Справа № 1520/745/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року Миколаївський районний суд Одеської області.

В складі головуючого судді - Парій І.О.

При секретарі Товт Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Миколаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що він 26 березня 2010 року позичив відповідачу ОСОБА_2 9 000 (дев'ять тисяч) доларів США, тобто 73 215 гривень на строк до 1 липня 2010 року. В обумовлений строк відповідач борг йому не повернув, а лише обіцяв його повернути кожного наступного місяця. Останній раз між ними відбулась зустріч у липні 2012 року під час якої ОСОБА_2 пообіцяв провернути йому борг, але після цієї розмови став уникати зустрічі з ним. На теперішній час борг залишається не повернутий, а тому позивач був змушений звернутись до суду з зазначеним позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив суд стягнути з ОСОБА_2 борг на його користь в сумі 73 215 гривень, а також судовий збір в сумі 732 гривень 15 коп..

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та пояснив що він грошей у ОСОБА_1 не позичав, розписка від 26 березня 2010 року написана не ним, підпис в розписці також не його. Крім того у судовому засіданні пояснив, що він добре знає позивача ОСОБА_1, оскільки раніше позичав в нього гроші на деякий час, які вчасно йому повернув, тому просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши сторони, вивчивши зібрані по справі докази суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Як стверджував у судовому засіданні ОСОБА_1 26 березня 2010 року він дав в борг відповідачу 9 000 доларів США про що видав йому власноручно написану розписку, які відповідач неодноразово переписував з призначенням нового строку повернення, оскільки не мав можливості повернути борг вчасно (а.с.32).

Зазначені обставини підтверджуються також розписками від імені ОСОБА_2 (а.с.30-32).

У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 не визнав позов, судом була призначена почеркознавча експертиза (а.с.25).

В ході проведення експертизи експерт заявив клопотання про надання додаткових матеріалів-експертних зразків почерку та підписів ОСОБА_2.Крім того в своїх клопотаннях експерт просив направити вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_2. Зазначене клопотання експерта виконано не було, оскільки ОСОБА_2 заявив, що вільних зразків почерку та підпису він надати не може оскільки таких він не має (а.с.29-48,57-83).

Таким чином ОСОБА_2 не виконав своїх обов'язків, передбачених ч.1,2,3 ст. 60 ЦПК України згідно яких: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У зв`язку із викладеним суд розглянув справу на підставі поданих доказів.

Вартість почеркознавчої експертизи при її призначенні без коливань сплатив позивач ОСОБА_1, хоча фактично у судовому засіданні дійсність розписок про грошовий борг перед ОСОБА_1 оспарював ОСОБА_2, який і був заінтересований в наданні необхідних доказів (документів).

Зазначені обставини, на переконання суду, також свідчать про обґрунтованість позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч.2 ст. 1047 ЦК на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно розписки від 26 березня 2010 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 гроші в суму 9 000 (дев'ять тисяч) доларів США та зобов'язався повернути їх до липня 2010 року (а.с.5,32).

Згідно довідки №0611-12/1 від 6 листопада 2012 року ПАТ «Державний Ощадний Банк України» ТВБВ №10015/0382 філії - Одеське обласне управління» курс долара сША станом на 6 листопада 2012 року становив 799,30 гривень за 100 доларів США (а.с.8).

Відповідно до ч.1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу підлягають задоволенню в повному об'ємі.

Крім того суд вважає, що з відповідача на користь позивачки потрібно також стягнути і сплачений ним судовий збір в сумі 732 гривень 15 коп. у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10,60,88,212 ЦПК України, ст.ст. 1046, 1049 ЦК України суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 73 215 (сімдесят три тисячі двісті п'ятнадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 732 гривень 15 коп..

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляції в десятиденний строк після виготовлення повного рішення суду.

Суддя: