Справа № 465/1462/14 Головуючий у 1 інстанції: Дзендзюра С.М.
Провадження № 22-ц/783/6654/14 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.,

секретаря - Іванової О.О.,

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 3 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "Укртелеком" про визнання дій незаконними, зобов'язання до вчинення дій -

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням відмовлено у задоволенні зазначеного позову, яким ОСОБА_4 просила суд визнати незаконною відмову відповідача від надання їй послуг електрозв'язку. Просила також зобов'язати ПАТ "Укртелеком" відновити ці послуги, стягнути на її користь неустойку у вигляді пені та штрафних станцій, 5500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішення оскаржила ОСОБА_4, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що суд невірно встановив фактичні обставини справи, його висновки не відповідають дійсним обставинам, а також неправильно застосував норми матеріального права. Зокрема, посилається на ту обставину, що заборгованості за надані послуги електрозв'язку вона не має і тому припиняти надання послуг за розірваним іншим договором підстав не було, як не було підстав для відмови від надання послуг без попередження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта ОСОБА_2 на підтримання скарги, представника відповідача ОСОБА_3 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів не знаходить законних підстав для її задоволення з огляду на викладені мотиви.

Встановлено, що 27.05.2004 року між ПАТ "Укртелеком" та ОСОБА_4 укладено договір про надання послуг електрозв'язку за адресою: АДРЕСА_1, абоненту присвоєно особовий рахунок НОМЕР_1 та надано номер телефону 238- 53-64.

01.08.2013 року між ПАТ "Укртелеком" та ОСОБА_4 укладено договір №22158111 про надання послуги доступу до мережі Інтернет за технологією "ADSL" строком на один рік та додаткову угоду "Модем з WI-FI для ОГО! за 1 грн.", яка є невід'ємною частиною до вищезгаданого договору.

На виконання договору від 01.08.2013 року відповідачем організовано ОСОБА_4 доступ до мережі Інтернет по існуючій телефонній лінії на номер телефону НОМЕР_2.

07.08.2013 року договір НОМЕР_1 від 01.08.2013 року про надання послуги доступу до мережі Інтернет розірвано на підставі заяви абонента від 06.08.2013 року і абоненту нараховано штраф в сумі 250 грн. відповідно до пунктів 2 і 3 додаткової угоди.

В грудні 2013 року ПАТ "Укртелеком" пред'явив абоненту рахунок за телекомунікаційні послуги за листопад 2013 року. З урахуванням проведених перерахунків сума до оплати становила 358,85 грн. (із яких зазначена вище сума штрафу 250 грн.), яка була задоволена ОСОБА_4 лише в сумі 31,5 грн. В додатку до рахунку абонента попереджено про наслідки несплати рахунку за телекомунікаційні послуги (а.с. 102).

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову є вірним, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на нормах права.

Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як випливає із матеріалів справи ПАТ "Укртелеком" належним чином надав послуги відповідно до умов договорів із ОСОБА_4 від 27.05.2004 року та від 01.08.2013 року і тому обґрунтовано виставив абоненту рахунок про їх оплату.

При цьому колегія суддів виходить із того, що дані договори і суми нарахованої плати ОСОБА_4 не оспорювалися ні до надавача послуг, ні до суду, не були предметом спору і в цій справі і тому ці обставини не підлягають доказуванню.

Отже, не узгодивши належним чином вартість наданих послуг, проте частково оплативши рахунок відповідача, абонент не виконав у повному обсязі зобов'язання та порушив умови договору.

Натомість, ПАТ "Укртелеком", попередивши абонента у відповідності до п. 2.2.3. договору від 27.05.2004 року про необхідність оплати рахунка і про наслідки невиконання їх вимоги, правомірно припинив надання послуг у відповідності до п. 2.2.5. цього договору.

Доводи апелянта про те, що сума штрафу не могла бути включена до рахунку за розірваним договором і тому не підлягала до оплати суперечать як зазначеним вище договорам, так і Правилам надання та отримання телекомунікаційних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012 року (п.п. 24, 69, 74), оскільки усі надані послуги відображаються на єдиному особовому рахунку абонента з розбивкою на їх види.

Відсутність оплати хоч би одного виду послуги на єдиному особовому рахунку абонента свідчить про неналежне виконання зобов'язання абонентом.

Колегія суддів не вважає пред'явлений ОСОБА_2 оригінал рахунка ПАТ "Укртелеком" (а.с. 12) належним доказом на спростування доводів відповідача про виконання ним п. 2.2.3. договору від 27.05.2004 року, оскільки він не відповідає встановленій формі і представленому відповідачем зразку (а.с. 102) - інформація для платника відсутня. Окрім цього попередження ОСОБА_4 здійснювалося відповідачем авто повідомленням (а.с. 104).

Таким чином колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність його висновків і тому рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 3 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: