Провадження 2/712/3631/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2013 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді Кузьменко В.А.

при секретарі Коваль М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Дочірнього підприємства «РЕУ ПрАТ Житлобуд» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, мотивуя свої вимоги наступним. Дочірнє підприємство РЕУ ПрАТ Житлобуд з 01 вересня 2010 року по 21 січня 2013 року утримувало будинок та при будинкову територію по вул. Гоголя, 137 в місті Черкаси. Відповідачі по справі являються власником квартири № 111. Згідно відомості бухгалтерії ДП «РЕУ» ПрАТ «Житлобуд» за період з 1 березня 2010 року по 31 грудня 2012 року заборгованість відповідача за утримування квартири № 28 за даною адресою становить 1 708,90 гривень і підлягає стягненню. Крім того 3% річних становить 319,49 гривень, інфляційні 873,69 гривень, а разом 2 902,08 гривень. В ході розгляду справи представник позивача ОСОБА_3 уточнив позовні вимоги, а саме що згідно відомості бухгалтерії ДП «РЕУ» ПрАТ «Житлобуд» за період з 19 січня 2006 року по 1 липня 2008 року відповідачі не сплачували опалення квартир і дольову участь в утриманні даного будинку та прибудинкової території, накопивши борг у розмірі 3 904,94 гривень. З липня 2008 року по грудень 2010 року відповідачі погашали накопичений борг та частково оплатили поточні платежі на загальну суму 4 661,34 гривень. Такими своїми діями відповідачі відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України визнали борг сплативши його, тобто перервали перебіг позовної давності. Останній платіж був проведений в грудні 2010 року. Просять суд стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ДП «РЕУ» ПрАТ «Житлобуд», борг за дольову участь в утриманні будинку та прибудинкової території по вулиці Гоголя, 137 у розмірі 1 708,90 гривень, 3% річних 319,49 гривень, інфляційні 873,69 гривень, а разом 2 902,08 гривень.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у їх задоволенні, оскільки вважає, що позивач незаконно хоче стягнути з них неіснуючу суму заборгованості, нараховану за період з 19 січня 2006 року по 01 липня 2008 року. Між ними та Позивачем ОСОБА_5 про надання послуг з утримання будинку не укладався.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні 6

- відповідачі являються власником квартири АДРЕСА_1.

- відповідно до Рішення Черкаського міськвиконкому № 1789, від 29 грудня 2005 року затверджено акт введення в експлуатацію будинку по вул. Гоголя 137 і перший підїзд введено в експлуатацію

- Дочірнє підприємство РЕУ ПрАТ Житлобуд з 01 вересня 2010 року по 21 січня 2013 року утримувало будинок та при будинкову територію по вул. Гоголя, 137 в місті Черкаси.

- між Відповідачами та Позивачем ОСОБА_5 про надання послуг з утримання будинку не укладався

Згідно статті 11 ЦК України підставами виникнення прав та обовязків є договори та інші правочини. Відповідно до ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Позивачем до суду наданий ОСОБА_5 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01 листопада 2008 року, який Відповідачами не підписаний.

В судовому засіданні встановлено, що у квітні 2012 року Позивачем - ДП „РЕУ ЗАТ „Житлобуд до Соснівського районного суду м.Черкаси було подано Заяву про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та видачу судового наказу у відношенні ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Позивач у вказаній Заяві посилався на Відомість бухгалтерії ДП „РЕУ ЗАТ „Житлобуд за період з 1 січня 2009 року по 31 серпня 2010 року , згідно якої заборгованість Відповідачів становила 1 708,92 грн. На вказану суму заборгованості Позивачем були нараховані інфляційні збитки та 3% річних.

До Заяви про стягнення заборгованості позивачем до суду було надано пакет документів, у т.ч.:

- ОСОБА_5 про надання послуг з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.11.2008р.,

- Відомість нарахувань дольової участі в утриманні будинку №137 по вул.Гоголя та прибудинкової території власнику квартири №28.

03 травня 2012 року Соснівським районним судом м.Черкаси по справі №2н-391 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за період з 1 січня 2009 року по 31 серпня 2010 року у розмірі 1708, 92 грн., інфляційні збитки 473,62 грн. та 3% річних 191,21 грн., а всього 2 373,75 грн.

Не погоджуючись з винесеним судовим наказом №2н-391 від 03.05.2012 року Відповідачами 05 червня 2012 року до Соснівського районного суду м.Черкаси було подано Заяву про скасування судового наказу.

В Заяві про скасування судового наказу Відповідачі вказали наступне:

1) ОСОБА_5 Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01 листопада 2008 року, який був наданий Позивачем до суду, Відповідачами не підписаний.

2) Відповідно до Відомості про нарахування дольової участі в утриманні будинку щомісячно з січня 2009 року по серпень 2010 року тариф за обслуговування становив 94,819 грн.

За період з січня 2009 року по серпень 2010 року за 20 місяців сума нарахування складає 1 896,38 грн.

Згідно Відомості за період з січня 2009 року по серпень 2010 року оплачено 3 581,34 грн.

Таким чином, виходячи з викладеного заборгованість за період з січня 2009 року по серпень 2010 року відсутня.

На підставі наданих Відповідачами заперечень ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси по справі №2с-60/12 було скасовано судовий наказ №2н-391 від 03.05.2012 року.

Через 1,5 року після скасування судового наказу №2н-391 від 03.05.2012 року Позивач в - друге звертається до Соснівського районного суду м.Черкаси з позовними вимогами до Відповідачів про стягнення заборгованості за утримання нерухомості у розмірі 1 708, 90 грн.

В своїй Заяві про стягнення заборгованості (про видачу судового наказу) від 12.04.2012р. Позивач вказував період, за який нарахована заборгованість у розмірі 1 708, 90 грн. - з 1 січня 2009 року по 31 серпня 2010 року.

Проте, у Позовній заяві від 19.09.2013р. Позивач вказує період, за який нарахована заборгованість у розмірі 1 708, 90 грн., з 1 березня 2010 року по 31 грудня 2012 року.

А згідно Уточнення до Позовної заяви від 26.11.2013р. Позивач вказує період, за який нарахована заборгованість у розмірі 1 708, 90 грн., з 19 січня 2006 року по 01 липня 2008 року.

Відповідачем в судовому засіданні була надана квитанція, що 15 січня 2007 року Відповідачем сплачувались комунальні послуги у розмірі 348,24 грн. В квитанції від 15.01.2007р., виданої ДП «РЕУ» ЗАТ «ЖИТЛОБУД» вказано комунальні послуги по грудень 2006 року. Таким чином, суд вважає, що в даному фінансовому документі зазначено про повну оплату комунальних послуг за 2006 рік.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивач з метою стягнення заборгованості за січень 2006 року повинен був звернутися до суду до 01 лютого 2009 року, а щодо стягнення заборгованості за червень 2008 року до 01 липня 2011 року. Таким чином, період звернення до суду з 01 лютого 2009 року по 01 липня 2011 року

Відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач звертався до суду із Заявою від 12.04.2012р. про видачу судового наказу про стягнення з Відповідачів заборгованості за період з з 1 січня 2009 року по 31 серпня 2010 року.

Дана Заява від 12.04.2012р. не може бути підставою для переривання позовної давності щодо стягнення заборгованості за період з 19 січня 2006 року по 01 липня 2008 року (Уточнення до Позовної заяви від 27.11.2013р.)

Згідно наданих Позивачем даних заборгованість, яка нарахована за період з 19 січня 2006 року по 01 липня 2008 року, погашалась Відповідачами тільки один раз 15 січня 2007 року у розмірі 348,24 грн.

Таким чином, виходячи з викладеного, посилання Позивача на ч.1 ст.264 ЦК України про переривання строку позовної давності є безпідставними.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає , що позивачі не довели в судовому засіданні обставини, на які посилалися як на підставу своїх позовних вимог а тому позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 11, 57, 60, 61, 212-218 ЦПК України ст.ст. 3, 11, 14, 207, 256,257,264, 267, 626, 627,638 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий: Кузьменко В.А.