АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Нежури В.А.,

при секретарі Меєчко Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 20.06.2014 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1 про визнання недійсним патенту на корисну модель та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

08.10.2012 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати недійсними патент України НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 12.03.2012, та зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести до Державного реєстру патентів України на промислові зразки відомості щодо визнання недійсними повністю зазначених вище патенту України на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність».

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що державна реєстрація патенту України НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» була здійснена з порушенням вимог законодавства України, оскільки вказана модель не відповідає умовам патентноздатності, а саме ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» як новизна, оскільки станом на 20.12.2011 (дата подачі заявки № 201115112 відповідачем ОСОБА_1) новизна моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом України НОМЕР_1 була розкрита у патенті України НОМЕР_2 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 12.11.2007 та патенті України НОМЕР_3 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_2» від 10.08.2007.

Справа № 2609/23548/13-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц-796/9868/2014
Головуючий у суді першої інстанції: Лазаренко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Також позивач посилається на те, що реєстрація патенту України НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» порушує права позивача як власника патенту України НОМЕР_2 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 12.11.2007, патенту України НОМЕР_3 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_2» від 10.08.2007, патенту Республіки Білорусь НОМЕР_4 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1», патенту Республіки Білорусь НОМЕР_5 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_2», патенту Російської Федерації НОМЕР_6 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1», патенту Російської Федерації НОМЕР_7 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 20.06.2014 позов ОСОБА_2 до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1 про визнання недійсним патенту на корисну модель та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано недійсним повністю патент України НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Зобов'язано Державну службу інтелектуальної власності України внести відомості про визнання недійсним патенту України НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» до Державного реєстру патентів України на корисні моделі та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на оплату судового збору в сумі 107 грн. 30 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, так як вважає, що ухвалене рішення суперечить фактичним обставинам справи, у зв'язку із їх неповним з'ясуванням, не надано належної оцінки обставинам на які посилається відповідач, рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували порушення прав позивача відповідачем ОСОБА_1 та його патентом. Відповідач ОСОБА_1 не чинить жодних перешкод у здійсненні позивачем прав на його патенти чи іншим чином не порушує прав позивача своїм патентом НОМЕР_1 на корисну модель. У зв'язку із цим будь-які підстави для звернення до суду за захистом свого нібито порушеного права та інтересу у позивача відсутні.

Також апелянт вважає висновок судової експертизи №93/13 від 11.12.2013 не належним доказом, оскільки є необґрунтованим, що викликає сумніви в його правильності та суперечить іншим матеріалам справи, а саме Висновку експертизи щодо умов патентоздатності від 17.08.2012 № 18275/ЗУ/12 ДП «Український інститут промислової власності», який був наявний у матеріалах справи на момент проведення судової експертизи, та який підтвердив відповідність корисної моделі за патентом НОМЕР_1 умовам патентоздатності «новизна» та «промислова придатність».

Тому відповідач просить скасувати рішення Солом'янського районного суду міста Києва та ухвалити нове про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 та його представник не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, причини неявки суду не повідомили. Тому, в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Представник Державної служби інтелектуальної власності України підтримала апеляційну скаргу.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду таким, що ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права та просив залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про охорону прав на винахід і корисну модель» корисна модель відповідає умовам патентоздатності, якщо вона є новою і є промислово придатною.

Судом встановлено, що на підставі заявки № 2011 15112 від 20.12.2011 Державна служба інтелектуальної власності України зареєструвала та видала на ім'я відповідача ОСОБА_5 патент України НОМЕР_1 від 12.03.2012 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Зазначена корисна модель містить наступну формулу: «ІНФОРМАЦІЯ_1, що включає лиття сірого чавуну в ливарну форму для отримання чашоподібного виливка, послідовне видалення ливників, задирок, обдирання, шліфування, піскоструминну обробку виливка і формування на виливку захисного шару з оксидом заліза Fe3O4, який відрізняється тим, що після піскоструминної обробки поверхні виливки покривають ріпаковою олією та витримують при температурі 150-400 °С протягом 2-3 годин» /а.с.7-8/.

ОСОБА_2 є власником патентів України: НОМЕР_2 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1», НОМЕР_3 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_2»; патентів Республіки Білорусь: НОМЕР_4 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1», НОМЕР_5 «ІНФОРМАЦІЯ_2»; патентів Російської Федерації: НОМЕР_7 на винахід: «ІНФОРМАЦІЯ_2», НОМЕР_8 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1» /а.с.9-14/.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з висновку судової комісійної експертизи у сфері інтелектуальної власності № 93/13 від 11.12.2013, яким , зокрема, встановлено, що корисна модель за патентом України НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1» не відповідає умовам патентоздатності «промислова придатність» та посилаючись на п. 6.5.1.3 Правил складання та подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 22.01.2001 №22, згідно якого, якщо хоча б одна із зазначених у п. 6.5.1.1 Правил вимог не дотримана, зробив висновок, що вказана корисна модель не відповідає умові промислової придатності.

Не погоджуючись з таким висновком, ОСОБА_1 посилається на висновок експертизи щодо умов патентоздатності № 18275/ЗУ/12 від 17.08.2012, який підтвердив відповідність корисної моделі за патентом НОМЕР_1 умовам патентоздатності «новизна» та «промислова придатність».

Перевіряючи зазначені доводи апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до висновку судової комісійної експертизи у сфері інтелектуальної власності № 93/13 від 11.12.2013, складеного експертами Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності встановлено, що:

§ корисна модель за патентом України НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1» відповідає умовам патентоздатності «новизна» відповідно до матеріалів справи;

§ корисна модель за патентом України НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1» не відповідає умовам патентоздатності «промислова придатність» відповідно до матеріалів справи;

§ ознака «виливки покривають ріпаковою олією» є не суттєвою, а ознаки «витримують при температурі 150-400 С» та протягом 2-3 годин» є суттєвими.

Згідно п. 2 висновку експерти дійшли висновку про невідповідність корисної моделі за оспорюваним патентом умові патентоздатності - промислова придатність з підстав зазначених у таблиці 8 додатку 1, а саме.

Як зазначено заявником в описі корисної моделі «…В результаті масляного оксидування із використанням ріпакової олії чавунний посуд здобуває глибокий чорний колір і одержує натуральну природну антипригарну плівку»

Ріпакова олія належить до нависаючих масел та не утворює плівку. Отже, з рівня техніки відомо, що внаслідок покриття чавунного посуду ріпаковою олією та при витримці при температурі 150-400 оС не відбувається утворення стійкої оксидної плівки, оскільки дана олія при такій температурі згоряє. Також в описі до патенту України НОМЕР_1 немає достовірного підтвердження того, що дійсно при покритті посуду ріпаковою олією утворюється екологічно чиста стійка плівка /т.2 а.с.83-84/.

З висновку експертизи щодо умов патентоздатності від 17.08.2012 №18275/ЗУ/12 ДП «Український інститут промислової власності» /т.1 а.с.40-41/ вбачається, що він складений на підставі аналізу лише опису і формули до патенту НОМЕР_1, містить лише саме твердження про промислову придатність корисної моделі за патентом НОМЕР_1, причому це твердження жодним чином не обґрунтоване ані посиланням на будь-які джерела, ані посиланням на проведене дослідження, в той час як вищевказаний висновок судової експертизи містить детальний аналіз. Крім того, перевірка промислової придатності патенту НОМЕР_1 саме у Висновку експертизи щодо умов патентоздатності від 17.08.2012 №18275/ЗУ/12 ДП «Український інститут промислової власності» здійснювалась лише на підставі Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель, в той час як комісія судових експертів при проведенні дослідження спиралась на 11 джерел (законодавчих і наукових).

Висновок про промислову придатність корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом України НОМЕР_1, складений 27.12.2013 директором Фізико-технічного інституту Запорізького національного університету професором Луньовим В.В. виконаний на замовлення відповідача, не містить посилань на використовувані ним нормативні акти. В своєму дослідженні він використовував лише опис і формулу до патенту України НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1», а також технічні умови ТУУ 28.7.-1:11 «Посуд із чавуну чорний, розроблені ТОВ ПП «Берліка» від 07.07.2011 (тоді як заявку на реєстрацію корисної моделі ОСОБА_1 подав лише 07.03.2012, а до цього, як стверджував позивач, використовував його патент НОМЕР_2 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1») /т.2 а.с.164-170/. Крім того, в матеріалах справи відсутні дані про те, що Луньов В. В. є атестованим експертом у сфері інтелектуальної власності. А тому його висновки по справі щодо об'єкта інтелектуальної власності викликають сумніви щодо їх правильності.

Дослідження № 87/197-Д від 04.04.2014 Фізико-технологічного інституту металів сплавів НАН України, на яке посилається Апелянт, також не спростовує правильності і обґрунтованості висновку судової експертизи № 93/13 від 11.12.2013. Дане Дослідження містить результати фізико-хімічного лабораторного аналізу чавунного посуду і не містить будь-якої інформації (ані підтверджувальної, ані спростовної) щодо промислової придатності корисної моделі за патентом НОМЕР_1 /т.2 а.с.177-179/.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що висновок судової комісійної експертизи у сфері інтелектуальної власності № 93/13 від 11.12.2013, складеного експертами Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності є повним і обґрунтованим, а тому підстав для призначення у справі повторної експертизи об'єктів інтелектуальної власності не вбачається.

За таких умов, в ході розгляду справи є доведеним, що корисна модель за патентом України НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1» не відповідає умовам патентоздатності, передбаченим п.1 ст.7 Закону України «Про охорону прав на винахід і корисну модель», а саме промислова придатність. Тому, виходячи з положень ст. 33 цього Закону, обґрунтовано визнана недійсною судом першої інстанції.

У відповідно до ч.3 ст.33Закону України «Про охорону прав на винахід і корисну модель» при визнанні патенту чи його частини недійсними Установа повідомляє про це у своєму офіційному бюлетені.

А отже, правомірно задоволена і вимога про зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України внести відомості про визнання недійсним патенту України НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» до Державного реєстру патентів України на корисні моделі та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності порушеного права позивача, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки положення ч. 2 ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винахід і корисну модель» не обмежують коло осіб, які мають право на звернення.

Крім того, відповідно до рішення Конституційного суду України від 01.1.2.2004 у справі № 1- 10/2004 поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч.1 ст.4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції, законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.

ОСОБА_2 є власником патентів України: НОМЕР_2 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1», НОМЕР_3 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_2», патентів Республіки Білорусь: НОМЕР_4 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1», НОМЕР_5 «ІНФОРМАЦІЯ_2»; патентів Російської Федерації: НОМЕР_7 на винахід: «ІНФОРМАЦІЯ_2», НОМЕР_8 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1», а також власником ПНВП «Сітон» (основним видом діяльності якого є виготовлення посуду із чавуну), а відповідач ОСОБА_1 є співвласником ТОВ «Промислове підприємство «Берліка» (одним із видів діяльності якого також є виготовлення посуду із чавуну). Пропонуючи власну продукцію до продажу в мережі Інтернет, ТОВ «ПП «Берліка» заявляє, що використовує у виробництві запатентовані технології виготовлення чавунного посуду. Таким чином у споживачів формується хибне враження інноваційності чавунного посуду виробництва ТОВ «ПП «Берліка», що створює неправомірні переваги у конкуренції.

Оскільки технічні рішення, що використовуються відповідачем, не відповідають умовам патентоспроможності, твердження про використання при виробництві ТОВ «ПП «Берліка» чавунного посуду запатентованих технологій не відповідають дійсності та порушують права позивача.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вказаній нормі та положенням ст. 60 ч. 1 ЦПК України відповідачем ОСОБА_1 не було надано належних і допустимих доказів на спростування заявлених позовних вимог. Разом з тим апеляційна скарга переважно мотивована неповним з'ясуванням судом обставини справи в зв'язку з відсутністю доказів, що виходячи з положень ЦПК України є обов'язком сторін у справі, зокрема відповідача, а повноваження суду стосуються оцінки наданих сторонами доказів

Отже, суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким надав належну правову оцінку. Оскаржуване рішення постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 20.06.2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: