ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 серпня 2014 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі
головуючого судді Буймової Л.П.,
при секретарі Корченко О.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ Приватбанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, Фастівський РВ ДМС України у Київській області про звернення стягнення,-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про звернення стягнення, посилаючись на те, що 25.01.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № КІFOSM032. Відповідач отримав кредит у розмірі 115000.00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.01.2018 року.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором Відповідачі 25.01.2008 року уклали договір іпотеки № KIF0SM032 , згідно з яким Відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 34.70 м2, житловою площею 26.20 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно належить Відповідачам на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 127000,00 грн.
Відповідач зі своєї сторони порушив умови договору та має заборгованість.
Представник позивача надав письмову заяву де позовні вимоги підтримує та просить справу слухати у його відсутність, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило.
Треті особи в судове засідання не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, про причину неявки суд не повідомили.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін).
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що Відповідач отримав кредит у розмірі 115000.00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.01.2018 року.
Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісяча» платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватис: належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
У порушення зазначених норм закону та умов договору Третя особа зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, що призвело до збитків Позивача, які мають вираз у залученні Позивачем вільних коштів до страхового резерву, створенного в забезпечення простроченної заборгованості позичальника та нести виграти по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів.
Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Третя особа станом на 14.04.2014 року має заборгованість - 145943.15 грн., яка складається з наступного:
- 7802.38 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору:
- 250.00 гри. штраф (фіксована частина).
- 6937.77 грн. - штраф (процентна складова).
Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна пред'являються за місцезнаходженням майна (виключна підсудність).
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором Відповідачі 25.01.2008 року уклали договір іпотеки № KIF0SM032 , згідно якого Відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: а саме: квартиру загальною площею 34.70 м2, житловою площею 26.20 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно належить Відповідачам на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 127000,00 грн.
Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором, договором іпотеки, та іншими документами.
Згідно з ч. 1 ет. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцсві. Названі та інші повноваження надані іпотеко держателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов»язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотеко держателя. На момент сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним.
Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду.
Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідач підлягає виселенню з житла, яке с предметом іпотеки розташованого за адресою: Київська обл.. АДРЕСА_2.
Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення п померлою.
Об'єднання в одній позовній заяві кількох вимог вважаємо обгрунтованим з точки зору процесуальної економії, оскільки заявлені вимоги випливають з одних і тих же підстав; підтверджуються одними й тими ж доказами; їх спільний розгляд прискорить вирішення справи та забезпечить своєчасне поновлення порушених прав Позивача.
Відповідно до п. 37 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя. Також, згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. При цьому, відповідно до положень ст. 40 Закону Україніи «Про іпотеку», яка регулює порядок виселення при позасудовій процедурі звернення стягнення (згідно з ст. 33 це звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя), та порядок виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки з задоволеними вимогами про виселення, встановлено: перед примусовим виконанням рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки з виселенням (2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку) іпотекодержатель за 30 днів направляє вимогу про добровільне звільнення житла, і тільки якщо такого звільнення приміщення не відбулось, звертається до органів ДВС за примусовим виселенням.
Таким чином, законодавцем не встановлено для іпотекодержателя обов'язку направлення будь-яких претензій іпотекодавцю перед зверненням до суду з позовними вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.
Позивач, до звернення із позовом до суду, з метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитним зобов'язанням, надіслав повідомлення божнику (іпотекодавцю, якщо він є відмінним від боржника) про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення у разі продовження порушення.
Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивач в розмірі 1116,69 грн.
Враховуючи зазначене та керуючись статтями 525, 526, 530, 610, 1054 ЦК України, статтями 10,60,212 ЦПК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства КБ Приватбанк задовольнити.
Виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та інших осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_3.
Стягнути (солідарно) з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товаристваКБ Приватбанк сплачений ним судовий збір в розмірі 1116,69 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя