Справа № 456/729/14-ц
Провадження № 4-с/456/15/2014
УХВАЛА

про залишення без руху скарги

"13" лютого 2014 р. Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. розглянувши скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 та зобовязання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в порядку ст.383 ЦПК України, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 при розгляді його заперечення від 09.01.2014 р. проти результатів оцінки житлового будинку №18 по вул. Підзамче в м. Стрий та зобовязати державного виконавця провести у виконавчому провадженні ВП №34772419 від 21.03.2013 р. повторно оцінку майна житлового будинку.

За змістом ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.383 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, зазначені скарги щодо виконання рішень, ухвал місцевих загальних судів, які винесені відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, мають розглядатись в порядку ст.383 Цивільного процесуального кодексу України.

Як роз'яснено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ в Інформаційному листі від 28 січня 2013 року за № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, перелічені в частині сьомій статті 82 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб ДВС, до скарг сторін виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; про судові виклики та повідомлення; про судовий розгляд; щодо апеляційного та касаційного оскарження рішень суду першої інстанції тощо.

Відповідно до ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Про подання скарги суд повідомляє відповідний відділ державної виконавчої служби не пізніше наступного дня після прийняття її судом.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження від 26.12.2003 року за №14, скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК і ГПК, та містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 ч. 3 ст. 85 Закону N 606-XIV. Учасник виконавчого провадження (особа, залучена до проведення виконавчих дій), який звернувся до суду зі скаргою, заявою (поданням), бере участь у їх розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи.

Зазначена скарга підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 119, 120, 383-385 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», а зокрема: - незрозумілими є твердження скаржника про бездіяльність державного виконавця в частині розгляду його звернення від 09.01.2014 р., оскільки таке до матеріалів скарги не долучене, як не долучено і письмовий доказ надходження такого звернення до державного виконавця, що позбавляє суд можливості перевірити доводи, наведені у скарзі; - до матеріалів скарги не долучено жодного документу, про який йде мова у скарзі, зокрема доказів відкриття виконавчого провадження, постанови державного виконавця, на підставі якої проведено оцінку майна; докази звернення з заявою про проведення повторної оцінки майна; - у скарзі відсутні покликання на процесуальний закон, який передбачає самий такий порядок оскарження бездіяльності державного виконавця та відсутня вказівка на матеріальний закон, який зобовязує державного виконавця вчинити саме таку дію, про яку просить скаржник, правове обґрунтування наведеного у скарзі відсутнє; - до скарги не долучено рішення суду, яке підлягає примусовому виконанню, та виконавчий лист, який пред'явлений стягувачем до виконання, що необхідно для з'ясування обставин щодо строків пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Окрім цього, слід звернути увагу, що право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (абзац 2 частини першої статті 385 ЦПК). Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (частина третя статті 385 ЦПК).

Проте, заявником не обґрунтовано та не доведено строки порушеного права та строки звернення до суду, зокрема скаржником не долучено жодного доказу, який би засвідчив той факт, що він дізнався про порушене право лише 09 січня 2014 року.

Окрім цього, незрозумілими та необґрунтованими жодними правовими нормами є строки оскарження, на які вказує скаржник у своїй скарзі.

Як роз'яснено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ в Інформаційному листі від 28 січня 2013 року за № 24-152/0/4-13 якщо оскаржуються дії чи рішення з чітко визначеним строком оскарження, наприклад, з моменту одержання певної копії постанови державного виконавця, або зі скарги вбачається, коли заявник дізнався про порушення свого права, і при цьому скарга подана з пропущенням встановленого строку та відсутнє клопотання про поновлення цього строку, суддя, на нашу думку, має право залишити скаргу без розгляду на стадії відкриття провадження у справі. Це повністю відповідає положенням статей 11, 72 ЦПК щодо диспозитивності цивільного судочинства. При цьому заявнику роз'яснюється його право на подання клопотання про поновлення пропущеного строку. Якщо зі скарги чітко не вбачається, чи пропущений строк звернення до суду, то суд має два варіанти процесуальних дій: залишити скаргу без руху та запропонувати заявнику усунути недолік скарги й зазначити з посиланням на відповідні докази дату, коли йому стало відомо про порушення свого права чи свободи. Суд у судовому розгляді може з'ясувати зазначене питання з відповідним рішенням: залишити скаргу без розгляду у зв'язку з пропущенням строку на оскарження та відсутність клопотання про його поновлення або розглянути скаргу по суті, якщо буде встановлено, що строк не пропущено.

Згідно зі ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.120 ЦПК України, суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

З огляду на викладені обставини, а також з урахуванням приписів ст.121 ЦПК України, на виконання вимог ухвали судді скаржнику слід надати суду нову редакцію скарги, викладену у відповідності до вимог ст.ст.119, 383 ЦПК України, а також надати докази, коли скаржник дізнався про порушене право. В іншому випадку, заявнику необхідно надати до матеріалів скарги клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення із скаргою до суду та надати докази поважних причин для поновлення строку.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.119-121, 383-385 Цивільного процесуального кодексу України, судя,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 та зобовязання до вчинення дій залишити без руху.

Зобов'язати ОСОБА_1 у п'ятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3