АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4055/14 Справа № 180/2388/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Янжула О. С. Доповідач - Михайловська С.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Михайловської С.Ю.

Суддів - Пономарь З.М., Красвітної Т.П.

При секретарі - Жидковій Г.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», третя особа - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганець про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», третя особа - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганець про відшкодування моральної шкоди, задоволені частково.

Стягнуто з ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_2 в відшкодування моральної шкоди 4 500 грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судовий збір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неправильну оцінку доказів та обставин по справі та на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги позивача встановив, що 07.07.2010 року працював на посаді підземного кріпильника та виконуючого обов'язки гірничого нормувальника на ВАТ «Марганецький ГЗК», що підтверджується копією трудової книжки.

01 листопада 2009 при проведенні XIX Спартакіади ВАТ «Марганецький ГЗК» з баскетболу, згідно зі спільною постановою адміністрації підприємства та профспілкового комітету від 28.01.2009 року № 6/54, а також календаря проведення XIX Спартакіади серед цехів ВАТ «МГЗК», відбулася гра між командою шахти № 14/15 та команди шахти № 8/2, які беруть участь у спартакіаді на підставі поданих заявок. У четвертому періоді, при атаці команди шахти № 8/2, сталася боротьба за м'яч під кільцем команди шахти № 14/15. О 12 годині 45 хвилин в ході боротьби ОСОБА_2 підстрибнув з метою зняття м'яча з кільця, відчув себе погано, зіткнувся з гравцем команди шахти № 8/2 і впав на підлогу. Після чого, у зв'язку з сильним головним болем, вийшов з гри до закінчення матчу. ОСОБА_2 через травму не зміг продовжити гру.

За результатами розслідування нещасного випадку на виробництві відповідачем було складено акти форми НПВ № 5/1 від 06.05.2010 року, №13/1 від 28.11.2010 року та акти по формі Н-5 від 06.05.2010 року та від 28.11.2010 року, згідно яких травму визнано не пов'язаною з виробництвом.

Не погоджуючись із вказаними актами позивач звернувся до Марганецького міської суду з позовом про визнання актів недійсними, зобов'язання скласти акт за формою Н-1.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.05.2012 року у справі № 22-ц/490/5223/2012 залишеним в силі Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 року, акти НПВ № 5/1 від 06.05.2010 року. №13/1 від 28.11.2010 року та акти по формі Н-5 від 06.05.2010 року та від 28.11.2010 року визнано недійсними, нещасний випадок визнаний пов'язаним з виробництвом, зобов'язано ПАТ «Марганецький ГЗК» скласти акт за формою Н-1 у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Згідно положень статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Згідно ч.І ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

В судовому засіданні встановлено, що позивач знаходився у трудових відносинах з ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат». За час роботи на даному підприємстві він отримав травму.

Висновком МСЕК Серія АБ № 0003090 від 09.07.2013 року позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках - 45% та третю групу інвалідності.

Виходячи з медичних висновків, акту про розслідування нещасного випадку, суд прийшов до висновку про те, що внаслідок втрати професійної працездатності, у позивача наявна моральна шкода, оскільки він відчуває фізичний біль та душевні страждання, погіршилися його здібності, переживання викликані наслідками травми, він втратив професійну працездатність, позбавлений можливості реалізації своїх здібностей, змушений постійно приймати лікарські препарати, постійно відчуває наслідки травми, що свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди.

Згідно абзацу 9 пункту 5 Рішення Конституційного Суду України №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу І Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до вказаного закону. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавством розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.22 Конституції України.

Тому, вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд врахував значні тяжкі зміни його життєвих зв'язків, ступінь втрати ним професійної працездатності, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості, прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 4500 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди за протиправні дії відповідача, які виразились у складанні завідомо неправдивих актів за формами Н-1 та Н-5, постійному перекручуванні фактичних обставин нещасного випадку а також, свідомій фальсифікації доказів щодо обставин нещасного випадку суд послався на те, що згідно статті 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Оскільки в судовому засіданні не доведений факт складання відповідачем завідомо неправдивих актів за формами Н-1 та Н-5, факт постійного перекручування фактичних обставин нещасного випадку а також, факт фальсифікації доказів щодо обставин нещасного випадку, крім того в судовому засіданні оглянуто кримінальне провадження № 0000057 за зверненням ОСОБА_2, в якому наявна постанова про закриття кримінального провадження від 27 вересня 2013 року, відповідно до якої слідчий слідчого відділення Марганецького МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 28 серпня 2013 року, за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 366 КК України -постановив, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 28 серпня 2013 року, закрити у зв'язку з відсутністю події кримінального правопорушення. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди за протиправні дії відповідача, які виразились у складанні завідомо неправдивих актів за формами Н-1 та Н-5, постійному перекручуванні фактичних обставин нещасного випадку а також, свідомій фальсифікації доказів, в зв'язку з недоведеністю.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив вищезазначені обставини справи, дав цим обставинам та доказам по справі правильну правову оцінку і, відповідно до вимог ст.ст. 1166, 1167, 1168 ЦК України ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Довід апеляційної скарги ОСОБА_2 про неправильну оцінку доказів та обставин по справі, необґрунтований, оскільки зводиться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключним правом суду.

Довід апеляційної скарги апелянта про те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, безпідставний оскільки таких порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли потягнути скасування правильного по суті рішення, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному прядку протягом двадцяти днів.

Судді :