Провадження № 2/359/1150/2014
Справа № 359/2585/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

Головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Леоненко А.О.,

за участі : представника ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2, представника третьої сторони (ОСОБА_3В.) ОСОБА_4,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору : ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання недійсним іпотечного договору, -

В С Т А Н О В И В :

31 березня 2014 року ОСОБА_5 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, яким просила суд визнати недійсним договір іпотеки № 49.20/6/16/07-СС від 24.09.2007 року укладений між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3.

Позов обгрунтовано тим, що 24.09.2007 року ОСОБА_3 з метою забезпечення належного виконання зобовязання по кредитному договору № 49.20/6/07-СС від 24.09.2007 року уклав з Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» договір іпотеки № 49.20/6/16/07-СС, яким передав в іпотеку банку чотири земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:1518, :03:005:0584 та :03:005:0538, :03:005:0491 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованих в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області.

Вказані земельні ділянки було придбано ОСОБА_3 під час перебування в шлюб із позивачкою. Однак, при укладенні договору іпотеки, згоди ОСОБА_5, як дружини, банк не отримував, а тому, з урахуванням наведеного, вона вважає даний правочин недійсним.

Позивачка, належим чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, до суду не зявилась. Натомість, представляти свої інтереси в суді уповноважила ОСОБА_7, яка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні. Разом з тим, надала суду письмові заперечення, клопотання про застосування строку позовної давності та копію нотаріально оформленої згоди ОСОБА_5 від 24.09.2007 року за № 1329, якою позивачка надала своєму чоловіку ОСОБА_3 згоду на укладання договору іпотеки за кредитним договором № 49.20/6/07-СС щодо чотирьох земельних ділянок.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги ОСОБА_5 та просив їх задовольнити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, належним чином повідомлена про дату час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась. Заяв чи клопотань на адресу суду не направила.

Заслухавши надані сторонами у справі пояснення, вивчивши їх письмові пояснення та заперечення, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено, що 04.09.1987 року Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених у м. Києві за актовим записом № 4612 зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 Після укладення шлюбу подружжю присвоєно єдине прізвище ОСОБА_3. Наведене підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ БК № 489122 від 04.09.1987 року (а.с.4).

На підставі договору купівлі-продажу від 24.03.2006 року укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_3, останній придбав земельну ділянку за кадастровим номером :04:001:1518, загальною площею 0,0600 га., що знаходиться на території Садового товариства «Острів» Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, цільове призначення будівництво та обслуговування жилого будинку (а.с. 13).

Власником вказаної земельної ділянки є ОСОБА_3В, що вбачається з Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 222331 від 22.05.2006 року та ОСОБА_7 з Державного реєстру правочинів № 2210533 від 24.03.2006 року (а.с.14-15).

За договором купівлі-продажу від 21.05.2007 року укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_3, останній придбав земельну ділянку за кадастровим номером :03:005:0584, загальною площею 0,1500 га., цільове призначення будівництво та обслуговування жилого будинку, що знаходиться в с. Вишеньки на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с. 16).

Власником вказаної земельної ділянки є ОСОБА_3В, що вбачається з Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 956297 від 29.08.2007 року та ОСОБА_7 з Державного реєстру правочинів № 4011481 від 21.05.2007 року (а.с.17-18).

На підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2007 року укладеного між ОСОБА_11 та ОСОБА_3, останній придбав земельну ділянку за кадастровим номером :03:005:0538, загальною площею 0,1500 га., що знаходиться в с. Вишеньки на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, цільове призначення будівництво та обслуговування жилого будинку (а.с. 19).

Власником вказаної земельної ділянки є ОСОБА_3В, що вбачається з Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 956296 від 29.08.2007 року та ОСОБА_7 з Державного реєстру правочинів № 4035491 від 25.05.2007 року (а.с.20-21).

За договором купівлі-продажу від 18.06.2007 року укладеного між ОСОБА_12 та ОСОБА_3, останній придбав земельну ділянку за кадастровим номером :03:005:0491, загальною площею 0,1500 га., цільове призначення будівництво та обслуговування жилого будинку, що знаходиться в с. Вишеньки на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с. 23).

Власником вказаної земельної ділянки є ОСОБА_3В, що вбачається з Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 956295 від 29.08.2007 року та ОСОБА_7 з Державного реєстру правочинів № 4159412 від 18.06.2007 року (а.с.24, 26).

Вищевказані земельні ділянки придбано ОСОБА_3 під час перебування в шлюбі з ОСОБА_5

24.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (далі по тексту - ВАТ «Кредитпромбанк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» (далі по тексту ПАТ «Кредитпромбанк»), та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 49.20/6/07-СС, яким банк надав останньому кредит в розмірі 178000 доларів США (а.с.9-12).

Також цього дня між ВАТ «Кредитпромбанк» та позивачкою було укладено договір поруки № 49.20/6/П6/07-СС, яким остання зобовязалась солідарно разом з ОСОБА_3 відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань за кредитним договором № 49.20/6/07-СС від 24.09.2007 року.

Крім того, 24.09.2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір № 49.20/6/16/07-СС, яким останній передав в іпотеку ВАТ «Кредитпромбанк» чотири земельні ділянки, перераховані вище (а.с.5-8).

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» визначено, що майно, яке є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальнее настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доводи позивачки про недійсність іпотечного договору з підстав ненадання нею письмової нотаріально оформленої згоди та неотримання такої банком в момент укладення договору іпотеки відносно земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:1518, :03:005:0584, :03:005:0538, НОМЕР_1: 03:005:0491 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованих в с. Вишеньки на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.

Так, на а.с. 48 наявна копія заяви ОСОБА_5, посвідченої 24.09.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за № 1329, яким позивачка надала згоду своєму чоловіку ОСОБА_3 на укладання за ціну та на умовах на його розсуд договору іпотеки за кредитним договором № 49.20/6/07-СС від 24.09.2007 року відносно земельної ділянки за кадастровим номером :04:001:1518, загальною площею 0,0600 га., що знаходиться на території Садового товариства «Острів» Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, цільове призначення будівництво та обслуговування жилого будинку; земельної ділянки за кадастровим номером :03:005:0584, загальною площею 0,1500 га., цільове призначення будівництво та обслуговування жилого будинку, що знаходиться в с. Вишеньки на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області; земельної ділянки за кадастровим номером :03:005:0538, загальною площею 0,1500 га., що знаходиться в с. Вишеньки на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, цільове призначення будівництво та обслуговування жилого будинку та щодо земельної ділянки за кадастровим номером :03:005:0491, загальною площею 0,1500 га., цільове призначення будівництво та обслуговування жилого будинку, що знаходиться в с. Вишеньки на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Доказів недійсності цієї заяви позивачем та її представником суду не надано.

Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 260 ЦК України визначено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Згідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Представник відповідача, до початку розгляду справи по суті, 23.04.2014 року через канцелярію суду подала клопотання, яким просила застосувати строк позовної давності.

Представник позивача заперечила проти застосування строків позовної давності та зазначила, що ОСОБА_5 дізналась про наявність іпотечного договору, за яким чотири земельні ділянки передано в іпотеку банку, лише 03.08.2012 року отримавши позовну заяву банку до її чоловіка про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Проте, належних та допустимих доказів на підтвердження цієї обставини представник позивача суду не надала, як і не довела ту обставину, що ОСОБА_5 не було відомо про існування вищевказаного іпотечного договору до 03.08.2012 року.

З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 203, 215, 256, 257, 260, 369 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України «Про іпотеку», ст. 63 Сімейного кодексу України,ст. 3, 10, 11,57, 60, 88, 208, 209, 212-215, 223, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору : ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнанняне дійсним іпотечного договору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не Були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л. В. Яковлєва