Провадження № 2/200/3542/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне )

22 жовтня 2014 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 01 липня 2014 року між ним та ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» було укладено договір банківського вкладу на вимогу №2620/70/199169. Сума внеску за вказаним договором становить 7 073,50 євро. 12 серпня 2014 р. позивачем було подано відповідачу заяву про отримання банківського вкладу в сумі 7 073,50 євро, яка була прийнята Банком, проте грошові кошти позивачу виплачені не були. При зверненні позивача до відповідача з вимогою повернути грошові кошти останнім було повідомлено позивача про відсутність грошових коштів для здійснення такої виплати. Відтак позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму вкладу за договором банківського вкладу на вимогу №2620/70/199169 від 01.07.2014 р. в розмірі 7 073,50 євро.

Представник позивача надав суду заяву, відповідно до якої проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169, 224,225 ЦПК України - заочно.

У зв'язку з неявкою сторін суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, 01 липня 2014 р. між ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» та позивачем було укладено договір банківського вкладу на вимогу №2620/70/199169.

Відповідно до п. 1.2 ст. 1 Частини №1 договору відповідач прийняв від позивача грошові кошти на депозитний рахунок в розмірі 7 073,50 євро, що підтверджується випискою по особовим рахункам від 22.07.2014 р.

Згідно з п.2.2 Частини №2 договору Вклад у будь-який момент може бути витребуваний повністю або частково на умовах та в порядку, встановлених цим договором.

Відповідно до п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Частини №2 договору позивач має право вимагати повернення Вкладу або частини Вкладу за першою вимогою. При цьому, пунктом 5.1.3 ст.5 Частини №2 Договору передбачено, що позивач зобов'язаний письмово повідомити відповідача про свій намір отримати Вклад або частину Вкладу за першою вимогою, за три банківські дні до пропонованої дати отримання Вкладу або частини Вкладу.

Згідно з п.п.5.3.2 п.5.3 ст.5 Частини №2 Договору, відповідач зобов'язується на вимогу позивача повернути вклад та виплатити проценти на нього на умовах та у строки, встановлені цим договором.

У відповідності до вимог вказаного вище договору, 12 серпня 2014 р. позивачем було подано відповідачу заяву про отримання банківського вкладу в сумі 7 073,50 євро, яка була прийнята останнім за вхідним номером 146.

Проте, після спливу трьох банківських днів з моменту подання заяви про повернення банківського вкладу від 12.08.2014 р. відповідачем не було виплачено належні позивачу грошові кошти сумі 7 073,50 євро, що підтверджується випискою по угоді №2620/70/199169 від 19.08.2014 р.

Щодо невиплати грошових коштів за договором представниками відповідача були надані пояснення про відсутність грошових коштів задля здійснення такої виплати.

За приписами статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до статті 2 Закону України №2121-III від 07.12.2000 р. «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до частини другої статті 1060 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до мов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629, 525 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що з моменту спливу строку подання позивачем заяви про повернення банківського вкладу, передбаченого договором, позивач не отримав належні йому за договором кошти у розмірі 7 073,50 євро, як це передбачено п.2.2, п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Частини №2 договору.

Зважаючи на те, що грошові кошти за договором банківського вкладу на вимогу №2620/70/199169 від 01.07.2014 р. в розмірі 7 073,50 євро, які перебувають на депозитному рахунку НОМЕР_2, належать позивачу, він має право вимагати від відповідача його повернення, що відповідає умовам укладених з ним договору банківського вкладу на вимогу та ст. 41 Конституції України.

Ці обставини свідчать про істотне порушення умов договору та діючого законодавства з боку відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» на користь позивача грошові кошти за договором банківського вкладу на вимогу №2620/70/199169 від 01.07.2014 р. в розмірі 7 073,50 євро.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача грошові кошти за договором банківського вкладу на вимогу №2620/70/199169 від 01.07.2014 р. в розмірі 7 073,50 євро.

Крім цього на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 3654 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3,10, 11, 60, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК», , грошові кошти у розмірі 7 073,50 євро на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК», , судовий збір в розмірі 3654 грн. на користь держави.

Позивачем рішення може бути оскаржене на протязі десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, шляхом подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва