Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

Справа № 695/4524/14-ц

номер провадження 2/695/1531/14

17 грудня 2014 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд, Черкаської області, в складі :

головуючого - судді Таратіна В.О.

при секретарі Курченко В.М.

за участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Золотоноша цивільну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 856, 03 грн.

В обґрунтування позову посилався на те, що приватний підприємець ОСОБА_2, 20.11.2001 року уклав трудовий договір з ОСОБА_3, згідно якого найманому працівникові щомісячно виплачувалась заробітна плата в розмірі 30,00 грн., та з ОСОБА_4, 16.07.2010, згідно якого найманому працівникові виплачувалася мінімальна заробітна плата.

Відповідно до п.1 та п. 4 ст. 4 Закону України "Про збір на загальнобов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції станом на 21.10.2003 року) ОСОБА_2 зобов'язаний був утримувати із заробітної плати працівника 1%, та відповідно, перераховувати ці кошти до Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 VI від 09.07.2003р. платник зобов'язаний нараховувати та сплачувати страхові внески за найманого працівника.

Перевіркою від 25.09.2014 року було встановлено порушення ч. 1 ст. 19 ЗУ Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 VI від 09.07.2003р.

У січні - травні 2004 року не нарахована загальна сума виплат, на які нараховуються страхові внески в сумі 150,00 грн., у липні - 30,00 грн., у вересні - 60,00 грн., виправлення проведені самостійно у червні, серпні, жовтні 2004 року відповідно. У липні-серпні 2010 року не нарахована загальна сума виплат, на які нараховуються та з якої відраховуються страхові внески в сумі 1332,00 грн., виправлення проведені самостійно за липень, серпень у звіті за вересень 2010 року. У жовтні 2010 року не нарахована сума виплат, на які нараховуються страхові внески, в сумі 888,00 грн. Також платником було не нараховано загальний фонд оплати праці за 2001-2004 роки в сумі 390,00 грн. За результатами перевірки платнику було донараховано суму виплат, на яку нараховуються внески в сумі 1278 грн., страхових внесків (32%) в сумі 294, 82 грн., страхових внесків (0,5%-2%) 21,66 грн. 25,09.2014року платником було сплачено суму донарахованих внесків.

За порушення законодавства платнику 10.10.2014 року було виставлене рішення №49 про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків на суму 856,03 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Приватний підприємець ОСОБА_2, 20.11.2001 року уклав трудовий договір з ОСОБА_3, згідно якого найманому працівникові щомісячно виплачувалась заробітна плата в розмірі 30,00 грн., та з ОСОБА_4, 16.07.2010, згідно якого найманому працівникові виплачувалася мінімальна заробітна плата.

Відповідно до п.1 та п. 4 ст. 4 Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції станом на 21.10.2003 року) ОСОБА_2 зобов'язаний був утримувати із заробітної плати працівника 1%, та відповідно, перераховувати ці кошти до Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 VI від 09.07.2003р. платник зобов'язаний нараховувати та сплачувати страхові внески за найманого працівника.

Перевіркою від 25.09.2014 року було встановлено порушення ч. 1 ст. 19 ЗУ Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 VI від 09.07.2003р.

У січні - травні 2004 року не нарахована загальна сума виплат, на які нараховуються страхові внески в сумі 150,00 грн., у липні - 30,00 грн., у вересні - 60,00 грн., виправлення проведені самостійно у червні, серпні, жовтні 2004 року відповідно. У липні-серпні 2010 року не нарахована загальна сума виплат, на які нараховуються та з якої відраховуються страхові внески в сумі 1332,00 грн., виправлення проведені самостійно за липень, серпень у звіті за вересень 2010 року. У жовтні 2010 року не нарахована сума виплат, на які нараховуються страхові внески, в сумі 888,00 грн. Також платником було не нараховано загальний фонд оплати праці за 2001-2004 роки в сумі 390,00 грн. За результатами перевірки платнику було донараховано суму виплат, на яку нараховуються внески в сумі 1278 грн., страхових внесків (32%) в сумі 294, 82 грн., страхових внесків (0,5%-2%) 21,66 грн. 25,09.2014року платником було сплачено суму донарахованих внесків.

За порушення законодавства платнику 10.10.2014 року було виставлене рішення №49 про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків на суму 856,03 грн. рішення було вислане рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримане 16.10.2014 року, про що свідчить підпис на повідомленні. Рішення не було оскаржено в десятиденний термін у порядку ,визначеному ч. 13 ст. 106 Закону.

Згідно частини 6 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІУ (в редакції що діяла до 01.01.2011) недоїмка не підлягає списанню, у тому числі в разі укладення із страхувальником мирової угоди відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", крім випадків повної ліквідації юридичної особи або смерті фізичної особи, визнання її безвісно відсутньою, оголошення померлою чи недієздатною, щодо яких відсутні особи, які відповідно до цього Закону мають нести зобов'язання із сплати страхових внесків.

Відповідно до відомостей, наданих державним реєстратором, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 припинив підприємницьку діяльність 06.08.2014р., що підтверджується витягом з ЄДРПОУ від 31.10.2014р.

Нормами п. 97.3. Податкового Кодексу передбачено, що у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи, погашення грошових зобов'язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи. Згідно з п.65.10.8 Податкового Кодексу України державна реєстрація припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання. Відповідно до п. 97.4.3. особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу платника податків, є стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, - така фізична особа.

Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 58-60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України та на підставі ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідн. НОМЕР_1 на користь Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі заборгованість в сумі 856,03 грн. (вісімсот п'ятдесят шість грн. 03 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя В. О. Таратін