Справа № 2-1230/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2014 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Г.О. Козленко

за участю секретаря Є.Ю. Рароги,

розглянувши заяву представника ТОВ «Ферон» - ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферон» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2 про визнання свідоцтва на знак недійсним,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Соломянського районного суду м. Києва з зазначеною позовною заявою до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2, в якому просив суд визнати недійсним свідоцтво України №123614 від 25.02.2010 на знак для товарів та послуг; зобовязати Державну службу інтелектуальної власності України внести відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знак для товарів і послуг про визнання недійсним повністю свідоцтва України №123614 від 25.05.2010 на знак для товарів та послуг та відповідно здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова вартість».

31.01.2014 через канцелярію суд від представника ТОВ «Ферон» - ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої просила суд заборонити ОСОБА_2 до винесення судом рішення та набрання ним законної сили відчужувати знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №123614 від 25.05.2010 на знак; видавати ліцензії на використання знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № 123614 від 25.05.2010 на знак; заборонити Державній службі інтелектуальної власності до винесення судом рішення та набрання ним законної сили вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знак для товарів і послуг відомості про зміни, повязані зі зміною особи власника свідоцтва України №123614 від 25.05.2010 на знак, припинення дії цих свідоцтв.

Свою заяву заявник обґрунтовую тим, що невжиття заходів забезпечення позову можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тобто вжиття заходів забезпечення позову є способом захисту прав юридичної особи позивача від можливих порушень з боку відповідача ОСОБА_2, оскільки останній може передати свої права на знак для товарів і послуг за оспорюваним свідоцтвом, що призведе до необхідності залучення до участі у справі осіб, праві інтересів яких стосується вирішення цього спору, а також може зумовити необхідність звернення позивача з іншими позовами для захисту його порушених прав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Враховуючи викладене та суть позовних вимог, зважаючи на те, що в позовній заяві ставиться питання про визнання свідоцтва на знак недійсним, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_2 до винесення судом рішення та набрання ним законної сили відчужувати знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №123614 від 25.05.2010 на знак; видавати ліцензії на використання знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № 123614 від 25.05.2010 на знак; заборони Державній службі інтелектуальної власності до винесення судом рішення та набрання ним законної сили вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знак для товарів і послуг відомості про зміни, повязані зі зміною особи власника свідоцтва України №123614 від 25.05.2010 на знак, припинення дії цих свідоцтв, оскільки дійшов до висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову саме в такий спосіб, в подальшому може зробити неможливим чи ускладнити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.151-153, 293, 294 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву представника ТОВ «Ферон» - ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферон» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2 про визнання свідоцтва на знак недійсним - задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 до винесення судом рішення та набрання ним законної сили відчужувати знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №123614 від 25.05.2010 на знак; видавати ліцензії на використання знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № 123614 від 25.05.2010 на знак.

Заборонити Державній службі інтелектуальної власності до винесення судом рішення та набрання ним законної сили вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знак для товарів і послуг відомості про зміни, повязані зі зміною особи власника свідоцтва України №123614 від 25.05.2010 на знак, припинення дії цих свідоцтв.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред'явлена до виконання протягом одного року з наступного дня після її постановлення.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення або у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя Г.О. Козленко