АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2846/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 29 Євтушенко П. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівВишні Н. В. , Пономаренка В. В.
при секретаріАнкудінову О.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_8 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 05.05.2014 року між нею та ОСОБА_6, ОСОБА_7 був укладений договір строкової позики, згідно якого позивачка надала відповідачам грошові кошти в сумі 7 900 доларів США. Відповідачі зобов'язалися повернути дану суму на першу вимогу ОСОБА_8

Просила стягнути з відповідачів на її користь борг за договором позики від 05.05.2014 року в сумі 7 900 доларів США, що еквівалентно 90 850,00 грн.

29.09.2014 року ОСОБА_8 подала заяву про збільшення позовних вимог, а саме просила стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на її користь борг за договором позики від 05.05.2014 року в сумі 7 900 доларів США, що еквівалентно 106 650,00 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 вересня 2014 року позов задоволено. Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 кошти в сумі 7 900 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 106 650 грн. та судовий збір за подачу позову до суду в сумі 908,50 грн. та 121,80 грн., а всього 107 680,30 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6, ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять його скасувати і ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначається, що вони не отримували від позивача вимогу про повернення суми позики, що передбачено розпискою, а отже у суду не було підстав для задоволення позову.

Заслухавши осіб, які з»явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що 05.05.2014 року згідно розписки ОСОБА_6, ОСОБА_7 взяли в борг у ОСОБА_8 7 900 доларів США і зобов'язалися їх повернути за першою вимогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.

Ч. 1 ст. 1049 ЦК встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Судом в ході розгляду справи було встановлено, що 05.05.2014 року згідно розписки ОСОБА_6, ОСОБА_7 взяли в борг у ОСОБА_8 7 900 доларів США, які зобов'язалися повернути на її першу вимогу.

Під час розгляду справи, згідно електронних повідомлень, ОСОБА_8 направила ОСОБА_7 вимогу про повернення боргу в сумі 7 900 доларів США 23.06.2014 року та 20.08.2014 року (а.с. 53,54), однак кошти повернуті не були.

Колегія суддів вважає, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про наявність підстав задоволення вимог ОСОБА_8

Доводи апеляційної скарги про те, що до звернення до суду з даним позовом письмової вимоги відповідачам про повернення боргу не направлялось, а отже ОСОБА_9 не виконала умови договору і не набула право на звернення до суду з позовом про стягнення суми боргу, колегія суддів не може прийняти до уваги.

Розпискою підтверджується факт отримання відповідачами позики, та зобов'язання повернути позичені кошти на першу вимогу ОСОБА_9

Оскільки, договір позики укладений між сторонами у вигляді розписки, то в ній не визначено яку форму: усну чи письмову повинна мати ця вимога.

Звернення до суду з вимогою до відповідачів про повернення суми позики також не суперечить вимогам ч. 1 ст. 1049 ЦК України про пред'явлення вимоги по поверненню боргу.

Крім того, в матеріалах справи містяться докази направлення позивачем відповідачам повідомлень з вимогами про повернення сум позики.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так як відповідачі не виконали умов договору позики, то суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення на користь позивача позики в сумі 7 900 доларів США, що еквівалентно 106 650 грн.

Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про погашення заборгованості чи спростовували б доводи позивача.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Виходячи із викладеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, були предметом розгляду суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :