Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 жовтня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Павліченка С.В.,

суддів: СобослояГ.Г., Куцина М.М.,

при секретарі Маринець Д.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Кольчинська селищна рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа Кольчинська селищна рада про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та про відновлення межі між суміжними земельними ділянками.

Позов мотивує тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.06.2009 року. Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0751 га.

Сусід позивача - відповідач по справі постійно порушує норми добросусідства, визначені ст. 103 ЗК України.

Так, ОСОБА_3 незаконно спорудив навіс, який прилягає до будинку позивача, що є порушенням протипожежних вимог та норм ДБН. У зв'язку з цим, він неодноразово попереджався Кольчинською селищною радою, рішенням якої від 21.02.2012 року та від 06.12.2012 року його було зобов'язано демонтувати вказаний навіс.

Окрім цього, як зазначає позивач, відповідач незаконними діями порушив межі між їх з позивачем будинками.

В подальшому позивач зменшила позовні вимоги та просить суд усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та зобов'язати відповідача ОСОБА_3 знести навіс, який прилягає до житлового будинку гр. ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку та забезпечення протипожежних вимог відповідно до ч. 3 п. 3.25 * ДБН 360-92**.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18 листопада 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції, як незаконного і необгрунтованого та постановлення нового рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

При розгляді даної справи суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вимоги позивача полягають в усунуненні перешкод в користуванні земельною ділянкою, площею 0.0751 га, яка розташована в АДРЕСА_1, однак правовстановлюючих документів або інших належних і допустимих доказів із приводу правового статусу та конкретного розміру (площі) цієї ділянки немає і з цих підстав відмовив у задоволенні позову.

Колегія не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Так, суд першої інстанції, пр. розгляді справи дійшов висновку, що позивачу ОСОБА_2 належить домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Мукачівською державною нотаріальною конторою 02 червня 2009 року, зареєстрованому в реєстрі за № 2-366 (а.с. 8).

В суміжному домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 проживає відповідач ОСОБА_3, який встановив навіс, що прилягає до житлового будинку позивача ОСОБА_2 без її погодження.

Та до висновку, що ці обставини визнано сторонами в судовому засіданні.

Зважаючи на наведене, та факт знаходження будинку АДРЕСА_1 у власності позивачки, суд першої інстанції не мав підстав для відмови в позові із за відсутності у позивачки правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оскільки за змістом рішення Конституційного суд від 22 вересня 2005 року у по справі № 1-17/2005 за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками), позивачка є належним користувачем земельної ділянки закріпленої за належним їй будинком.

Зазначені обставини, відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і постановлення нового рішення.

З матеріалів справи та висновку судової будівельно-технічної експертизи від 04.07.2014 року вбачається, що споруджений відповідачем навіс побудований з порушенням норм ДБК, самовільно та з порушенням меж суміжної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України. власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

При цьому ч. ст. 391 ЦК України дає власнику право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння.

Наявність таких обставин достатня для постановлення рішення про задоволення позову, оскільки згадані порушення також порушують в права позивачки на володіння своїм будинком.

Керуючись ч. 2 ст. 386 та ст. 391 ЦК України, ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, Судова палата у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області,-

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 18 листопада 2013 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Кольчинська селищна рада задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 знести навіс, який прилягає до належного ОСОБА_2 будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 179 (сто сімдесят дев'ять) грн. повернення витрат на судовий збір, та 1200 (одна тисяча двісті ) грн. повернення витрат на проведення експертизи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді