РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа№ 643/17836/14-ц

Провадження:2/643/6045/14

25.12.2014 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Довготько Т.М.

при секретарі - Бахметьєвій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області слідче управління, ОСОБА_3 про звільнення з-під арешту нерухомого майна -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до Головного управління МВС України в Донецькій області слідче управління, ОСОБА_3 в якому просить звільнити з-під арешту, який був накладений постановою б/н від 05.08.2009року СУ ГУ УМВС України в Донецькій області квартиру АДРЕСА_2. В обґрунтування позову, позивач зазначив, що 06.12.2013року, шляхом участі у прилюдних торгах він придбав квартиру №127, розташовану у м.Харкові по вул..Героїв Праці, буд.№48. 09.12.2013року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право власності на вище вказану квартиру. При оформленні свідоцтва нотаріусом, йому стало відомо про наявність арешту на придбану ним квартиру, який був накладений постановою б/н від 05.08.2009року СУ ГУ УМВС України в Донецькій області при розслідуванні кримінальної справи по відношенню до ОСОБА_3, попереднього власника квартири, про що внесено відповідний запис до реєстру заборон відчуження нерухомого майна, а в подальшому перенесено до Державного реєстру майнових прав на нерухоме майно. Через наявність арешту нотаріусом не було проведено реєстрацію права власності у реєстрі майнових прав на нерухоме майно. 11.02.2014року він звернувся до СУ ГУ УМВС України в Донецькій області з проханням зняти арешт, накладений постановою від 05.08.2009року, про що отримав відповідь з рекомендацією звернутися до Калінінського районного суду м.Донецька, оскільки кримінальна справа на той час знаходилась в провадженні цього суду. 29.04.2014року він звернувся до Калінінського районного суду м.Донецька з аналогічним проханням, проте судом було відмовлено у зв'язку з тим, що кримінальна справа повернута прокурору Донецької області для проведення додаткового досудового розслідування. Також судом було запропоновано вирішити питання про зняття арешту в порядку позовного провадження. Вважає, що арешт накладений постановою від 05.08.2009року СУ ГУ УМВС України в Донецькій області обмежує його права власника, а тому квартира №127, розташована у м.Харкові по вул.Героїв Праці, буд.№48 підлягає звільненню з-під арешту.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву з проханням провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву з проханням провести судове засідання без її участі, позовні вимоги ОСОБА_1 вважає обґрунтованими, проти їх задоволення не заперечує.

Представник відповідача Головного управління МВС України в Донецькій області слідче управління. у судове засідання не з'явився, про день та час місця слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 06.12.2013року, шляхом участі у прилюдних торгах позивач ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_2 /а.с.4/.

У відповідності до п.п.6.1., 6.3 Тимчасового положення «Про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна» затвердженого Наказом Міністерства юстиції №68/5 від 27.10.1999року, після повного розрахунку переможця прилюдних торгів за придбане майно на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець, протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені прилюдні торги. На підставі цього акту, нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Згідно абз.4 п.37 Постанови КМУ №868 від 17.10.2013року «Про затвердження порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно» документом, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є видане нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів).

09.12.2013року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на вище вказану квартиру /а.с.5/.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, повідомлення Головного управління МВС України в Донецькій області слідче управління від 17.03.2014року у провадженні СВ «ОВС та ОГ ЗО» СУ ГУМВС України в Донецькій області знаходилась кримінальна справа №81-1387 за обвинуваченням ОСОБА_3 та інших осіб у скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. У ході досудового слідства по вказаній кримінальній справі постановою слідчого від 05.08.2009року на майно обвинуваченої ОСОБА_3 накладено арешт, в тому числі на квартиру за адресою: АДРЕСА_2. 26.07.2012року кримінальну справу №81-1387 прокуратурою Донецької області, відповідно до ст..232 КПК України (в ред..1960року), спрямовано до Калінінського районного суду м.Донецька та запропоновано звернутися ОСОБА_1 з питанням щодо зняття арешту з вказаної квартири до Калінінського районного суду м.Донецька, який розглядає кримінальну справу /а.с.6/.

Згідно листа Калінінського районного суду м.Донецька від 26.05.2014 року, № 8654/14-вих, заяву ОСОБА_1 про зняття арешту на майно підсудної ОСОБА_3 у вигляді квартири було повернуто останньому, оскільки постановою Калінінського районного суду м.Донецька від 23.05.2014 року кримінальну справу відносно ОСОБА_3, яка обвинувачується у скоєнні злочину у організованій злочинній групі з іншими особами за ст.ст. 191 ч.5, 209 ч.3, 366 ч.2 КК України повернуто прокурору Донецької області для проведення додаткового досудового розслідування та запропоновано вирішити питання про зняття арешту з майна в порядку позовного провадження відповідно до ст..114 ЦПК України /а.с.7/.

Так, відповідно до ст. 125 КПК України (в редакції 1960 року) слідчий за клопотанням цивільного позивача або з своєї ініціативи зобов'язаний вжити заходів до забезпечення заявленого в кримінальній справі цивільного позову, а також можливого в майбутньому цивільного позову, склавши про це постанову. В справах про злочини, за які кримінальним законом передбачена конфіскація майна, слідчий зобов'язаний вжити необхідних заходів до забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, склавши про це постанову.

Крім того, ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року) визначено, що забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Разом з тим, 20 листопада 2012 року набрав чинності новий Кримінальний процесуальний кодекс України, згідно п.п. 9, 10 Розділу XI «Перехідні положення» якого визначено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. При цьому, кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій і Верховним Судом України згідно з положеннями цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 214 КПК України 2012 року регламентовано, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Проте, не зважаючи на те, що КПК України 2012 року набрав чинності ще 20 листопада 2012 року, на день розгляду справи відповідних даних відповідачем Головним управлінням МВС України в Донецькій області слідче управління відомостей про внесення кримінального правопорушення, яке розслідувалось в межах кримінальної справи №81-1387, до Єдиного реєстру досудових розслідувань не надано.

При цьому, як встановлено судом, протокол проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмету іпотеки) від 06.12.2013року та свідоцтво від 09.12.2013року про право власності на квартиру №127 розташовану у м.Харкові по вул.Героїв Праці, буд.48, на час розгляду даної справи недійсним не визнавалися, а тому, виходячи із презумпції правомірності правочину, позивач є власником спірної квартири.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 316 та ч. 1 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Разом з тим, неправомірності дій позивача щодо спірної квартири не встановлено, а тому наявність не знятого арешту квартири порушує право власності позивача на зазначену квартиру.

Окрім того, слід зазначити, що, якщо вироком суду буде встановлено, що квартира вибула із володіння попереднього власника протиправно, він не буде позбавленим можливості витребувати свою власність із володіння добросовісного набувача.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту нерухомого майна, є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 59, 60, 88, 114, 209, 212, 213, 214, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту, який був накладений постановою б/н від 05.08.2009року слідчим СУ ГУ УМВС України в Донецькій області квартиру АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя - Т.М.Довготько