Справа № 4-с-84/14
У Х В А Л А

про залишення скарги без руху

18 квітня 2014 року м. Київ

Суддя Соломянського районного суду м. Києва Г.О. Козленко, розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця державної виконавчої служби Подільського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Соломянського районного суду м. Києва із вказаною скаргою та просив визнати дії державного виконавця протиправними в частині призначення виконавчих дій на 24.04.2014 по передачі арештованого майна для оцінки та реалізації передчасними та необґрунтованими і вчиненими без дотримання процедури передачі майна, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції про вчинення виконавчих дій. Зобовязати державного виконавця Романенка Ю.С. повідомити належним чином боржника про вчинення виконавчих дій. Про час та місце розгляду даної позовної заяви повідомити заявника за вищезазначеною адресою.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без руху.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим ЦПК України.

Скарги на дії, бездіяльність державного виконавця розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 та ч.4 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», сторони у виконавчому провадженні є стягував і боржник. У виконавчому провадженні можуть брати участь кілька стягувачів. Кожен з них щодо іншої сторони має право брати участь у виконавчому провадженні самостійно або доручити участь у виконавчому провадженні одному із співучасників.

Особа яка звернулася до суду із скаргою, бере участь у її розгляді, як заявник про справі, а інші учасники цього провадження як заінтересовані особи.

Сторонами по скарзі, ОСОБА_1 зазначив себе як «скаржника», «відповідача» - відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві, «третьою особою» - ОСОБА_2, однак зазначені процесуальні статуси не передбачені чинним ЦПК України при розгляді скарг на рішення, дій чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, у звязку з чим ОСОБА_1 слід конкретизувати процесуальні статуси сторін. Крім того, необхідно визначитися з питанням про залучення та визначення процесуального статусу самого державного виконавця дії якого і оскаржуються заявником у суді.

Скарга повинна містити виклад обставин, якими особа, яка подає скаргу обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

У скарзі почергово повинно бути викладено по зазначеним вимогам: зміст вимоги, виклад обставин, якими обґрунтовано цю вимогу та зазначення доказів, що її підтверджує, наявність підстав для звільнення від доказування.

Зміст вимог - це певна форма захисту, яку особа, що подає скаргу просить від суду. Під підставами скарги, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються вимоги по скарзі. Таким чином, на цій стадії цивільного процесу особа, яка подала скаргу зобов'язана виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення.

Вимоги по скарзі не мають чіткого визначення взагалі та відповідно норм чинного законодавства.

Крім того, в скарзі не викладені обставини як підстави, якими ОСОБА_1 обґрунтовує висунуті вимоги. Тобто якими конкретно рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в Київській області Романенко Ю.С. були порушені права ОСОБА_1 та який документ має відображення цих подій.

Скарга повинна містити виклад обставин, якими особа, яка подає скаргу обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину. Тому, особі, яка подає скаргу необхідно викласти обставини скарги в повному обсязі, з посиланням на відповідні норми права, які регулюють дані правовідносини.

Тобто заявником не зазначено які саме дії або бездіяльність державного виконавця порушують права і законні інтереси боржника у виконавчому провадженні та в чому саме полягає їх необґрунтованість, неправомірність. Оскільки прохальна частина скарги має наступні вимоги: «Визнати дії державного виконавця протиправними в частині призначення виконавчих дій на 24.04.2014 по передачі арештованого майна для оцінки та реалізації передчасними та необґрунтованими і вчиненими без дотримання процедури передачі майна, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції про вчинення виконавчих дій. Зобовязати державного виконавця Романенка Ю.С. повідомити належним чином боржника про вчинення виконавчих дій. Про час та місце розгляду даної позовної заяви повідомити заявника за вищезазначеною адресою.» Однак підтвердження проведення будь-яких дій, які начебто призначені на 24.04.2014 матеріали скарги не містять. До матеріалів навіть не додана постанова про арешт майна боржника. Крім того, як в тексті скарги так і в прохальній її частині ОСОБА_1 зазначає про те, що подана не скарга, а позовна заява. Однак документ поданий до суду має назву «скарга», крім того, під час її написання, заявник посилається на норми ст.ст.383-387 ЦПК України, які в свою чергу регламентують право на звернення зі скаргою до суду, в порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

До того ж, слід зазначити, що відповідним розділом ЦПК України, яким регламентується судовий контроль за виконанням судових рішень, встановлений спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду. Однак виходячи з наданих до скарги матеріалів неможливо зясувати чи має заявник можливість на звернення до суду у передбачені відповідні строки з самою скаргою, чи є підстави для поновлення строку звернення до суду і т.д. Оскільки заявником не надано доказів щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження саме 11.04.2014.

Зазначені недоліки не дають можливості судді підготувати та розглянути справу в суді першої інстанції.

Згідно ст.121 ЦПК України суддя встановивши що заяву подано без додержання вимог ст.ст.119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк на усунення недоліків який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку про залишення скарги без руху, про що повідомляє особу, яка подала скаргу і надає строк на усунення недоліків.

Суд вважає за необхідне надати особі, яка подає скаргу строк для усунення недоліків скарги протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст.121, 208, 209 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця державної виконавчої служби Подільського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків заяви протягом трьох днів з дня отримання копії даної ухвали, шляхом подачі нової скарги з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

В разі невиконання ухвали суду в зазначений строк скаргу вважати неподаною та повернути особі, яка подала скаргу разом з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - Г.О. Козленко