Справа № 442/3977/13-ц
Провадження № 2/442/85/2014
УХВАЛА

Іменем України

06 травня 2014 року м. Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., розхглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя , -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому, змінивши позовні вимоги, просить поділити спільне майно подружжя, а саме: виділити їй автомобіль НОМЕР_1, а відповідачу сплатити грошову компенсацію з урахуванням того, що з нею проживають малолітні діти, в сумі 12000 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов, в якому просить поділити спільне майно подружжя, виділивши йому автомобіль НОМЕР_1, вартістю 34994,15 грн., а ОСОБА_1 холодильник, компютер, морозильну камеру, комод, пральну машину, кухонний комбайн, на загальну суму 30656,00 грн.

06.05.2014 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить передати їй на зберігання автомобіль НОМЕР_2.

Заяву мотивує тим, що у 2006 році під час шлюбу з відповідачем ними було придбано автомобіль НОМЕР_2, який є предметом даного спору. У даний час відповідач користується вказаним транспортним засобом. На її утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, а тому їй вкрай необхідний автомобіль. Відповідач свідомо затягує розгляд даної справи ї користується транспортом та нищить його. Вважає, що до вирішення справи автомобіль повинен бути у неї і це забезпечить швидкий розгляд справи.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оглянувши матеріали справи, беручи до уваги викладене, вважаю, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних міркувань.

Ухвалою судді від 03.06.2013 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, якою заборонено відчуження автомобіля НОМЕР_2.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадій розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Вважаю, що у даному випадку відсутні належні та безспірні підстави для передачі спірного автомобіля на зберігання позивачу ОСОБА_1, вказана відмова у забезпеченні позову не утруднить та не зробить неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, зважаючи на те, що позивач у своїх позовних вимогах просить виділити їй у власність автомобіль зі сплатою відповідачу відповідної грошової компенсації, приходжу до висновку, що задоволення заяви про передачу цього автомобіля на зберігання ОСОБА_1 фактично означатиме вирішення спору по суті, а тому в задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Відмовити ОСОБА_1 у забезпеченні позову шляхом передачі їй на зберігання автомобіля НОМЕР_2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Грицай М.М.