АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 640/7904/14-ц
Провадження № 22-ц-/790/4918/14 Головуючий І інстанції: Божко В.В.
Категорія: договірні Доповідач: Івах А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Пшенічної Л.В., Гуцал Л.В.,

при секретарі - Курносовій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 04 червня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Харківської міської ради, ОСОБА_4 про витребування нежитлового приміщення, про розподіл житлового будинку з надвірними будівлями та визначення порядку користування, визнання частково недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації, визнання права власності на нежитлові приміщення,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом та просила про витребування нежитлового приміщення, про розподіл житлового будинку з надвірними будівлями та визначення порядку користування, визнання частково недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації, визнання права власності на нежитлові приміщення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на праві власності належить 223/400 частин житлового будинку з надвірними будівлями. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 4 вересня 2007 року було постановлено про розподіл житлового будинку в натурі, відповідно до висновку судової будівельно- технічної експертизи. На земельній ділянці, яка була закріплена за позивачкою, її сім'я побудувала нежитлові приміщення - гаражі, за кошти отримані за кредитним договором. За заочним рішенням від 1 жовтня 2009 року право на нежитлові приміщення - гаражі було визнано за відповідачем ОСОБА_5, які ним були подаровані згідно до договору дарування відповідачу ОСОБА_6 За заявою позивачки заочне рішення суду було скасовано. За нововиявленими обставинами було скасовано також і рішення про розподіл в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою. Все вищезазначене побудило позивачку звернутися до суду.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30 травня 2014 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04 червня 2014 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявникові.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати і повернути справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції, норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_7, яка діє на підставі довіреності від імені позивача від 04 березня 2011 року (а.с.77), перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні у справі письмові докази, судова колегія приходить до наступного:

Наявні матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Харківської міської ради, ОСОБА_4, щодо:

- витребування нежитлового приміщення;

- про розподіл житлового будинку з надвірними будівлями та визначення порядку користування;

- визнання частково недійсним договору дарування;

- скасування державної реєстрації;

- визнання права власності на нежитлові приміщення.

Ухвалою суду від 30 травня 2014 року позовну заяву було залишено без руху, ОСОБА_1 надано строк для усунення недоліків, допущенних нею при оформленні та поданні позовної заяви. При цьому суд посилався на той факт, що у позовні заяві ОСОБА_1 об'єднано вимоги, які можуть бути розглянуті кожен окремо, оскільки випливають із різних правовідносин.

Копію ухвали від 30 травня 2014 року ОСОБА_7 - представник позивача отримала 02 червня 2014 року (а.с.75), та у той же день подала заяву щодо незгоди з нею.

Мір щодо усунення недоліків, допущених при оформленні і поданні позовної заяви не прийнято ні позивачем, ні її представником.

Визнаючи неподаної та повертаючи ОСОБА_1 її позовну заяву, суд керувався положеннями ч. 2 ст. 121 ЦПК України, відповідно до яких: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, встановлені статтями 119, 120 ЦПК України позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Наявні матеріали справи містять данні про те, що позивач є власником 223/400 частини житлового будинку літ. А-1 житловою площею 131 кв.м., що розташований на земельній ділянці розміром 1004 кв.м. по АДРЕСА_1.

Співвласником вказаного будинку був ОСОБА_2, якому належало 177/400 частин домоволодіння.

На спірній земельній ділянці самовільно побудовані нежитлові приміщення літ. Л, М, Н, О, П, Р, С, площею 25,4 кв.м. кожне, які на цей час є неузаконенними.

На підставі договору дарування права власності на 177/400 частин домоволодіння, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 06 листопада 2009 року, 177/400 частин будинку перейшли у власність останньої.

Тож, не визнавши за собою право власності на нежитлові приміщення, розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 позбавлена можливості порушити питання про їх витребування у ОСОБА_4.

Відповідачем у правовідносинах щодо визнання права власності на нежитлові приміщення є Харківська міська рада; про визнання частково недійсним договору дарування - фізичні особи; витребування нежитлових приміщень - ОСОБА_4.

В одне провадження можуть бути об'єднані кілька однорідних позовних вимог за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовом різних позивачів до одного й того самого відповідача, як це передбачається нормами ст.. 26 ЦПК України.

Висновок суду про неможливість розгляду позовних вимог, які повинні розглядатися окремо, але позивачем об'єднано в один позов, судова колегія находить таким, що ґрунтується на положеннях цивільно-процесуального закону України.

Судом першої інстанції обгрунтовано позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху на підставі ухвали від 30 травня 2014 року та у відповідності до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України ухвалою від 04 червня 2014 року - визнано неподаною та повернуто позивачеві.

ОСОБА_1 не позбавлена права та можливості у відповідності до вимог ст.. ст.. 3, 11 ЦПК України в порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Підстав для задоволення доводів апеляційної скарги, скасування чи зміни ухвали суду від 04 червня 2014 року судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 04 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -