Справа № 182/6481/14-ц
Провадження № 2/0182/3448/2014
24.12.2014 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Шестакової З.С.
секретаря - Пометій Є.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Головного Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якості третьої особи ОСББ „Електрометалург-Н", про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням та зобов'язання вчинити певні дії, суд
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Головного Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якості третьої особи ОСББ „Електрометалург-Н", про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням.
Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить нежитлове вбудоване приміщення магазину „ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого за адресою: АДРЕСА_1
Дане приміщення вона придбала у ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 31 січня 2014 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 126.
Після реєстрації права власності на нежитлове вбудоване приміщення магазину „ІНФОРМАЦІЯ_1" позивачу стало відомо, що в квартирі АДРЕСА_1, яка була її колишніми власниками ОСОБА_6 і ОСОБА_7 переведена з жилого фонду в нежитловий та переобладнана під магазин, з 1996 року були зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які з 2001 року за даною адресою не проживають. Ніяких їх особистих речей у нежитловому вбудованому приміщенні магазину „ІНФОРМАЦІЯ_1" немає. Місцезнаходження відповідачів їй невідомо.
Оскільки реєстрація відповідачів створює для позивача, як власника нежитлового вбудованого приміщення магазину „ІНФОРМАЦІЯ_1", додаткові витрати, порушує її законі права володіння, користування та розпорядження нерухомим майном, ОСОБА_1 просила суд визнати ОСОБА_2 і ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 та усунути створені їй перешкоди шляхом зняття відповідачів з реєстрації.
Також, позивач просила суд зобов'язати Головне Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про день слухання справи були повідомлені відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою їх місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку (а.с.24,25), але повістки повернулись до суду за спливом строку зберігання (а.с.27). У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Головне Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області і ОСББ „Електрометалург-Н" з позовом ознайомлені, про день слухання справи належним чином повідомлені, але в судове засідання їх представники не з'явилися, ніяких заяв про відкладення або розгляд справи без них до суду не надходило.
Згідно із ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд вважає доцільним розглянути справу заочно.
Дослідивши письмові докази, що маються в матеріалах справи, суд приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачу по справі ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 31 січня 2014 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 126, належить нежитлове вбудоване приміщення магазину „ІНФОРМАЦІЯ_1", розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18,19).
До 30 травня 2001 року на місці нежитлового вбудованого приміщення магазину „ІНФОРМАЦІЯ_1" була розташована квартира АДРЕСА_1, яка належала на праві власності ОСОБА_8 та ОСОБА_7.
20 грудня 2000 року рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 787/4 було дозволено громадянам ОСОБА_8 та ОСОБА_7 провести реконструкцію квартири АДРЕСА_1 під магазин промислових товарів (а.с.13).
Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 360/4 від 30 травня 2001 року було затверджено акт державної технічної комісії по прийняттю в експлуатацію магазину „ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1 (а.с.11,12), та рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 459 від 11 липня 2001 року квартира АДРЕСА_1 була переведена з жилого фонду в нежитловий під підприємство торгівлі (а.с.14,15).

Вже після придбання нежитлового вбудованого приміщення магазину „ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого за адресою: АДРЕСА_1, позивачу стало відомо, що за даною адресою в квартирі НОМЕР_1 з 1996 року були зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.6-8).

Відповідачі з 2001 року в квартирі АДРЕСА_1. не проживають, ніяких речей ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за вказаною адресою немає, нежитлове приміщення магазину, де була розташована квартира НОМЕР_1 використовується позивачем для підприємницької діяльності. Дані обставині підтверджуються актом від 16 квітня 2014 року, складеного комісією з ОСББ „Електрометалург-Н" (а.с.5).

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 добровільно з реєстрації не знімаються та своїми протиправними діями обмежують ОСОБА_1 у здійсненні права власності на нежитлове вбудоване приміщення магазину „ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є власником нежитлового вбудованого приміщення магазину „ІНФОРМАЦІЯ_1" на підставі договору купівлі-продажу від 31 січня 2014 року, відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не є власниками даного приміщення або членами сім'ї позивача не являються, суд приходить висновку, що право ОСОБА_1 на володіння, користування та розпорядження спірним нежитловим приміщенням підлягає захисту в силу ст. 41 Конституції України і ст. 391 ЦК України, та ці перешкоди підлягають усуненню шляхом позбавлення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1

В той же час, позовні вимоги позивача про зобов'язання Головне Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області провести зняття ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з реєстрації задоволенню не підлягають, як заявлені передчасно, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду.

З урахуванням викладених обставин й керуючись ст. ст. 10,11,57,60,209,212,214-215,217,218,224,227,228 ЦПК України, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні нежитловим вбудованим приміщенням магазину „ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого за адресою: АДРЕСА_1, шляхом позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1

В позові до Головного Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: З. С. Шестакова