АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Нежури В.А., Усика Г.І.

при секретарі Меєчко Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.06.2014 у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про виселення без надання іншого житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И Л А

У березні 2013 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом в якому просив виселити відповідачів та неповнолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 16.02.2009 звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, в рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Універсал Банк» в загальній сумі 237098 грн. 14 коп., що є еквівалентом 30093 доларів США 18 центів. У зв'язку з цим 12.06.2011 були проведені прилюдні торги, переможцем яких став ПАТ «Універсал банк». 11.09.2011 ним отримано свідоцтво про право власності на придбану квартиру, яке зареєстровано в КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна». В квартирі АДРЕСА_1 були зареєстровані відповідачі і неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., а станом на 19.11.2013 в спірній квартирі зареєстрованих осіб не значиться, оскільки відповідачі зняті з реєстраційного обліку в примусовому порядку. Але, відповідачі продовжують фактично проживати в спірній квартирі, в ній знаходяться їх меблі і речі та в добровільному порядку звільнити помешкання не бажають.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.06.2014 позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про виселення без надання іншого житлового приміщення - задоволено.

Справа № 2/759/2890/14
№ апеляційного провадження 22-ц/ 796/9898/2014
Головуючий у суді першої інстанції: Чала А.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Виселено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4., і неповнолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 виселено з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідачами ОСОБА_1, який діє в свої інтересах та інтересах ОСОБА_3, та ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу з підстав невірного з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянти зазначають, що суд першої інстанції неправомірно ухвалив рішення про їх виселення, оскільки вони добровільно виселилися із вказаної квартири ще до звернення позивача із вказаним позовом. Посилання у рішенні суду на те, що відповідачі добровільно не передали позивачу ключі від квартири та зберігають там свої меблі, що вказує на їх проживання у вказаній квартирі, апелянти вважають такими, що не відповідають дійсності, оскільки судом проігнорована та обставина, що позивач з вимогою про надання ключів та вивезення меблів з квартири з метою їх утилізації до відповідачів не звертався, а тому у них і не виникло обов'язків щодо їх вивезення із вказаної квартири.

Враховуючи той факт, що суд першої інстанції належним чином не обґрунтував своє рішення та застосував статті законодавства, які не регулюють вказані правовідносини, відповідачі просять скасувати рішення суду першої інстанції, та відмовити в задоволені позовних вимог повністю.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Тому, керуючись положеннями ст. ст.303-1, 305 ч. 2 ЦПК України, колегія суддів вважає, що неявка цих осіб не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі не мають правових підстав для проживання в квартирі АДРЕСА_1 та зберігання в ній своїх меблів та інших речей, у зв'язку із чим підлягають примусовому виселенню.

Колегія суддів вважає за можливе погодитись з такими висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 16.02.2009 звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, в рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Універсал Банк» в загальній сумі 237 098 грн. 14 коп., що є еквівалентом 30093 доларів США 18 центів (а.с. 6).

02.06.2011 були проведені прилюдні торги, переможцем яких став ПАТ «Універсал банк», що підтверджується протоколом проведення прилюдних торгів (а.с.11).

01.09.2011 ПАТ «Універсал Банк» було видано свідоцтво про право власності на придбану квартиру, яке зареєстровано в КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» (а.с.12,13).

Згідно з довідкою Форми № 3 від 10.06.2012, в спірній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_3, 1996 року народження (а.с.5).

Станом на 19.11.2013 в спірній квартирі зареєстрованих осіб не значиться (а.с.57). Проте з матеріалів справи вбачається, що відповідачі були зняті з реєстраційного обліку в примусовому порядку на підставі заяви власника та рішення суду (а.с.58). А отже доводи апеляційної скарги щодо добровільного здійснення відповідачами зняття з реєстраційного обліку спростовуються матеріалами справи.

06.06.2013 позивачем була направлена письмова вимога відповідачам про добровільне звільнення житлового приміщення разом з усіма мешканцями протягом одного місяця з дня отримання вказаної вимоги, яка була отримана особисто ОСОБА_1 25.06.2013 (а.с.14,15).

Згідно з положеннями ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Посилання представника відповідача на добровільне звільнення спірного житлового приміщення також не знайшли свого підтвердження. В ході розгляду справи судом першої інстанції допитані свідки, показам яких надана обґрунтована оцінка. Крім того, в апеляційному суді представник відповідача не заперечував того, що до цього часу не відбулась передача ключів від квартири її власнику.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом першої інстанції вірно застосовані норми матеріального права. З мотивувальної частини рішення також вбачається, що судом першої інстанції дана належна оцінка зібраним доказам та обставинам справи, з дотриманням норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам закону і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.06.2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти.

Головуючий:

Судді: