Провадження № 2-н/761/834/2014
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви

19 грудня 2014 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Гриньковська Н.Ю., розглянувши заяву Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», боржник: ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2014 року заявник звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, з урахуванням 3-х % річних та інфляції в сумі 133580,08грн. та судового збору у розмірі 667,90грн.

Розглянувши матеріали заяви та документи, долучені до неї, суддя дійшов висновку, що у прийнятті заяви необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.97 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до п.9. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України. Разом із тим лише той факт, що договірні зобов'язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Оскільки із заяви про видачу судового наказу і поданих до заяви документів, зокрема із розрахунку заборгованості від 28.02.2014, свідоцтва про право власності від 27.09.2006 вбачається спір про право, суд дійшов висновку, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

Роз'яснити заявнику, що за змістом ч.2 ст.101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 97, 100, 101, 109 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», боржник: ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя