У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2014 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів - Власова С. О., Бисаги Т. Ю.

з участю секретаря - Чучки Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені якого діє його представник ОСОБА_2, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12 серпня 2014 року по справі за поданням державного виконавця РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження гр. ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції звернувся до суду першої інстанції із поданням про тимчасове обмеження гр. ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон.

Своє подання мотивував тим, що на виконанні у ДВС знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Оптіс-К» боргу на загальну суму 188 289, 73 грн. .

28 лютого 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів № 436 від 19 травня 2011 року, № 671 від 3 серпня 2011 року, № 220 від 22 березня 2012 року. Однак, жодних дій, спрямованих на погашення боргу, боржником не вчинено. Станом на день звернення із поданням борг не сплачено.

Оскільки боржник ухиляється від погашення боргу, державний виконавець просив встановити для нього тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12 серпня 2014 року подання задоволено. Встановлено гр. ОСОБА_1 тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон до виконання ним боргового зобов'язання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням вимог закону. Апелянт вказує на те, що жодних дій, спрямованих на ухилення від сплати боргу, він не вчиняв. А сама по собі неможливість виконати грошове зобов'язання не є ухиленням від його виконання.

Дослідивши зібрані у справі матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи подання суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання покладених на нього обовязків.

Такі висновки місцевого суду є помилковими, зроблені без належного з'ясування обставин справи, що є підставою для скасування оскарженої ухвали та постановлення нової по суті вимог.

Зокрема, суд першої інстанції не врахував, що цей захід примусу застосовується як крайня міра, коли вжитті всі інші заходи впливу на боржника. Крім того, сама по собі вказівка у поданні на ухилення боржника від виконання зобов'язання не свідчить про таке ухилення, оскільки доказів цього в матеріалах справи немає. Більше того, неможливість виконання грошового зобов'язання слід відрізняти від ухиленням від його виконання. Обмеження не може бути встановлено тільки на тій підставі, що боржник не може сплатити борг.

Державний виконавець РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції в судове засідання апеляційного суду не з'явився, що позбавляє можливості пересвідчитися чи вичерпано інші заходи впливу на боржника. Подав суду письмове заперечення, зі змісту якого слідує, що на виконанні у РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції знаходяться кілька виконавчих проваджень, в рамках яких органом ДВС вживалося ряд заходів, спрямованих на їх виконання. Водночас, із наявних у справі доказів, неможливо встановити те, чи вчинено їх в рамках саме того виконавчого провадження , яке відкрито постановою від 28 лютого 2014 року, на яку посилається державний виконавець у своєму поданні.

Апеляційним судом встановлено, що 28 лютого 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 1 квітня 2014 року постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Натомість матеріали справи не містять жодного доказу чи було вручено ці постанови боржнику та чи знав він про їх існування. Інших постанов про відкриття виконавчих проваджень представник ДВС суду не подав.

Колегія наголошує, що обмеження у праві виїзду за кордон повинні застосовуватися тільки у тому випадку, якщо вони є вкрай необхідними й обґрунтованими, співмірними із покладеними на боржника обов'язками, а боржник свідомо ухиляється від їх виконання.

Отже, підстав для задоволення подання державного виконавця немає.

Керуючись статтею 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені якого діє його представник ОСОБА_2, - задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12 серпня 2014 року - скасувати.

В задоволенні подання державного виконавця РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження гр. ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий ____________

Судді ____________

____________