У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2014 Справа №607/21517/13-ц
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

при секретарі Зубко О.Я.,

за участі адвокатів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на дії державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції та зобов'язання звернутись до суду за роз'ясненням судового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись в суд з скаргою на дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції і зобов'язання його звернутись до суду із заявою про роз'яснення ухвали суду від 24 жовтня 2013 року. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що державним виконавцем незаконно винесено зобов'язання не чинити перешкоди ОСОБА_5 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 та надати йому дублікат ключів від даної квартири, оскільки виконавче провадження предметом якого були аналогічні вимоги уже перебувало на виконанні державної виконавчої служби і було закрито у зв'язку з його виконанням, а тому повторно його виконувати немає сенсу. Окрім цього вважає, що державного виконавця слід зобов'язати звернутись до суду з заявою про роз'яснення ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2013 року якою ОСОБА_5 було поновлено строк на виконання виконавчих листів № 2-5634/09, виданих Тернопільським міськрайонним судом про зобов'язання ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_5 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 та надати ОСОБА_5 ключа від даної квартири.

У судове засідання, що було призначено на 15 год. 30 хв. 25 листопада 2014 року скаржники не з'явились. Натомість представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_2 вказану скаргу підтримав, з мотивів, викладених у ній та просив її задовольнити.

Представник ДВС у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, пославшись на безпідставність доводів, що у ній викладені.

До участі у справі також було залучено ОСОБА_5, котрий у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, посилаючись на виконання державним виконавцем судово рішення.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що у задоволенні скарги слід відмовити з огляду на таке.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2009 року зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_5 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 та надати ОСОБА_5 дублікат ключів від даної квартири.

На підставі цього рішення 18 грудня 2009 року видано виконавчий лист, котрий був звернений до виконання.

Як вбачається з копії постанови серії ВП № 16661115, 27 січня 2010 року вказане виконавче провадження було закінчене оскільки ч. 1 рішення суду виконано повністю, а саме ОСОБА_5 вселено в житлове приміщення АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 6 ст. 79 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 04 липня 2013 року) у разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 89 цього Закону. Виконавче провадження не відновлюється і повторне примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню (перебуванню), не є боржником. Питання про вселення стягувача в такому разі вирішується в судовому порядку.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2013 року ОСОБА_5 було поновлено строк на виконання виконавчих листів № 2-5634/09, виданих Тернопільським міськрайонним судом про зобов'язання ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_5 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 та надати ОСОБА_5 ключа від даної квартири.

На підставі цієї ухвали суду 03 жовтня 2013 року видано виконавчий лист який було звернено до виконання і 07 листопада 2013 року головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції було винесено поставному серії ВП № 40579041 від 07 листопада 2013 року про відкриття виконавчого провадження.

У цьому виконавчому провадженні було здійснено цілу систему виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Отож посилання скаржників на наявність постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, щодо примусового вселення стягувача у вказану квартиру як безумовну підставу для того, аби не здійснювати таке виконання ще раз є неспроможними, оскільки така можливість передбачена ч. 6 ст. 79 Закону України «Про виконавче провадження».

Щож до вимог про зобов'язання державного виконавця звернутись до суду з заявою про роз'яснення ухвали від 24 жовтня 2013 року про поновлення строку для виконання виконавчого документа то і у цій частині вимоги заявника не підлягають до задоволення з огляду на таке.

Частинами 2 та 3 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 20 липня 2014 року, котра діє на момент винесення ухвали) передбачено, що у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення. У разі якщо зміст виконавчого документа є незрозумілим, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення змісту цього документа.

Таким чином кожен із учасників виконавчого провадження має право звернутись до суду з заявою про роз'яснення рішення суду.

При таких діях кожен із них керується суб'єктивним баченням не те чи інше питання, яке є дня нього не зрозумілим.

Зобов'язання державного виконавця звернутись до суду задня надання йому роз'яснень означало б що суд встановив факт нерозуміння ним у тій чи іншій частині рішення суду, а до такого висновку може прийти тільки сам державний виконавець.

Якщо сторони виконавчого провадження вважають, що державний виконавець не вірно виконує рішення суду через хибне його розуміння вони не позбавлені права звернутись до суду за відповідними роз'ясненнями виконавчого документа.

Керуючись ст.ст. 383 - 386 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 на дії державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції та зобов'язання звернутись із заявою до суду за роз'ясненням ухвали від 24 жовтня 2013 року - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подано до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддяЯ. В. Процько