Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/5709/14 Головуючий у 1 інстанції: Ткачова С.М.
2014 р. Суддя-доповідач: Савченко О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„25" грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Стрелець Л.Г.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочку по сплаті аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочку по сплаті аліментів.

У позові зазначала, що на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19.05.2010 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання їх спільних дітей: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку(доходу) щомісячно.

Виданий на підставі вказаного рішення виконавчий лист був переданий до ВДВС Краматорського МУЮ в Донецькій області для примусового виконання.

Відповідачем рішення суду виконувалось не регулярно.

З 30.10.2012 року та до теперішнього часу відповідач виконання рішення суду повністю ігнорує, хоча має матеріальну можливість сплачувати стягнення аліменти в повному обсязі в передбачені законом строки.

Відповідно до розрахунку, проведеним ВДВС Краматорського МУЮ, заборгованість по сплаті аліментів відповідача за період з 29.10.2012 року по 08.09.2014 року складає 24 573 грн. 98 коп.

При розрахунку розміру пені за основу був взятий розрахунок державного виконавця, згідно якого за період з 01.12.2013 року по 08.09.2014 року пеня складає 54 236 грн. 16 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочку по сплаті аліментів в розмірі 54 236 грн. 16 коп. та судові витрати по справі.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03 листопада 2014 року позовні вимоги задоволення в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 пеню від суми несплачених своєчасно аліментів за період часу з 29.10.2012 року по 30.11.2013 року та з 01.12.2013 року по 08.09.2014 року у розмірі 54 236 грн. 16 коп. та судовий збір у розмірі 542 грн. 36 коп., а всього 54 778 грн. 52 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.6,7).

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 19 травня 2010 року з ОСОБА_2 на користь матері дітей ОСОБА_3 стягнуто аліменти на їх утримання у розмірі 1 /3 частки всіх видів його заробітку.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, обчисленого державним виконавцем ВДВС Краматорського МУЮ, всього за період з 29.10.2012 року по 31.08.2014 року ОСОБА_2 допустив заборгованість по оплаті щомісячних сум платежів аліментів у розмірі 24573 грн. 98 коп.(а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 25 березня 2014 року, яке набрало законної сили 07 квітня 2014 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 була стягнута пеня від суми несплачених своєчасно аліментів за період з 30.10.2012 року по 30.11.2013 року у розмірі 28420 грн.82 коп.(а.с.12,13).

В обґрунтування заявленого позову, ОСОБА_3 посилалася на те, що і в наступний період з 01.12.2013 року по 08.09. 2014 року заборгованість по аліментам відповідачем не погашалась і щомісячні аліменти не сплачувались, що підтверджується обчисленим державним виконавцем розміром заборгованості станом на 01.09.2014 року і який відповідачем в порядку ч.4 ст. 195 СК України оспорений не був.

При вирішенні спору щодо розміру пені, що підлягає стягненню, суд правильно врахував, що пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів(заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення.

Судом врахована правова позиція, висловлена в постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року в справі № 6-81 цс13 , згідно якої зобов"язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісячно, тому суд повинен з"ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне з цих зобов"язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов"язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд неправомірно стягнув з ОСОБА_2 визначену державним виконавцем заборгованість за аліментами, є безпідставними, оскільки такі вимоги ОСОБА_3 не заявлялись і предметом судового розгляду не були, що підтверджується змістом ухваленого по справі рішення.

Відповідно до роз"яснень п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв"язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення слати аліментів.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що між сторонами була домовленість про звільнення його від сплати аліментів за рахунок переданого ним на користь ОСОБА_3 нерухомого майна та про надання ним матеріальної допомоги дітям у добровільному порядку матеріалами справи не підтверджуються, а тому не можуть вважатися причинами, з якими закон пов"язує можливість звільнення платника аліментів від відповідальності за прострочення їх сплати.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими і судових висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03 листопада 2014 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: