АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/7817/14 Головуючий 1-ї інстанції Лазюк С.В.
Категорія: аліменти на дитину
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль А.П.

суддів Коровіна С.Г., Овсяннікової А.І.

при секретарі Калюжній Ю.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх сумісної малолітньої дочки - ОСОБА_4, 26.07.2009р.н., у твердої грошовій сумі, а саме по 1 000,00грн. щомісяця з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого 26 липня 2009 року народилася дочка ОСОБА_5. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.09.2010року. Після розірвання шлюбу дочка залишалася проживати разом з матірю. Всі обовязки щодо утримання доньки позивач несе самостійно. Відповідач у добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу на виховання та утримання дочки, тому вона вимушена звернутися до суду з цим позовом.

У судове засідання суду першої інстанції позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність за наявними у справі доказами, також не заперечували проти її заочного розгляду. Відповідач ОСОБА_7 не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2013 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 1000,00грн. щомісяця до досягнення дитиною повнолітнього віку, починаючи з 18.11.2013року. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2014 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляду заочного рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 у розмірі 30% (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому зазначає, що він перебував також у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, від шлюбу з якою має дочку ОСОБА_9, 27.02.2012р.н. Ця обставина, як він вважає, є підставою для визначення іншого розміру аліментів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені надані сторонами докази, їм дана належна правова оцінка, правильно визначено природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Судовим встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 січня 2009 року. Від шлюбних стосунків вони мають дитину дочку ОСОБА_4, 26.07.2009р.н. Шлюб між сторонами розірвано за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.07.2010року. Після розірвання шлюбу малолітня дочка сторін залишалася проживати разом з матірю ОСОБА_3, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку (а.с.7).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно з ч.1ст.181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю сторін. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу), або у твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачується щомісячно.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV «Про виконавче провадження» (з послідуючими змінами та доповненнями) він не повинен перевищувати 50% (відсотків) заробітної плати цієї особи.

Як свідчать матеріали справи відповідач офіційно ніде не працює, на обліку в Харківському міському центрі зайнятості по безробіттю на обліковується, займається тимчасовими підробітками, даних про його фактичні доходи відсутні. Позивач на момент розгляду справи працювала адміністратором в ЧП «100 пудів», її заробітна плата в місяць становила 1 300,00грн., що явно недостатньо для існування двох осіб (її та дитини) (а.с.11). На даний час ОСОБА_3 працює в цьому підприємстві неповний робочий день і її заробітна плата становить 315,00рн. (а.с.85).

Задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів на дочку ОСОБА_5, 2009р.н., в твердій грошовій сумі по 1 000,00грн. щомісячно, суд виходив із засад розумності та справедливості, а також до уваги взято те, що відповідач є працездатною особою, який може надавати таку матеріальну допомогу своєї дитині.

Той факт, що зараз відповідач має нову сімю, з якою проживає і в якій також мається малолітня дитина дочка ОСОБА_10, 27.02.2012року народження, не позбавляє його обовязку надавати аліменти дочки ОСОБА_4.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, висновків суду не спростовують, підстав для зміни розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_1, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -