АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/474/14 Справа № 2-410/3633/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Міхеєва В.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Свистунової О.В., Ремеза В.А.

при секретарі Бондаренко В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2013 року по справі

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2012 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8/2007/840-К/1853-А, укладеним 27 лютого 2007 року з відповідачем ОСОБА_2 (далі Кредитний договір).

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2012 року позовні вимоги було задоволено.

Ухвалою того ж суду від 24 липня 2012 року задоволено заяву відповідачів про перегляд заочного рішення та заочне рішення від 13 липня 2012 року скасовано.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2013 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за Кредитним договором в розмірі 113803,36 грн., з яких: заборгованість по кредиту 8124,2 доларів США, що по курсу НБУ становить 64910,73 грн.; заборгованість по відсотках 3827,55 доларів США, що по курсу НБУ становить 30581,36 грн.; пеня за порушення строку сплати ануітетного платежу 1322,82 доларів США, що по курсу НБУ становить 10569,07 грн.; сума нарахованого штрафу 969,01 доларів США, що по курсу НБУ становить 7742,2 грн. Стягнуто з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору по 569,02 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просять суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення з урахуванням всіх обставин по справі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до умов укладеного кредитного договору №8/2007/840-К/1853-А від 27 лютого 2007 року, згідно заяви на видачу готівки № 387 від 27 лютого 2007 року, відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача кредит у розмірі 9690,10 доларів США під 13,99% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 20 лютого 2012 року зі сплатою щомісячно до 20 числа поточного місяця суми мінімально необхідного платежу 225,73 доларів США (а.с.8,9,10).

В якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань за даним договором, 27 лютого 2007 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №1, згідно якого остання поручилася перед банком за виконання ОСОБА_2 зобовязань по кредитному договору (а.с.11).

Суд першої інстанції, задовольняючи у повному обсязі позовні вимоги, виходив з тих обставин, що відповідач ОСОБА_2 не виконував умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 26 січня 2012 року згідно розрахунку, наданого позивачем, складає 14243,58 доларів США, що по курсу НБУ становить 113803,36 грн., з яких: заборгованість по Кредиту 8124,20 доларів США, що по курсу НБУ становить 64910,73 грн.; заборгованість по відсотках 3827,55 доларів США, що по курсу НБУ становить 30581,36 грн.; пеня за порушення строку сплати ануітетного платежу 1322,82 доларів США, що по курсу НБУ становить 10569,07 грн.; сума нарахованого штрафу 969,01 доларів США, що по курсу НБУ становить 7742,20 грн. (а.с.7).

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 629, а також ст.ст. 553,554 Цивільного кодексу України суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення у солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_2 як боржника за Кредитним договором та ОСОБА_3 як поручителя, заборгованості у розмірі 113803,36 грн.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Відповідно до умов п.3.3.4 Кредитного договору № 8/2007/840-К/1853-А від 27 лютого 2007 року, кінцевий термін повернення кредиту визначено 20 лютого 2012 року.

Як убачається з матеріалів справи, позивач 02 березня 2012 року (згідно відтиску поштового штемпеля на конверті, а.с.17), тобто, із дотриманням шестимісячного строку, звернувся з даним позовом до суду до поручителя ОСОБА_3, тому доводи апеляційної скарги щодо застосування положень ч.4 ст. 559 ЦК України до правовідносин, що витікають з Кредитного договору та договору поруки, є безпідставними та колегією суддів не можуть бути взяті до уваги.

Доводи апелянтів на незастосування судом першої інстанції положень ч.1 ст. 559 ЦК України для припинення поруки через збільшення процентної ставки за користування кредитом, що призвело до збільшення відповідальності поручителя, колегією суддів відхиляються як безпідставні та такі, що спростовуються матеріалами справи.

За умовами п.1.3 Кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 13,99% річних.

На таких же умовах поручитель ОСОБА_3 поручалася перед банком відповідати за зобовязаннями позичальника ОСОБА_2

Як убачається з розрахунку заборгованості по процентах за користування кредитом, позивачем нараховувалися проценти, виходячи з 13,99% річних.

У той же час, доводи апеляційної скарги щодо незастосування судом першої інстанції положень ст. 258 ЦК України щодо спеціальної позовної давності для стягнення пені, а також посилання на безпідставне стягнення штрафу, заслуговують на увагу.

Колегія суддів не може у повному обсязі погодитися з рішенням суду першої інстанції в частині стягнутої солідарно з відповідачів на користь позивача суми нарахованого штрафу та суми пені за порушення строку сплати ануітетного платежу з порушенням норм матеріального права, виходячи з наступного.

За умовами п.5.2 Кредитного договору у разі порушення позичальником вимог п.п.4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього Договору, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.п.1.1 цього Договору, за кожен випадок.

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення штрафу, у судовому засіданні представник позивача посилався на порушення позичальником вимог п. 4.3.10 Кредитного договору, яким передбачено зобовязання позичальника надати додаткове забезпечення виконання зобовязань за цим Договором у разі суттєвого погіршення фінансового стану позичальника, невиконання умов або визнання недійсним Договору застави, зазначеного у п. 2.1 та/чи договору поруки, визначеного у п.2.4 цього Договору, зниження вартості забезпечення за цим договором.

У той же час, будь-яких доказів на підтвердження не виконання позичальником зобовязань відповідно до змісту зазначеного пункту Кредитного договору, позивачем ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надано.

За порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом Кредитним договором передбачено сплату пені, яку просить стягнути позивач.

Колегія суддів вважає, що вимога банку про стягнення з відповідачів штрафу є недоведеною та такою, що не підлягає задоволенню, а рішення суду в частині стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача суми нарахованого штрафу скасуванню.

Відповідно до умов п.5.1. Кредитного договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначених у п.п. 3.3.3 цього Договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у пункті 4.3.5. цього договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Позивачем згідно розрахунку заборгованості, нараховано пеню за порушення строку сплати ануітетного платежу за період з 21 січня 2011 року по 25 січня 2012 року у розмірі 1322,82 доларів США.

Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені) застосовується позовна давність в один рік.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом 02 березня 2012 року, пеня підлягає стягненню за рік, тобто, за період з березня 2011 року.

Тому сума стягнутої солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 пені підлягає зменшенню до 1154,47 доларів США, що по курсу НБУ становить 9223,98 грн., а рішення суду першої інстанції в цій частині необхідно змінити.

Відповідно, підлягають зменшенню і загальна сума заборгованості, до 104716,08 грн., і сума судових витрат згідно положень ст. 88 ЦПК України - до 1047,16 грн. (по 523,58 грн. з кожного відповідача).

В іншій частині рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог матеріального і процесуального закону, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2013 року в частині стягнутої солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» суми нарахованого штрафу 969,01 доларів США, що по курсу НБУ становить 7742,2 грн., скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні зазначеної позовної вимоги.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2013 року в частині стягнутої солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» суми пені за порушення строку сплати ануітетного платежу та загальної суми заборгованості за кредитним договором від 27 лютого 2007 року змінити, зменшивши розмір пені до 1154,47 доларів США, що по курсу НБУ становить 9223,98 грн.(девять тисяч двісті двадцять три грн. 98 коп.), зменшивши розмір заборгованості за кредитним договором до 104716,08 грн. (сто чотири тисячі сімсот шістнадцять грн. 08 коп.).

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2013 року в частині стягнутих з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» витрат по платі судового збору, змінити, зменшивши їх розмір.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» витрати по сплаті судового збору по 523,58 грн. (по пятсот двадцять три грн. 58 коп.), з кожного.

В іншій частині рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2013 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді