Справа № 182/854/14-ц
Провадження № 2/0182/1632/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.03.2014 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_1 .

На підтвердження своїх позовних вимог посилаються на наступне.

На підставі рішення сесії Нікопольської міської ради від 31 серпня 2012 року № 4-22/VІ „Про надання дозволу ОСОБА_1 на встановлення особистого строкового сервітуту під стаціонарними тимчасовими спорудами для провадження підприємницької діяльності, їй була надана земельна ділянка, площею 114.20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 для торгівлі продовольчими товарами. 27.11.2012 року нею був укладений з Нікопольською міською радою договір про встановлення особистого строкового сервітуту під трьома стаціонарними тимчасовими спорудами для провадження підприємницької діяльності відносно земельної ділянки, площею 0.01142 га. (цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно, за вказаною адресою знаходились належні їй павільйони торгівлі, які були встановлені з урахуванням дозволу управління архітектури та містобудування на розміщення малої архітектурної форми. З метою покращення побутових умов для персоналу та для відвідувачів вона вирішила провести реконструкцію вказаних павільйонів. У зв`язку з відсутністю фахівця в області будівництва та правознавства, для здійснення зазначеної мети, 01 лютого 2013 року вона уклала договір з ОСОБА_2 про надання послуг по збору, підготовці, оформленню та погодженню усієї документації, пов`язаної з оформленням права власності за нею на кафе, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідачу були надані всі необхідні документи і він запевнив, що виконання зобов`язань, згідно п.6.1 зазначеного договору до 30 грудня 2013 року виконає повністю. По закінченню зазначених будівельних робіт вона звернулась до відповідача з вимогою про надання всіх документів для звернення до державного реєстратора, щоб здійснити державну реєстрацію зазначеного кафе. Відповідач надав технічний паспорт на кафе за адресою: АДРЕСА_2 , технічний висновок і лист Виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 14/13/0218-5892 від 09 грудня 2013 року, повідомивши, що за особистими обставинами не зміг повністю виконати свої зобов`язання по зазначеному договору. Таким чином, відповідач взагалі відмовився від виконання укладеного договору. Відповідно до п.3.3 Договору, в разі порушення строків надання послуг виконавець повинен сплатити замовнику 10 % від суми угоди. На підставі зазначеного вважає за необхідне стягнути з відповідача за порушення вимог договору 10 % від суми угоди. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 16 ЦК України, зазначено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно наданого відповідачем технічного висновку, виконаного ФОП ОСОБА_3 (сертифікат № 226 від 17.04.2012 року), кафе за адресою: АДРЕСА_2 є капітальною спорудою, відповідає функціональному призначенню вибраного об`ємно-планувального рішення та враховано природно - кліматичні та інженерно-геологічні умови. Будівля кафе відповідає вимогам державних будівельних норм і рекомендовано до прийняття в експлуатацію, згідно проекту. Виконавчий комітет Нікопольської міської ради листом за № 14/13/0218-5892 від 09 грудня 2013 року, розглянувши всю документацію на кафе, повідомив, що не заперечує проти визнання за нею права власності у судовому порядку на зазначений об`єкт нерухомості. З метою упорядкування адресної схеми м.Нікополя, кафе було присвоєно нову адресу: АДРЕСА_2 . Частиною 1 ст.331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Частиною 2 ст.331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно до ст.376 ЦК України, „на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Але зараз вона опинилась в ситуації, коли несумлінні дії відповідача по справі позбавляють можливості реалізовувати своє право на розпорядження належним майном, а саме - використовувати кафе за його цільовим призначенням, фактично позбавляють права власності. Через ці обставини звернулась до суду.

В судове засідання сторони не прибули, надали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність. Позивач позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила суд визнати за нею право власності на вищевказаний обєкт. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст.331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Частиною 2 ст.331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно до ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі рішення сесії Нікопольської міської ради від 31 серпня 2012 року № 4-22/VІ „Про надання дозволу ОСОБА_1 на встановлення особистого строкового сервітуту під стаціонарними тимчасовими спорудами для провадження підприємницької діяльності, їй була надана земельна ділянка, площею 114.20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 для торгівлі продовольчими товарами (а.с.20). 27.11.2012 року нею був укладений з Нікопольською міською радою договір про встановлення особистого строкового сервітуту під трьома стаціонарними тимчасовими спорудами для провадження підприємницької діяльності відносно земельної ділянки, площею 0.01142 га. (цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.17-19). Відповідно, за вказаною адресою знаходились належні позивачці павільйони торгівлі, які були встановлені з урахуванням дозволу управління архітектури та містобудування на розміщення малої архітектурної форми. З метою покращення побутових умов для персоналу та для відвідувачів позивачка провела реконструкцію вказаних павільйонів. У зв`язку з відсутністю фахівця в області будівництва та правознавства, для здійснення зазначеної мети, 01 лютого 2013 року позивачка уклала договір з ОСОБА_2 про надання послуг по збору, підготовці, оформленню та погодженню усієї документації, пов`язаної з оформленням права власності за позивачкою на кафе, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.12-13). Відповідачу були надані всі необхідні документи і він запевнив, що виконання зобов`язань, згідно п.6.1 зазначеного договору до 30 грудня 2013 року виконає повністю. По закінченню зазначених будівельних робіт позивачка звернулась до відповідача з вимогою про надання всіх документів для звернення до державного реєстратора, щоб здійснити державну реєстрацію зазначеного кафе. Відповідач надав технічний паспорт на кафе за адресою: АДРЕСА_2 , технічний висновок і лист Виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 14/13/0218-5892 від 09 грудня 2013 року, повідомивши, що за особистими обставинами не зміг повністю виконати свої зобов`язання по зазначеному договору. Таким чином, відповідач взагалі відмовився від виконання укладеного договору. Відповідно до п.3.3 Договору, в разі порушення строків надання послуг виконавець повинен сплатити замовнику 10 % від суми угоди. На підставі зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за порушення вимог договору 10 % від суми угоди. Згідно наданого відповідачем технічного висновку, виконаного ФОП ОСОБА_3 (сертифікат № 226 від 17.04.2012 року), кафе за адресою: АДРЕСА_2 є капітальною спорудою, відповідає функціональному призначенню вибраного об`ємно-планувального рішення та враховано природно - кліматичні та інженерно-геологічні умови. Будівля кафе відповідає вимогам державних будівельних норм і її рекомендовано до прийняття в експлуатацію, згідно проекту (а.с.42-59). Виконавчий комітет Нікопольської міської ради листом за № 14/13/0218-5892 від 09.12.2013 року, розглянувши всю документацію на кафе, повідомив, що не заперечує проти визнання за позивачкою права власності у судовому порядку на зазначений об`єкт нерухомості (а.с.41). З метою упорядкування адресної схеми м.Нікополя, кафе було присвоєно нову адресу: АДРЕСА_2 . За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги позивачів задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.10, 30, 60, 256, 259 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2 неустойку за порушення договору від 01 лютого 2013 року в сумі 1 000 гривень.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на кафе (літ.А, загальною площею 129,7 кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2 831 грн. 34 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення або отримання до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал