Справа № 2-924/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі - Герасименко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Міністерства юстиції України про примусове проникнення до житла, а саме: квартири № 32, яка розташована в будинку № 23 по вулиці Армійській в м. Одесі для проведення виконавчих дій, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2014 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло подання старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Міністерства юстиції України ОСОБА_1, яке також було погоджено з начальником відділу ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла, а саме: квартири № 32, яка розташована в будинку № 23 по вулиці Армійській в м. Одесі, що належить на праві власності боржнику ОСОБА_3, для проведення виконавчих дій.

Подання надано заявником з метою вжиття заходів по зведеному виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчих листів за № 2-924/11, виданих Приморським районним судом м. Одеси 17.09.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 536 019 грн. та у розмірі 10 154,90 грн.. Зазначене подання разом зі справою надійшло до провадження судді 04.11.2014 року.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначив, що постановами відділу від 25.09.2014 року було відкрито виконавче провадження ВП № 44866871 та ВП № 44867131 з примусового виконання зазначених вище виконавчих листів. Боржником самостійно рішення суду у наданий державним виконавцем строк не виконано. У відділі наявні відомості про те, що боржнику на праві власності належить нерухоме майно, а саме: квартира № 32, яка розташована в будинку № 23 по вулиці Армійській в м. Одесі. Державним виконавцем двічі було здійснено виїзд до вказаної квартири для проведення виконавчих дій, а саме: виявлення майна боржника, його опис та арешт. Однак, боржник доступу до вказаної квартир не надав та за вимогою державного виконавця за адресою не зявився, про що були складені відповідні акти. Таким чином, потрапити у вказану квартиру для проведення подальших виконавчих дій щодо виявлення та примусової реалізації майна боржника виявилось неможливо.

В судове засідання 04.11.2014 року представник Першого Приморського відділу державної виконавчої служби та інші сторони справи не зявилися, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином у встановленому порядку, чим позбавили суд можливості вислухати їх думки по суті.

Згідно ч.2 ст. 376 ЦПК України суд негайно розглядає подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши вказане вище подання, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Подання подане з додержанням чинного законодавства України.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2012 року та рішенням Апеляційного Суду Одеської області від 13.06.2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 було стягнуто кошти у розмірі 536 019 грн. та у розмірі 10 154,90 грн.. Вказані рішення набрали законної сили 16.09.2014 року.

На підстав зазначених рішень Приморським районним судом м. Одеси 11.01.2012 року був виданий виконавчий лист № 2-924/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 коштів у розмірі 536 019 грн., та 13.06.2012 року виконавчий лист № 2-924/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 коштів у розмірі 10 154,90 грн.. В листах зазначено, що строк їх предявлення до виконання до 16.09.2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що зазначені виконавчі листи перебувають на виконанні у Першому Приморському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Міністерства юстиції України (надалі Перший Приморський ВДВС ОМУЮ) та були прийняті до виконання на підставі заяв стягувача ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження, які були надані до відділу 25.09.2014 року.

Постановами старшого державного виконавця Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_1 від 25.09.2014 року були відкриті виконавчі провадження за № 44866871 та № 44867131 з примусового виконання зазначених вище виконавчих листів. Вказаними постановами боржнику було запропоновано самостійно виконати вимоги виконавчих документів у строк до семи днів з моменту винесення цих постанов з направленням копії постанов сторонам виконавчого провадження. У цих постановах також зазначено, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішень буде розпочате примусове виконання цих рішень із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Вказані постанови були направлені боржнику.

Крім того, старший державний виконавець Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_1 листами за № 26911 та № 26912 від 25.09.2014 року викликав боржника до відділу у прийомні дні та години для вирішення питання щодо погашення заборгованості перед стягувачем ОСОБА_4 з зазначенням про те, що у разі несплати боргу на його майно буде накладено арешт з метою його подальшої реалізації. Проте, вказані виклики залишилися поза увагою боржника.

Викликом державного виконавця № 27908 від 06.10.2014 року боржника ОСОБА_3 було зобовязано зявитися 09.10.2014 року за адресою: АДРЕСА_1 для надання доступу державному виконавцю та іншим залученим для проведення виконавчих дій особам, спеціалістам, експертам до помешкання вказаної квартири для проведення виконавчих дій. Проте, виклик залишився поза увагою боржника та відповідно державному виконавцю не було надано доступ до вказаної квартири.

09.10.2014 року державним виконавцем було складено акт, яким встановлено, що виходом за адресою: АДРЕСА_1 на дзвінок у домофон квартири відповіла жінка, яка підтвердила, що вона ОСОБА_5 є власницею цієї квартири та те, що ОСОБА_3 у цій квартирі не проживає. Державний виконавець повідомив її про те, що рішенням суду її право власності на цю квартиру було скасовано у звязку з чим квартира належить боржнику ОСОБА_3, але вона не звернула на це увагу та не впустила державного виконавця до квартири. Актом також встановлено, що сам боржник ОСОБА_3 за адресою квартири не зявився та не виконав вимоги державного виконавця про доступ до квартири.

Викликом державного виконавця № 28346 від 09.10.2014 року боржника ОСОБА_3 було зобовязано зявитися 14.10.2014 року на прийом до державного виконавця за адресою: м. Одеса, узвіз Польський, 6, к. 4 для сплати боргу за виконавчими документами, який також залишився поза увагою боржника.

15.10.2014 року державним виконавцем було складено акт, яким встановлено, що станом на момент проведення виконавчих дій, а саме: виходом за адресою: АДРЕСА_1 потрапити до приміщення квартири виявилось не можливим, на дзвінки у домофон ніхто не відповідав та двері не відчиняв.

В матеріалах справи є відомості про те, що боржник 09.10.2014 року отримав виклик державного виконавця, але до відділу для вирішення питання щодо погашення заборгованості за виконавчими документами так і не зявився. Також, про обізнаність боржника щодо проведення виконавчих дій свідчить його заява до відділу ДВС від 14.10.2014 року.

Судом встановлено, що постановою Одеського Апеляційного Адміністративного Суду від 17.06.2014 року було залишено без змін постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11.03.2014 року щодо поновлення за боржником ОСОБА_3 реєстрації права власності на квартиру № 32, яка розташована в будинку № 23 по вулиці Армійській в м. Одесі.

Тобто, на момент проведення державним виконавцем виконавчих дій, вказана квартира перебуває у власності боржника ОСОБА_3.

На підставі вищезазначеного суд вважає, що заявником були вжиті усі заходи щодо примусового виконання виконавчого документа, які не дали відповідного результату у звязку з чим він звернувся до суду з зазначеним поданням.

Аналізуючи усе вищевикладене суд дійшов висновку про те, що боржник ОСОБА_3 умисно ухиляється від виконання своїх зобовязань за виконавчими документами.

Відповідно до преамбули Закону України № 606-ХIV від 21.04.1999 року «Про виконавче провадження» цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Відповідно до ст.11 цього Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.10 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії та має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Судом встановлено, що заявник звернувся до суду з метою реалізації повноважень, наданих йому п.10 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», яким до функцій органів державної виконавчої служби віднесено право звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - до виконання ним боргових зобовязань.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Дане положення спрямоване на реалізацію конституційного права особи на недоторканість житла чи іншого володіння особи, в той же час ним створюються процесуальні гарантії забезпечення прав стягувача у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на майно боржника.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку, визначає Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (ст.11).

Суд вважає, що заявником доведений факт ухилення боржника від виконання зобовязання, так як заявник, знаючи що у нього є боргові зобовязання, не вчинив дій щодо їх погашення та жодного разу не зявився до відділу ДВС для вирішення питання щодо погашення заборгованості за виконавчими документами.

Згідно ч.2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали подання, враховуючи те, що незастосування заходів щодо забезпечення виконання виконавчих документів може унеможливити їх виконання, факт співмірності із заявленими вимогами, суд вважає за можливе задовольнити подання державного виконавця щодо проникнення до житла, а саме: квартири № 32, яка розташована в будинку № 23 по вулиці Армійській в м. Одесі, яка на праві власності належить боржнику, для проведення виконавчих дій.

Керуючись ст.ст.. 1, 3, 11, 15, 57, 60, 197, 208-210, 212, 217, 376 ЦПК України; ст.ст.. 1, 2, 4, 5, 7, 8, 11 ч.3 п.10 Закону України № 606-ХIV від 21.04.1999 року «Про виконавче провадження»; ст. 30 Конституції України, суд

УХВАЛИВ:

Подання Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Міністерства юстиції України про примусове проникнення до житла, а саме: до квартири № 32, яка розташована в будинку № 23 по вулиці Армійській в м. Одесі для проведення виконавчих дій - задовольнити.

Дозволити державному виконавцю Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Міністерства юстиції України примусове проникнення до житла, а саме: квартири № 32 (тридцять два), яка розташована в будинку № 23 (двадцять три) по вулиці Армійській в м. Одесі, що належить на праві власності боржнику ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, І.П.Н. НОМЕР_1) для проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчих листів за № 2-924/11, виданих Приморським районним судом м. Одеси 17.09.2014 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_6