26 грудня 2014 року м. Ужгород
Судова колегія палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської об ласті у складі:
головуючої - судді Кожух О.А.
суддів - Чужі Ю.Г., Леска В.В.
при секретарі - Марчишак Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_1 про ухвалення додткового рішення щодо розподілу судових витрат по справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, закриття виконавчого провадження та звільнення з-під арешту майна, -
в с т а н о в и л а :
Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 05 листопада 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 01 червня 2013 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено.

05.11.2014 приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розподіл судових витрат, в якій, посилаючись на положення Закону України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", просила апеляційний суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 1376.40 грн., з них - 458.80 грн. - компенсація витрат за участь адвоката ОСОБА_4 в судовому засіданні 31.05.2013, та 917.60 грн. - за підготовку адвокатом ОСОБА_5 додаткових заперечень на позовну заяву у справі.

У поясненнях щодо заяви про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_2 просив в ухваленні такого відмовити.

Колегія суддів, заслухавши осіб, які з"явились в судове засідання, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Статтями 22 та 30 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено строки пред'явлення виконавчих документів до виконання та строк здійснення виконавчого провадження. Строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення не пропущено.

Згідно ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать і витрати на правову допомогу.

Згідно п.п.1,2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги; граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення Ужгородського міськрайонного суду від 01 червня 2013 року, ухвалене у справі, було скасовано апеляційним судом з тієї підстави, що справу було вирішено неповноважним судом, тому саме апеляційний суд вирішує питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 1 Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як роз'яснено у п.п.47, 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» особа, яка надає правову допомогу, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено вищевказаним Законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 являються адвокатами, що підтверджується свідоцтвами про право на зайняття адвокатською діяльність (т. 1 а.с.145, 153).

04.01.2013 між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_5 був укладений договір про надання правової допомоги, згідно умов якого сторони погодили розмір плати (винагороди) за консультаційне, організаційне, юридичне обслуговування (т.1 а.с.150-152), відповідно до п.п. 1.2.2., 3.1. якого, зокрема, за підготовку заяв, клопотань та інших процесуальних документів, необхідність виготовлення яких виникла у зв'язку з супроводженням справи в суді, йому виплачується винагорода в сумі 1000 грн. за годину (т.1 а.с.146-148). Відповідно до Звіту по наданим послугам (т. 1 а.с.160) та акту приймання - передавання виконаних робіт від 23.01.2013, адвокатом ОСОБА_5 22.01.2013 було підготовлено додаткові заперечення на позовну заяву по даній справі (т. 1 а.с.159), на що було витрачено дві години. 2000 грн. оплати ним було отримано 22.01.2013, що підтверджується розрахунковою квитанцією (т. 1 а.с. 161). Додаткові заперечення на позовну заяву на семи аркушах були подані до суду 22.01.2013 (а.с.132-138).

Також, 11.03.2013 договір про надання правової допомоги було укладено із адвокатом ОСОБА_4 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю було ним отримано на підставі рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 25.01.2013 № 53). Відповідно до п.п. 1.2.2., 3.1. договору, зокрема, за участь у судових засіданнях йому виплачується винагорода в сумі 2000 грн. за годину (т.1 а.с.146-148). 2000 грн. ним було отримано 15.04.2013, що підтверджується квитанцією про отримання гонорару (т. 1 а.с. 155). ОСОБА_4 брав участь в судовому засіданні 31 травня 2013 року, що підтверджується журналом судового засідання.

У наданих квитанціях міститься достатньо даних для висновку, що такі кошти були отримані саме за надання правової допомоги, саме у даній справі та відповідно до укладених Договорів про надання правової допомоги.

Представником ОСОБА_1 - ОСОБА_6 - до суду першої інстанції подавались клопотання про компенсацію витрат на правову допомогу, наданих адвокатами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т. 1 а.с.154, 156), та розрахунок розміру компенсації витрат на правову допомогу адвокатом ОСОБА_5 (т. 1 а.с.158).

До заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення також надано розрахунки розміру компенсації витрат на правову допомогу, які складені виходячи з вимог Закону України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

За підготовку додаткових заперечень на позовну заяву слід стягнути 917.60 грн. (1147грн*40%*2год.). Проте за участь адвоката ОСОБА_4 в судовому засіданні 31.05.2013, яке, відповідно до журналу судового засідання, тривало 35 хвилин (а.с. 181-183), слід стягнути витрати в сумі 267,65 грн. (1147грн.*40%*35хв.).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що заяву приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_1 слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 1185,25 грн.

Зазначення у п. 2.8.1. та 2.8.2. Договорів про надання правової допомоги щодо вчинення відповідних дій у господарському суді Закарпатської області не є перешкодою для стягнення витрат на правову допомогу у даній цивільній справі, оскільки у розділі 1 Договорів як предмет договору визначено супроводження в Ужгородському міськрайонному суді справи № 2-5962/11 за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню. Так само не має правового значення для вирішення питання про розподіл судових витрат, що відповідачем у справі була нотаріус ОСОБА_1, а у Договорах про надання правової допомоги зазначено лише її прізвище.

Керуючись ст. 88, ст. 220 ч. 1 п. 4, ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, закриття виконавчого провадження та звільнення з-під арешту майна.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 1185 (одна тисяча сто вісімдесят п'ять) гривень 25 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча

Судді