18 грудня 2014 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Геєць Ю.В., при секретарі Школяр К.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський акціонерний банк", третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - відсотків за депозитом, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк" про стягнення грошових коштів - відсотків за депозитом, в якому вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3. Після своєї смерті ОСОБА_3 залишив заповіт на ім'я позивача. Позивач у встановлений законодавством строк прийняв спадщину після смерті батька та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22.07.2014 року.
Позивач посилаючись на те, що ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк" здійснило нарахування відсотків за депозитом лише по день смерті спадкодавця (вкладника), вважає, зазначені дії неправомірними, у зв'язку з чим був змушений звернутися до суду.
Позивач просить суд стягнути з відповідача ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк" на свою користь відсотки за депозитом у розмірі 40 370 грн. 55 коп.
В судове засідання представник позивача не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи - приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини не явки суду не повідомив. На вимогу суду надана копія спадкової справи № 35/2013 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача ухвалити заочне рішення.
Судом встановлено, що 17 грудня 2012 року між ОСОБА_3 та ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк" було укладено Договір банківського вкладу „Строковий" № 487660/2012 (в національній валюті) під 22,5 % річних (а.с. 8).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 (а.с. 5).
Відповідно до матеріалів спадкової справи № 35/2013 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, спадкоємцем за заповітом та єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 є його син, позивач ОСОБА_1 (а.с. 39-104).
22.07.2014 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно до якого, вартість спадкового майна, яке складається з внеску з відсотками та нарахуваннями, які знаходяться у ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк" становить 180 382 гривні 64 копійки. (а.с. 9).
Таким чином, встановлено, що на рахунку ОСОБА_3 на день його смерті знаходилися грошові кошти в сумі 177 000 гривень - як внесок за депозитним договором та не отримані ним за життя відсотки в сумі 3 382, 64 гривень, на підставі п. 1.1 договору Банківського вкладу від 17.12.2012 року, який передбачає щомісячну виплату процентів.
Зазначені у свідоцтві про право на спадщину грошові кошти були виплачені ОСОБА_1 шляхом виплати їх уповноваженій особі - представнику за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_5, що підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_1 на ОСОБА_5 (а.с. 109), заявою на видачу готівки № 900748 від 19.08.2014 року на суму 149 999,99 грн. (а.с. 111) та заявою на видачу готівки № 1005556 від 21 серпня 2014 року на суму 30 382,65 грн. (а.с. 112).
Враховуючи ідентичність відомостей про розмір грошових коштів, зазначених у свідоцтві про право на спадщину та фактично виплачених грошових коштів, суд вважає доведеним той факт, що відповідачем не здійснювалося нарахування відсотків відповідно до умов укладеного договору з дня смерті ОСОБА_3 до дня фактичної виплати грошових коштів спадкоємцю.
З урахуванням зазначених вище обставин суд прийшов до висновку, що позиція позивача в частині обов'язку відповідача нараховувати та виплатити відсотки після смерті спадкоємця є обґрунтованою, що підтверджується наступними нормами права.
Статтею 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ „Про банки і банківську діяльність" встановлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 512 ЦК України самостійною підставою заміни кредитора в зобов'язанні є правонаступництво.
Відповідно до частини другої статті 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора. Проте у зобов'язаннях, не пов'язаних з особою кредитора, смерть не призводить до припинення зобов'язань, а відбувається перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб - спадкоємців.
Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Статтею 1228 ЦК України встановлено право вкладника розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі).
Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним (частина друга статті 1228 ЦК України).
Відповідно до вимог статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).
Згідно із частиною п'ятою статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав.
Оскільки сторонами спірного договору банківського вкладу є банк (боржник) і вкладник (кредитор), а зобов'язання банку виплачувати проценти на суму вкладу не є нерозривно пов'язаним з особою вкладника, то таке зобов'язання відповідача не припиняється внаслідок смерті вкладника, входить до складу спадщини та триває до моменту фактичного повернення коштів спадкоємцям.
Разом з тим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки суд не погоджується з розрахунком, який наведено позивачем у позові.
Позивач проводить розрахунок відсотків, виходячи з розміру відсоткової ставки, встановленої договором - 22,5 % річних, що є вірним.
Вірною є також сума, з якої проводяться розрахунки - це 177 000 гривень, тобто грошові кошти, які були фактично внесені вкладником на депозит.
Проте у позові розрахунок проведено з дня, наступного за датою смерті вкладника - 17.08.2013 року по 21.08.2014 року - день виплати грошових коштів у повному обсязі.
Оскільки грошові кошти виплачувалися двома частинами, то суд вважає, що правомірним буде нарахування відсотків, виходячи з розміру фактичної заборгованості по виплаті грошових коштів, які були внесені на депозитний рахунок.
Таким чином з 17.08.2013 року до 18.08.2014 (день, який передував виплаті за заявою на видачу готівки № 900748) року сума боргу становить:
177 000 х 22,5 % річних /365 (днів у році) х 366 (днів у вищевказаному періоді) = 39 934,11 грн.
За період часу з 19.08.2014 року по 20.08.2014 року (день, який передував виплаті заявою на видачу готівки №1005556) сума боргу становить:
177 000 - 149 999,99 = 27 000,01 х 22,5% / 365 (днів у році) х 2 (днів у періоді) = 33,29 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача повинно бути стягнуто заборгованість по сплаті відсотків в загальній сумі 39 967,40 грн.
Крім того, приймаючи до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави в порядку ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в сумі 399,67 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський акціонерний банк" про стягнення грошових коштів - відсотків за депозитом задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський акціонерний банк" на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті відсотків за Договором банківського вкладу „Строковий" № 487660/2012 (в національній валюті) - 39 967,40 гривень.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський акціонерний банк" в дохід держави судовий збір в сумі 399,67 гривень.
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ю.В.Геєць