УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Моцного О.С., при секретарі Відоновій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у цивільній справі № 2-193/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення часток та визнання права власності на спадок, яка мотивована тим, що судом при ухваленні рішення по суті позову 16 лютого 2009 року в резолютивній частині не вказано розмір загальної та житлової площі квартири, тому йому відмовили у Реєстраційній службі Селидівського міського управління юстиції в реєстрації права власності згідно ухваленого рішення. Просить винести додаткове рішення.

В судове засіданні сторони не зявилися. Про час та місце слухання повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та матеріали справи, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 20 постанови пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з рішення суду від 16.02.2009 року судом були вирішені всі позовні вимоги позивача ОСОБА_2 були задоволені в повному обсязі і по суті позовних вимог суд дійшов певних висновків, які викладено у резолютивній частині, як це передбачено п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України, копію рішення відповідач ОСОБА_1 отримав особисто, воно набрало законної сили та відповідач визнав рішення, оскільки не оскаржував його в апеляційному порядку.

Водночас згідно положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки під час розгляду справи позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, а посилання заявника на Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703 не є підставою в розумінні ст. 220 ЦПК України, оскільки рішення ухвалене в лютому 2009 року, а вказаний порядок затверджений 22 червня 2011 року, тобто більше ніж через 2 роки, крім того, суд не має повноважень щодо вирішення відповідної справи з урахуванням майбутніх змін у законодавстві, а тому подана заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 210, 220 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі прийняття ухвали без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя