АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Нежури В.А.

при секретарі Охневській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09.07.2014 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини й дружини, з якою проживає дитина, -

В С Т А Н О В И Л А:

23.05.2014 позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісячно, а також на своє утримання 500 грн.. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що з народження дитини вони разом не проживають, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу ні на утримання дитини, ні на її утримання, а вона такої можливості позбавлена, так як дитині не має трьох років.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.07.2014позов задоволено частково.

Шлюб, зареєстрований 09.06.2012 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 115, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 23.05.2014, й до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти на її утримання, як дружини, з якою проживає дитина, в розмірі 400 (чотириста) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 23.05.2014, й до досягнення дочкою ОСОБА_3 трьох років - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Справа № 753/9474/14
№ апеляційного провадження 22-ц/796/10666/2014
Головуючий у суді першої інстанції: Коренюк А.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
У поданій апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів. Зазначає, що суд не врахував його матеріальний стан та відсутність стабільного доходу. А тому вважає, що аліменти мають бути визначені на рівні 500,00 грн. на утримання дитини і 200,00 грн. на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років.

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали доводи своєї апеляційної скарги, вказували на наявність постійного місця роботи з вересня 2014 року, на відсутність інших доходів та проживання у сільській місцевості. Просили задовольнити апеляційну скаргу, зменшивши розмір аліментів.

Позивач заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданого Відділом РАЦС Дарницького РУЮ м. Києва 27.11.2012 вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11). Вказана обставина не оспорювалась в ході розгляду справи.

Відповідач не проживає з сім'єю, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та на утримання дружини, у зв'язку з чим вона звернулася з даним позовом до суду.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, суд першої інстанції виходив з заявлених позовних вимог, а саме вказав, що підстав для відмови у їх задоволенні не встановлено, й з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб дитини, дійсної участі батьків дитини у її утриманні, визначив розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1000 грн.. Виходячи із принципу співмірності та потреб, вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини задоволенні частково у розмірі 400 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, й до досягнення дочкою ОСОБА_3 трьох років - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі.

В порядку ч.ч. 1,2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів, має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч.2, 6 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має також дружина, з якою проживає дитина, й в разі розірвання шлюбу.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» установлено у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1176 грн., та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, для дітей віком до 6 років - 1032 грн. (ст. 7)

Оскільки мати дитини не працює у зв'язку з тим, що здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно обов'язок по забезпеченню прожиткового мінімуму покладається на батька. А отже визначений судом розмір аліментів на утримання дитини відповідає її мінімально-необхідним потребам та не суперечить вимогам чинного законодавства.

Враховуючи відсутність у відповідача постійного заробітку, тобто його майновий стан, що є необхідною умовою виходячи з положень СК України, суд визначив розмір аліментів на утримання дружини в розмірі 400,00 грн., що є значно меншим за прожитковий мінімум та потреби матері дитини.

Доводи апеляційної скарги не містять будь-яких заперечень з приводу того, що відповідачем в добровільному порядку не здійснюється утримання дитини та матері дитини, а отже їх стягнення в примусову порядку відповідає обставинам справи.

Відповідач є працездатною особою, а тому відсутність у нього заробітку не може звільняти його від обов'язку по утриманню дитини та матері дитини до досягнення дитиною трьох років.

Доводи відповідача щодо працевлаштування з вересня поточного року не приймаються колегією судів до уваги, оскільки вказані обставини виникли після ухвалення рішення, а тому не можуть впливати при перевірці його законності, виходячи з положень ст. 303 ЦПК України.

Разом з тим, колегія суддів роз'яснює, що відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них

Отже, твердження апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, на думку суду є необґрунтованими, а обставини, на які він посилається - недоведеними та не підтвердженими належними та допустимими доказами по справі, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та його скасування немає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09.07.2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: