Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Гончара В.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-комерційне об'єднання «Енергія», публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про припинення договору поруки, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 19 лютого 2010 року між акціонерним комерційним банком «Форум» (далі - АКБ «Форум»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум»), та товариством з обмеженою відповідальністю «Промислово-комерційне об'єднання «Енергія» (далі - ТОВ «ПКО «Енергія») було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ТОВ «ПКО «Енергія» отримало кредит шляхом відкриття кредитної лінії з максимальним лімітом у розмірі 17 373 000 грн, із яких: 12 787 831 грн - для купівлі комплексу; 4 585 169 грн - для поповнення обігових коштів. Кредитні кошти надані строком до 18 лютого 2013 року зі сплатою 18 % річних на кредитні кошти в розмірі 12 787 831 грн та зі сплатою 23 % річних на кредитні кошти в розмірі 4 585 169 грн.

25 лютого 2010 року між позивачем та АКБ «Форум» було укладено договір поруки відповідно до умов якого, ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати перед банком за належне виконання ТОВ «ПКО «Енергія» умов кредитного договору в розмірі 4 585 169 грн.

ТОВ «ПКО «Енергія» належним чином не виконувало умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Позивач вважав, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припинилась, оскільки річний строк для пред'явлення вимоги до поручителя закінчився 28 лютого 2012 року у зв'язку з несплатою ТОВ «ПКО «Енергія» кредитної заборгованості за останнім отриманим траншем.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив припинити договір поруки від 25 лютого 2010 року, укладений між ним та АКБ «Форум», з 28 лютого 2012 року .

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 травня 2014 року, в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильним застосуванням судами норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що договір поруки не є припиненим, оскільки банк пред'явив вимогу до поручителя в місячний термін після закінчення строку виконання зобов'язань за кредитним договором. Крім того, суди дійшли висновку про те, що строк пред'явлення вимоги до поручителя про повернення кредитних коштів має обчислюватись з моменту настання строку погашення зобов'язання, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосування прав на повернення кредиту достроково.

Зазначені висновки судів відповідають вимогам матеріального та процесуального закону та зроблені при повному з'ясуванні всіх обставин справи.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 т. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. 2 ст. 543 ЦК України).

Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судами встановлено, що 19 лютого 2010 року між АКБ «Форум» та ТОВ «ПКО «Енергія» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ТОВ «ПКО «Енергія» отримало кредит шляхом відкриття кредитної лінії з максимальним лімітом у розмірі 17 373 000 грн, із яких: 12 787 831 грн - для купівлі комплексу; 4 585 169 грн - для поповнення обігових коштів. Кредитні кошти надані строком до 18 лютого 2013 року зі сплатою 18 % річних на кредитні кошти в розмірі 12 787 831 грн та зі сплатою 23 % річних на кредитні кошти в розмірі 4 585 169 грн. а.с. 9-13).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, погашення кредитних коштів здійснюється за графіком, а саме: починаючи з сьомого місяця першого року кредитування в розмірі 500 000 грн щомісячно, з десятого місяця першого року кредитування до повного погашення - в розмірі 600 000 грн щомісячно.

Пунктом 1.3 кредитного договору сплата відсотків встановлюється з четвертого місяця кредитування. Порядок сплати процентів визначено п. 2.6 кредитного договору.

25 лютого 2010 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки відповідно до умов якого, позивач поручився перед банком за належне виконання ТОВ «ПКО «Енергія» зобов'язань за кредитним договором у розмірі 4 585 169 грн (а.с. 7-8).

Пунктом 4.1 договору поруки встановлено, що порука припиняється разом із припиненням зобов'язань за кредитним договором, а також якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України зазначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Також судами встановлено, що 18 березня 2013 року ПАТ «Банк Форум» надіслав на адресу позивача вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором (а.с. 39-42), та 06 серпня 2013 року банк звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до боржника та поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 14-20).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відмовляючи в позові, суди обґрунтовано виходили з того, що договір поруки, відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України не є припиненим, оскільки банк у шестимісячний термін після закінчення строку зобов'язання за кредитним договором звернувся до поручителя із письмовою вимогою та позовом про стягнення заборгованості.

Доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права є безпідставними, не спростовують висновків судів та не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.П. Гончар

Судді : В.І. Амеліна

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко