"18" листопада 2014 р.

Справа №642/4810/14
№2/642/1166/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 листопада 2014 року

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Клименко О. І.

при секретарі - Самотой ( Оріховської) В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, законного представника відповідача опікуна ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про захист прав добросовісного набувача та визнання права власності, суд ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати його ОСОБА_1 добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним та ОСОБА_4, який було посвідчено 17.02.2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, р.№ 5534 та визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на вказану квартиру, як за добросовісним набувачем. Свою вимогу позивач обґрунтував тим, що у 2010 році він став власником однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_2, яку він придбав у ОСОБА_4 на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого 17.02.2010 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5, реєстраційний № 553. 20.05.2013 р. відповідач ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, Житлового кооперативу «Холодногорський-2», ОСОБА_1, третя особа - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про встановлення факту перебування у родинних відносинах, визнання права власності в порядку спадкування, визнання угоди недійсною, витребування майна з чужого незаконного володіння. Рішенням Ленінського райсуду м.Харкова від 31.10.2013 року позов ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 було задоволено частково .Встановлено факт родинних відносин, а саме визнати рідними братом та сестрою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування, на майновий пай в ЖК «Холодногорський-2», на право отримання у приватну власність квартири АДРЕСА_3. Визнано недійсним договір купівлі продажу від 17.02.2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_5 за реєстр.№ 553. Визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру, загальною площею 30,7 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м., № 309 в будинку № 6 по вул. Єлізарова в м. Харкові. Стягнуто з ОСОБА_4, Житлового кооперативу «Холодногорський-2 », ОСОБА_1 на користь держави з кожного по 1147,00 грн. судового збору. В решті вимог відмовити. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26.12.2013 року рішення Ленінського райсуду м. Харкова від 31.10.2013 року було змінено і в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02.04.2014 року рішення апеляційного суду Харківської області від 26.12.2013 року було скасовано, а рішення Ленінського райсуду м. Харкова від 31.10.2013 року залишено в силі. Таким чином, право відповідача ОСОБА_2 на спірну квартиру набуте ячк спадкоємцем на підставі рішення Ленінського райсуду м. Харкова від 31.10.2013 року, однак на даний час у встановленому законом порядку не зареєстровано. При покупки спірної квартири він заплатив її вартість в розмірі 246000 грн.00 коп.,зробив в ній капітальний ремонт, так як вона перебувала в нежитловому стані, на загальну вартість 94698 грн.00 коп.. Зареєструвався в даній квартирі та мешкає. На момент укладання договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 з ОСОБА_4, ОСОБА_4 мав зареєстроване право власності на вказану квартиру і усі необхідні право установчі документи на зазначену квартиру ним були надані нотаріусу. Також нотаріусом було перевірено право власності ОСОБА_7 на спірну квартиру. Таким чином, він, як покупець не мав жодного сумніву стосовно того, що ОСОБА_4 не є власником квартири АДРЕСА_2. Вимогами ст. 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це право добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України, якою передбачено, що майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом, майно не може бути витребувано у нього. У звязку з чим він вважає, що є добросовісним набувачем. Крім того, відповідачем в супереч вимог ст. 1299 ЦК України не зареєстровано право власності на спірну квартиру, у звязку з чим він просить визнати право власності на вказану квартиру за ним.

Представники позивача в судове засідання з»явились. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Пояснення надали аналогічно обставинам викладеним в позові.

Представник відповідача в судове засідання з»явився. Проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. Посилаючи на той факт, що на даний час набрало законної сили рішення Ленінського райсуду м.Харкова від 31.10.2013 року, відповідно до якого право власності на квартиру АДРЕСА_2 визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування. Та визнано недійсним договір купівлі продажу від 17.02.2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_5 за реєстр. № 553.. У звязку з чим він вважає, що позивач ОСОБА_1 не є добросовісним набувачем на спірну квартиру.

Третя особа ОСОБА_4 в сдове засідання не з»явився. Про день та час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином. Причини не явки суду не повідомив, у зв»язку з чим суд визнає їх неповажними та вважає можливим заслухати справу в відсутність третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідача , перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні 17.02.2010 року ОСОБА_4 уклав договір купівлі продажу з ОСОБА_1, який був посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_5 за реєстр.№553. Згідно цього договору ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_4 у ОСОБА_4 за 246000,00 грн..

20.05.2013 р. відповідач ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, Житлового кооперативу «Холодногорський-2», ОСОБА_1, третя особа - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про встановлення факту перебування у родинних відносинах, визнання права власності в порядку спадкування, визнання угоди недійсною, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до рішення Ленінського райсуду м.Харкова від 31.10.2013 року позов ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 було задоволено частково .Встановлено факт родинних відносин, а саме визнати рідними братом та сестрою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування, на майновий пай в ЖК «Холодногорський-2», на право отримання у приватну власність квартири АДРЕСА_5. Визнано недійсним договір купівлі продажу від 17.02.2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_5 за реєстр.№ 553. Визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру, загальною площею 30,7 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м., № 309 в будинку № 6 по вул. Єлізарова в м.Харкові. Стягнуто з ОСОБА_4, Житлового кооперативу «Холодногорський-2 », ОСОБА_1 на користь держави з кожного по 1147,00 грн. судового збору .В решті вимог відмовити.

Згідно рішенням апеляційного суду Харківської області від 26.12.2013 року рішення Ленінського райсуду м. Харкова від 31.10.2013 року було змінено і в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Однак, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02.04.2014 року рішення апеляційного суду Харківської області від 26.12.2013 року було скасовано, а рішення Ленінського райсуду м.Харкова від 31.10.2013 року залишено в силі.

Таким чином, на даний час рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 31.10.2013 року набрало законної сили та на підставі даного рішення право власності на квартиру АДРЕСА_2 визнано за ОСОБА_2.

Вимогами ст. 61 ЦПК України, передбачено, що обставини, встановленні судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні представника позивача було зазначено, що при укладанні вказаного договору купівлі - продажу спірної квартири позивачу ОСОБА_1 не було відомо, що ОСОБА_4 є незаконним власником даної квартири. Після придбання даної квартири він в вказаній квартирі зареєструвався та постійно мешкав, за власні кошти зробив капітальний ремонт квартири, у звязку з чим він є добросовісним набувачем на підставі вимог ст. 330 ЦК України.

З тексту рішення Ленінського райсуду м.Харкова від 31.10.2013 року вбачається, що на момент укладання договору купівлі-продажу від 17.02.2010 року ОСОБА_4 був власником даної квартири на підставі заочного рішення Ленінського райсуду м.Харкова від 05.11.2009 року, у звязку з чим факт того, що ОСОБА_4 вчинив даний правочин на законних підставах не підлягає доказуванню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при покупки спірної квартири позивач ОСОБА_1 не міг знати про наслідки вчиненого правочину.

Вимоги ч.5 ст. 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна.

На підставі чого, суд робить висновок, про те, що поведінка позивача ОСОБА_1 в даному випадку стосовно вчиненого правочину є добросовісною та розумною.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_1 добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_2 підлягають задоволенню. У звязку з тим, що позовні вимога в даній частині є обґрунтованою та такою, що знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, так як ОСОБА_1 набував право власності на спірну квартиру на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочину. В іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню,

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214-215, ЦПК України, ст.12, 330, 388, 392 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, законного представника відповідача опікуна ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про захист прав добросовісного набувача та визнання права власності задовольнити частково .

Визнати ОСОБА_1 добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який було посвідчено 17.02.2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, р.№ 5534 .

В частині визнання за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , як за добросовісним набувачем - відмовити.

Рішення по справі може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О. І. Клименко