Справа №642/4497/14
№2/642/1130/14
Р ІШ Е Н Н Я

Іменем України

22 грудня 2014 року

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Клименко О. І.

при секретарі - Шаповал Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь суму в розмірі 45096 грн. 58 коп., як компенсацію понесену ОСОБА_1 матеріальної шкоди, яка складається з : суму витраченої на лікування в розмірі 20296 грн. 58 коп., та суму втраченої вигоди в розмірі 24800 грн.00 коп., а також 50000 грн. як компенсацію моральної шкоди. Свою вимогу позивачка обґрунтувала тим, що 08.11.2012 року їй зі сторони відповідача ОСОБА_2 були заподіяні тілесні ушкодження, а саме : закрита травма шийного відділу хребта у вигляді ротаційного підвивиху 1-го шийного хребта (атланта), що згідно висновку комісії судово-медичної експертизи № 267-КЕ/2013 від 27.08.2013 року відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за критерієм відсутності небезпеки для життя і тривалого розладу здоров»я. Відповідно до вироку суду від 08.05.2014 року ОСОБА_2 визнання винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Однак, в задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 відмовлено за недоведеністю і розяснено її право на звернення з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства..

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача в судове засідання з»явились. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Пояснення надали аналогічно обставинам викладеним в позові.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача в судове засідання з»явились. Проти задоволення позову частково заперечували. В частині позовної вимоги про стягнення суми витраченої на ліки в розмірі 2584 грн. 21 коп. не заперечують. В іншій частині позовних вимог заперечують в повному обсязі. Посилаючись на те, що підтвердити розмір позовних вимог є обов»язком позивача. Так, при порівняльному аналізі наданих позивачкою ОСОБА_1 оригіналів чеків з аптеки вбачається, що на придбання ліків були затрачені кошти в сумі 2584 грн. 21 коп.. Проти зарахування у вказану суму чеків на суму 144 грн. 64 коп., та 389 грн. 06 коп., заперечують по причині їх стертості та відсутності на них необхідної інформації стосовно придбання по ним ліків. Проти позовної вимог про стягнення затрат на реабілітацію у « Харківському відділенні ТОВ « Центр доктора Бубновського» заперечують, так як вважають, що дана вимога необґрунтована, бо не підтверджена необхідними документами, а саме з даної позивачем ОСОБА_1 не вбачається в чому саме полягала реабілітація,яку частину хребетного стовпу підтримували, які вправи проводили, що є важливим з урахуванням пошкодження конкретного хребця шийного відділу у позивача ОСОБА_1, також відсутні документи, які підтверджують необхідність в проведенні даної реабілітації у вказаному центрі, специфіка якого полягає у лікуванні пацієнта за допомогою активних фізичних вправ. При цьому з виписного епікризу від 28.12.2012 року КЗОЗ « ОКЛ- Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» вбачається , що пацієнту, ОСОБА_1 при виписки були надані відповідні рекомендації, з яких є нагляд лікаря за місцем проживання, носіння ворітника Шанца та додержання щадного ортопедичного режиму. Рекомендації про проведення фізичних вправ , легкої фізкультури та масажу відсутні. Так як, проходження реабілітації у « Харківському відділенні ТОВ « Центр доктора Бубновського» було прийнято позивачкою ОСОБА_1 самостійно, витрати понесені на дане лікування виключно повинна нести сама позивачка ОСОБА_1 . Стосовно позовної вимоги про стягнення суми втраченої вигоди по договору № 28/10 від 28.10.2012 року, зазначили, що даний договір на виконання робіт був укладений з підприємством « Символ проект» вперше, попередньої оплати послуг позивача ОСОБА_1 внесено не було, у звязку з чим бути впевненим у закінченні відносин між сторонами повним розрахунком не можливо, так як не відомо чи сподобалась робота виконана ОСОБА_1 Крім того, строк дії вказаного договору було зазначено з 28.10.2012 року по 17.01.2013 рік. ОСОБА_1 знаходилась в лікарні з 08.11.2012 року по 26.11.2012 рік, після цього 22 дні була вдома, потім з 17.12.2012 року по 28.12.2012 рік знов перебувала в лікарні. При цьому з виписаного епікризу вбачається, що пацієнтка ОСОБА_1 ходить самостійно. Таким чином, вона мала можливість виконати дану роботу. Стосовно позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, яку позивачка ОСОБА_1 оцінила в сумі 50000 грн.,заперечували частково, визнав моральну шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп. У звязку з тим, що позивачем ОСОБА_1 не підтверджено що заподіяна моральна шкода складає саме 50000 грн.00 коп.,зокрема висновком психологічної експертизи.

Суд, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника позивача, представника відповідача, оглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 обвинувачувалась у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, а саме в вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідки, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров»я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину відносно ОСОБА_1

Відповідно до вироку Ленінського райсуду м.Харкова від 08.05.2014 року ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначено їй покарання у вигляді одного кору позбавлення волі. Відповідно до вимог ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік. На підставі п.»в» ч.1 ст.1 Закону України « Про амністію» звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного основного покарання за ч.1 ст. 122 КК України. Роз»яснино потерпілій ОСОБА_1 що вона має право звернутись до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до засудженої ОСОБА_2 про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Згідно ст.61 ЦПК України обставини, встановленні судовим рішенням у кримінальній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з тексту вироку суду від 08.05.2014 року протиправними діями ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 були заподіяні наступні тілесні ушкодження : закрита травма шийного відділу хребта у вигляді ротаційного підвивиху 1-го шийного хребта (атланта).

Згідно виписок із медичної карти стаціонарного хворого № 9.18325, № 35187, травматологічного відділення КЗОЗ « Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ОСОБА_1 проходила лікування з 08.11.2012 року по 26.11.2012 року та з 17.12.2012 року по 28.12.2012 рік, з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку; екстензійна травма шийного відділу хребта з ротаційним підвивихом 1-го шийного хребця зі зміщенням вліво.

В судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 було зазначено, що під час лікування нею у медичних закладах було понесена матеріальну шкоду в розмірі 20296 грн. 58 коп., з яких сума в розмірі 8136 була оплачена за лікування в ТОВ « Центр доктора Бубновського».

Відповідно до ст. 1166, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оглянувши, надані позивачем ОСОБА_1 квитанції про придбання ліків, суд вважає можливим задовольнити позовну вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди понесеної на лікування в розмірі 2584 грн. 21 коп., так як дана сума підтверджена документально .

Стосовно квитанцій на придбання ліків на суму 144 грн. 64 коп. та на суму 389 грн. 06 коп., суд вважає необхідним відмовити, так як зазначені квитанції затерті, що унеможливлює їх прочитати та них відсутня інформація стосовно придбання по ним ліків. У звязку з чим суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення зазначеної суми матеріальної шкоди понесеної на лікування необхідно відмовити.

Також суд вважає необхідним відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні позовної вимоги про відшкодування матеріальної шкоди витраченої на лікування в ТОВ « Центр доктора Бубновського».

Відповідно до медичної документації та виписного епікризу від 28.12.2012 року КЗОЗ « ОКЛ- Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» вбачається , що пацієнту, ОСОБА_1 при виписки були надані відповідні рекомендації, з яких є нагляд лікаря за місцем проживання, носіння ворітника Шанца та додержання щадного ортопедичного режиму.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зазначила, що обрання для подальшого лікування саме ТОВ « Центр доктора Бубновського» було здійснено нею з особистих спонукань. При цьому ні яких рекомендацій зі сторони лікарів з місця її постійного лікування для продовження лікування саме в даній лікарні у неї не було.

Таким чином, враховуючи, що продовження лікування в ТОВ « Центр доктора Бубновського» позивачем ОСОБА_1 було прийнято особисто, без рекомендацій лікаря медичного закладу в якому ОСОБА_1 лікувалась постійно, а також той факт, що позивачем ОСОБА_1 не надані в судовому засіданні докази, стосовно того, які саме процедури їй було здійснено в ТОВ « Центр доктора Бубновського» та чи мали дане лікування відношення до її захворювання, та яким чином вона проходила лікування в даному медичному закладі, при цьому приймаючи до уваги факт того, що дана клініка є однією з дорогих приватних клінік, суд вважає, що дані витрати не можуть бути покладені для відшкодування на відповідача ОСОБА_2 через недоведеність необхідності лікування саме в даній приватні клініці ,

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Тобто відповідно до ст. ст. 1166 ЦК України загальною підставою для цивільно-правовою відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, противоправне діяння особи, котра її заподіяла, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Як вбачається з позовних вимог позивач ОСОБА_1 просить відшкодувати їй матеріальну шкоду в розмірі 24800 грн. 00 коп., яка полягала у втраченій вигоді по договору на виконання розпису № 28/10 від 28.10.2012 року.

Таким чином, суд не може прийняти покази представника відповідача та відповідача ОСОБА_2 в частині того, що на їх думку дана вимога є необґрунтованою, так як між позивачем ОСОБА_1 та підприємством « Символ проект» вказаний договір був першим і результат роботи ОСОБА_1 їх міг не задовольнити, у звязку з чим, не можливо бути впевненим у закінчені даних відносин між сторонами повним розрахунком. Зазначаючи, при цьому, що упущена вигода є реальність одержання доходу.

Відповідно до ст.. 10 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін та відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог.

Відповідно до умов даного договору даний договір був дійсний з 28.10.2012 року по 31.01.2013 рік. Оплата за здійснення розпису здійснюється на протязі одного банківського дня після підписання акту прийому передачі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дана позовна вимога підлягає задоволенню в повному обсязі. Так як договір № 28/10 про здійснення розпису між ОСОБА_1 та підприємством « Символ сервіс» був укладений 28.10.2012 року , тобто до моменту отримання позивачем ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, які і стали причиною неможливості виконання даних робіт. Крім того, відповідно до виписного епікризу від 28.12.2012 року КЗОЗ « ОКЛ- Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» вбачається , що пацієнту, ОСОБА_1 при виписки були надані відповідні рекомендації, з яких є нагляд лікаря за місцем проживання, носіння ворітника Шанца та додержання щадного ортопедичного режиму.У звязку з чим, суд приходить до висновку, що через отриману протиправними діями зі сторони відповідача ОСОБА_2 травми позивач ОСОБА_1 була позбавлена можливості виконати даний договір, що є і втратою реального доходу.

Крім того, зі сторони відповідача ОСОБА_2 не надано до суду жодного доказу в обґрунтування своє позиції стосовно даного факту, при цьому суд враховує, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Факт заподіяння позивачу з вини відповідача тілесних ушкоджень встановлено вироком суду від 08.05.2014 року, у звязку з чим відшкодування позивачу моральної шкоди покладається на відповідача.

Вимогами ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст.. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Таким чином, суд вважає, що моральної компенсації в розмірі 5 000 грн. 00 коп. цілком відповідає заподіяним позивачу ОСОБА_1 стражданням. У звязку з чим позовна вимога ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 3,10,27,31,60,88,212,213,215 ЦПК України, ст.ст. 15,16,22,23,1166,1167 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду на лікування в розмірі 2584 грн. 21 коп., матеріальну шкоду у вигляді втраченої вигоди в розмірі 24800 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп..

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення по справі може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О. І. Клименко