Провадження № 2/752/1855/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
22 липня 2014 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Мирошниченко О.В. за участю секретаря Бурлака Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Головне управління юстиції в м. Києві, Департамент земельних ресурсів, про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -
У грудні 2013 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1
У подальшому подала заяву про збільшення позовних вимог, у якій просить визнати за нею право власності на 1/3 частини земельної ділянки, розміром 0,1000 га, по АДРЕСА_1
В обґрунтування вимог зазначає про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4. Після її смерті, спадкоємцем на 1/3 частки майна, є її син, ОСОБА_5 батько позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_6
ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину, однак не встиг здійснити державну реєстрацію права власності житлового будинку та земельної ділянки.
На час смерті батьків позивач ОСОБА_1 була неповнолітньою.
У 2013 році позивач звернувся у встановлений законом порядку до Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, отримала відмову у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів.
У зв'язку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.
У судове засіданні позивач не заявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Від відповідача ОСОБА_3 та представника відповідача ОСОБА_2, та від представників третіх осіб надійшли заява про розгляд справи за їх відсутності.
Дослідивши матеріали цивільної справи судом, встановлено наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_1, Згідно даних свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого 14.04.1992 року, виданого Відділом ЗАГСУ Печерського РВК у м. Києві, її батьками є ОСОБА_5 - батько, ОСОБА_6- мати (а.с.5).
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5, що підтверджується даними свідоцтвом про смерть НОМЕР_3, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві 15 серпня 2006 року (а.с. 6).
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6, що підтверджується даними свідоцтва про смерть НОМЕР_4, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві 19 березня 2007 року.
Право власності на 1/6 частина житлового будинку АДРЕСА_1, належало ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВСР № 086289 від 09 березня 2006 року, посвідченим державним нотаріусом Шістнадцятої державної нотаріальної контори ОСОБА_7 (а.с. 8).
Крім того, спадкодавцю ОСОБА_5 належало право власності на 1/3 частину земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВСР № 473888 посвідченого державним нотаріусом Шістнадцятої державної нотаріальної контори 17 березня 2006 року (а.с. 52).
З матеріалів спадкової справи № 840, наданої Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою на запит суду, вбачається, що позивач у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, однак, листом завідувача державного нотаріального контролю ОСОБА_8 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказану вище частину будиноку та земельної ділянки, оскільки право власності на частину будинку а земельну ділянку, що є спадковим майном, не зареєстровано за померлим у встановленому законом порядку, а також відсутній правовстановлюючі документи на за зазначену частину будинку та земельну ділянку.
Відповідно до положень ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України).
Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Положеннями статті 1261 Цивільного кодексу України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є донька ОСОБА_1
З матеріалів справи вбачається, що позивач у встановлений законом строк звернувся до Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовлено у зв'язку із відсутністю документів, які б підтверджували реєстрацію права власності за спадкодавцем ОСОБА_5 на вказану частину вище вказаного будиноку та земельну ділянку.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.
Відповідно до п.п. 4 п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності.
Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 59 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь.
З урахуванням вищезазначених положень законодавства, оскільки ОСОБА_1 прийняла спадщину, згідно положень ч. 1 ст. 1296 ЦК України, має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно.
Зокрема, відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають рідні діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки..
У відповідності до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Враховуючи вищезазначене, а саме відсутність правовстановлюючого документа у власника на нерухоме майно, дане питання може бути вирішено виключно в судовому порядку.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.10,15,60,208,209,212-215,218,294 ЦПК України, ст.ст. 328,392,1216,1217 ,1222, 1223, 1260 ЦК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Головне управління юстиції в м. Києві, департамент земельних ресурсів, про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку № 7, загальною площею 68,20 кв.м., житловою площею 39,70 кв.м. по АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на 1/3 частину земельної ділянки,розміром 0,1000 га, що розташована по АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Суддя