Справа №443/1434/13-ц
Провадження № 2/443/20/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Салія В.В

при секретарі Оленич І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ '"УкрСиббанк" до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» 25 липня 2013 року звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, який уточнив 06.05.2014 року та 24.12.2014 року. В підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що 07 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого їй був наданий кредит в сумі 28600.00 доларів США строком до 05.10.2029 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 07 жовтня 2008 року з відповідачкою ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 232724. Відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконувала зобов"язань по договору, станом на 18.12.2014 р. допустила заборгованість в сумі 37423.20 доларів США, що еквівалентно 590497.19 грн., з них заборгованість по кредиту - 25504.46 доларів США, що еквівалентно 402432.50 грн., заборгованість по відсотках - 11918.74 доларів США, що еквівалентно 188064.69 грн., нарахована пеня - 43510.96 грн.(за кредитом - 14247.87 грн., за відсотками - 29263.09 грн.). Позивач просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 суму боргу та судові витрати по справі.

12 вересня 2013 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до відповідачів ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним.

Ухвалою 16 вересня 2013 року дані позови об"єднані в одне провадження.

Ухвалою від 17 грудня 2014 року виділено в окреме провадження позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені та за позовом ОСОБА_4 до ПАТ "УкрСиббанк", ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним.

Ухвалою від 28 жовтня 2014 року змінено прізвище відповідачки з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 14.12. 2012 року.

Згідно поданих заяв розгляд справи закінчено у відсутності сторін по справі, при ухваленні рішення суд приймає до уваги пояснення сторін, даних ними в судових засіданнях, у яких приймали участь.

В судовому засіданні представник позивача Чупіль Р.Р. позовну заяву та уточнені позовні вимоги підтримав, просить стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 37423.20 доларів США, що еквівалентно 590497.19 грн., нараховану пеню в сумі 43510.96 грн. та судові витрати по справі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні 10 липня 2014 року позовні вимоги станом на вказане число визнала.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_6 позовні вимоги визнав частково, суду заявив, що позивач з позовом в суд звернувся 25 липня 2013 року, згідно довідки розрахунку заборгованості станом на 26 липня 2010 року числиться заборгованість в розмірі 567.30 доларів США, а тому до вказаної суми необхідно застосувати позовну давність та відмовити в цій частині в задоволенні позовних вимог. Крім цього, позивач ПАТ «УкрСиббанк» 25 липня 2013 року звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені. Пред»явивши позов, він скористався своїм правом, передбаченим ч.2 ст. 1050 ЦК України, про повернення позики, в тому числі дострокового повернення частини позики, тобто змінив термін повернення кредиту і з цього часу припинилося його право на нарахування процентів. Просить також зменшити розмір пені до 500.00 грн.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, дав їм оцінку, і вважає, що заявлені вимоги слід частково задовільнити, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 25 липня 2013 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, який уточнив 06.05.2014 року та 24.12.2014 року. В підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що 07 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого позивачці був наданий кредит в сумі 28600.00 доларів США строком до 05.10.2029 року. Відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконувала зобов"язань по договору, станом на 18.12.2014 р. допустила заборгованість в сумі 37423.20 доларів США, що еквівалентно 590497.19 грн., з них заборгованість кредиту - 25504.46 доларів США, що еквівалентно 402432.50 грн., заборгованість по відсотках - 11918.74 доларів США, що еквівалентно 188064.69 грн., нарахована пеня становить 43510.96 грн.(за кредитом 14247.87 грн., за відсотками 29263.09 грн.).

Згідно ст.ст.192, 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, однак відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Сторонами не оспорювався сам факт укладення договору в іноземній валюті та отримання коштів по кредиту.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Всупереч вимогам ст.ст.526 та 629 ЦК України, які відповідно встановлюють обов'язковість виконання договору сторонами, належність виконання зобов'язання, відповідно до умов договору і вимог чинного цивільного законодавства, відповідачка свої кредитні зобов'язання не виконала, що стало причиною звернення позивача до суду в порядку ст.1050 ЦК України.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Аналізуючи норми ст. ст. 261, 530, 631 ЦК України слід дійти висновку про те, що у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання, в даному випадку до 05.10.2029 року вправі був заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів, а тому твердження представника відповідачки, що після пред»явлення позову позивач змінив термін повернення кредиту і з цього часу припинилося його право на нарахування процентів, не базується на вимогах закону.

Не підлягає задоволення заява представника відповідачки про застосування до суми 567.30 доларів США позовної давності. Як зазначалося вище, сторони встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань (п. 1.2.8), так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 05.10.2029 року.

Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 останню проплату з погашення кредиту в сумі 112.74 доларів США здійснила 28.11.2011 року, а по відсотках - 22.05.2012 року в сумі 400.00 доларів США, внаслідок чого перебіг позовної давності було перервано вчиненням нею дії, що свідчить про визнання боргу.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У п.27 постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що положення частини третьої статті 511 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача.

У заяві про зменшення розміру пені до 500.00 грн. представник відповідачки посилався на те, що такий є завищеним та несправедливим, оскільки з моменту укладення договору курс долара зріс втричі, що значно збільшило суму боргу в гривневому еквіваленті, а також просив врахувати майновий стан відповідачки, яка є одинокою матір»ю, виховує троє малолітніх дітей, не має постійного заробітку.

Суд вважає, що маються підстави для зменшення пені, яка підлягає стягненню із відповідачки за прострочення плати по тілу кредиту та по відсотках. При цьому суд враховує, що відповідачка опинилася в складних життєвих та матеріальних умовах, так як одна виховує троє дітей, є одинокою матір»ю, ніде не працює. Суд також враховує, що з моменту укладення договору офіційний курс долара зріс більш ніж втричі, що значно збільшило суму боргу в гривневому еквіваленті. Позивачем до суду не подано доказів, що свідчили б про заподіяння ОСОБА_1, внаслідок неповернення кредиту, збитків, розмір яких був би близьким до нарахованої банком суми пені.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідачка не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором і станом на 18.12.2014 р. допустила заборгованість в сумі 37423.20 доларів США, що еквівалентно 590497.19 грн., з них заборгованість кредиту - 25504.46 доларів США, що еквівалентно 402432.50 грн., заборгованість по відсотках - 11918.74 доларів США, що еквівалентно 188064.69 грн. З відповідачки слід також стягнути пеню в сумі 750.00 грн.(за кредитом 500.00 грн., за відсотками 250.00 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3654.00 грн.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 536, 599, 610, 611, 623, 624, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 197, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в користь ПАТ «УкрСиббанк» (рахунок № 01 в АТ «УкрСиббанк» м. Харків, МФО 351005, код 09807750) заборгованість в сумі 37423.20 доларів США, що еквівалентно 590497.19 грн., пеню в сумі 750.00 грн. та судові витрати в сумі 3654.00 грн., а всього 594901.19 грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд.

Головуючий-суддя: підпис

Суддя Жидачівського районного суду В.В. Салій

Примітка: оригінал рішення знаходиться в суді у справі № 443/1434/13-ц