ЛИСИЧАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви

справа № 415/1233/14-ц

провадження № 2-о/415/71/14

17.03.2014 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Томчишен С.В., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, заінтересована особа: Лисичанський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг),

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2014 року до суду звернулась заявниця ОСОБА_1 із вищевказаною заявою, в якій просила визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що з 25.07.1987 року заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з ним. Від шлюбу вони спільних дітей не мали, проживали разом за адресою: Луганська область, смт. Тошківка, вул. Горького, 2/15а. Після пожежі, яка трапилась в 2005 році, заявниця з дітьми переїхала до міста Лисичанська, де проживала разом із співмешканцем за адресою: м. Лисичанськ, вул. Лагоди, 29. Шлюб між нею та чоловіком не розірвано. Однак, з 2005 року заявниця ніяких відомостей про чоловіка не має. Вказувала, що визнання ОСОБА_2 заявниці необхідно для розірвання шлюбу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Таких обставин у заяві не наведено.

Однак, з поданої заяви вбачається, що заявниця ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 безвісно відсутнім для розірвання шлюбу. Проте, цивільним законодавством передбачений інший порядок для розірвання шлюбу, а саме подання відповідного позову до суду.

Отже, виходячи із зазначеної заявницею мети визнання факту відсутності безвісти її чоловіка, це необхідно заявниці для розірвання укладеного з ним шлюбу, через його відсутність за останнім відомим місцем проживання. Утім, вона не позбавлена можливості його розірвати в порядку позовного провадження при заочному розгляді її позовної заяви.

Частиною 6 ст. 235 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Таким чином, суд у зазначених заявницею правовідносинах вбачається спір про право, а саме, неможливість розірвання шлюбу за спільною згодою подружжя, тому не вбачає підстав й для відкриття провадження за її заявою та вважає, що вона підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 247, КПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті окремого провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи ОСОБА_2, безвісно відсутнім, заінтересована особа: Лисичанський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг), заяву повернути заявниці.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області шляхом подання через Лисичанський міський суд апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя С.В.Томчишен