 16 коп. згідно договору безпроцентної позики від 23 квітня 2007 року укладеного між ТзОВ «Видачнича «Група Супердрук» та ОСОБА_2 вважається припиненим.

Просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 05 червня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ТзОВ «Видавнича група «Супердрук» відмовити, а суму судового збору стягнути з позивача.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про розгляд справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 149-151), про причини неявки суд не повідомлено та з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до п.п.1.1.; 2.1.; 3.1. договору безпроцентної позики від 25.04.2007 року укладеного між ТзОВ «Видавнича Група «Експрес» в особі Починка І.П. (як позикодавець) та громадянин ОСОБА_2 (як позичальник) передано у власність ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 150 840 грн. на умовах позики, строком на 24 місяці (а.с. 8-9).

16.05.2008 року між сторонами укладено угоду про внесення змін до договору безпроцентної позики від 23.04.2007 року, згідно умов якої продовжено строк на який надається позика до 60 місяців (а.с. 10).

Районним судом встановлено, що відповідач повністю погасив суму заборгованості за договором позики у червні 2013 року.

Також районним судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15.02.2013 року, яке ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12.04.2013 року залишено без змін, у цивільній справі №1326/8665/2012 за позовом ТзОВ «Видавнича група «Супердрук» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості позовні вимоги позивача задоволено частково та вирішено стягнути із ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Видавнича Група «Супердрук» 3% річних у сумі 692,99 грн. та суму інфляційних витрат у сумі 1 065,87 грн. за період з 05.05.2009 року по 10.08.2009 року.

Як вбачається з уточненого розрахунку інфляційних втрат, сума інфляційних втрат за період прострочення виконання зобов'язання відповідачем з 05.05.2009 року по 31.05.2013 року становить 16 894,16 грн. Даний розрахунок виводився у відповідності до суми заборгованості за договором позики, яка становила 65 483,32 грн. за увесь час прострочення зобов'язань.

Частиною 1 ст.1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Задовольняючи частково позовні вимоги ТзОВ «Видавнича група «Супердрук» та стягуючи 16 894,16 грн.,суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення суми інфляційних втрат за порушення грошового зобов'язання за договором безпроцентної позики від 25.04.2007 року, оскільки розрахунок 3% річних позивачем проведено за увесь час прострочення позики, що суперечить ст. 625 ЦК України, а тому в цій частині відмовив.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 65 483 грн. 32 коп., колегія суддів не бере до уваги, оскільки як вбачається з рішень Господарського суду Львівської області від 04.04.2012р. та 05.11.2012р., які залишені Постановами Львівського апеляційного господарського суду від 03.01.2013р. та 05.07.2012р. без змін (а.с. 116-137), спір виник між учасником ТОВ «Видавнича Група «Супердрук» - ОСОБА_2 та ТОВ «Видавнича група «Супердрук», ТОВ «Експрес медіа груп» як юридичними особами.

Із наведеного вбачається, що ОСОБА_2 в даному спорі звертався не як фізична особа, а виступав в якості учасника товариства з обмеженою відповідальністю «Видавнича група «Супердрук».

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно та всебічно дослідив та оцінив обставини у справі, подані сторонами докази та правильно визначив характер спірних правовідносин.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування рішення Франківського районного суду м. Львова від 05 червня 2014 року колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 05 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

Н.Л. Шумська