МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16.10.2014 року Справа № 370/1736/14-ц

Макарівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: В.О. Оберемко,
при секретарі: Гребінській Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Макарів Київської області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,-
ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась до суду з вказаним позовом який в процесі розгляду справи було уточнено посилаючись на те, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 22.07.2011 року шлюбу між сторонами розірвано. Від даного шлюбу сторони мають 4 (чотирьох) дітей 1995, 1997, 1998 та 2000 років народження.
При цьому за час шлюбу сторони відповідно до договору купівлі продажу від 18.06.2004 року придбали будинок в смт. Макарів по вул. Механізаторів 92 загальною площею 59,5 кв.м, житловою 36,1 кв.м., який в подальшому на підставі відповідного рішення Макарівської селищної ради від 30.06.2004 року №111 про надання дозволу на спорудження, реконструкцію, добудову та капітальний ремонт житлового будинку реконструювали, у завязку з чим житловий будинок було збільшено в площі до 154,2 кв.м (житлова -66,5 кв.м). Враховуючи, що реконструйований житловий будинок не введений в експлуатацію в силу наявності спору щодо поділу майна а також з врахуванням тієї обставини, що відповідач не приймає участі у вихованні дітей та їх матеріальному забезпеченні, з метою створення юридичних гарантій захисту прав та інтересів дітей (в тому числі двох неповнолітніх) постала необхідність у визначенні порядку користування житловим будинком незалежно від визнання права власності за батьками, а тому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати за сторонами право власності на 1/2 частину вказаного будинку та визначити порядок користування житловим будинком.
В судове засідання позивач не прибув, подала письмову заяву з проханням слухати справу у її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечила, надала Звіт про незалежну оцінку домоволодіння.
Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, поважності причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань з приводу відкладення розгляду справи не подавав, а тому суд ухвалив заочно розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 22.07.2011 року шлюбу між сторонами розірвано (підтверджується копією паспорту позивача з відміткою про розірвання шлюбу, а.с.8 та відповідним рішенням суду, а.с.25). Від даного шлюбу сторони мають 4 (чотирьох) дітей 1995, 1997, 1998 та 2000 років народження (підтверджується копією паспорту позивача з відповідними відмітками, а.с.7 та відповідним свідоцтвами про народження дітей, а.с.14-17)).
Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності не нерухоме майно від 22.06.2004 року (а.с.19) відповідачу ОСОБА_2 на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 18.06.2004 року належить домоволодіння в смт. Макарів вул. Механізаторів 92, форма власності приватна,частка 1/1.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Макарівської селищної ради від 30.06.2004 року №111, 112 ОСОБА_2 надано дозвіл на спорудження гаража (4,0 х 6,0 м) та добудову веранди (11,0 м х 3,4 м) по вул. Механізаторів 92.
Відповідно до письмових матеріалів справи, а саме: технічного паспорту на індивідуальний жилий будинок в смт. Макарів по вул.. Механізаторів 92 (а.с. 21-24) від 18.03.2004 року загальна площа вказаного будинку становить 59.5 кв.м., житлова 36.1 кв.м., будинок одноповерховий, житлових кімнат 3, інвентарна вартість якого відповідно до поданої позивачем копії не читаєма.
Відповідно до письмових матеріалів справи, а саме: технічного паспорту на індивідуальний жилий будинок в смт. Макарів по вул. Механізаторів 92 (а.с. 26-30) від 12.05.2014 року загальна площа вказаного будинку становить 154.2 кв.м., житлова 66.5 кв.м., наявний другий поверх, житлових кімнат 5, вартістю відповідно до Звіту про незалежну оцінку домоволодіння станом на 03.09.2014 року 864 510 грн.
Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом та ст.61 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
В той же час, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно ст.ст. 60, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 60 СК України майно, яке подружжя придбало у шлюбі, належить дружині й чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав через поважну причину (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що будь-яка річ, придбана за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Попри викладене, суд критично відноситься до твердження позивача, в обґрунтування своїх вимог, що реконструйований житловий будинок не введений в експлуатацію в силу наявності спору щодо поділу майна а також з врахуванням тієї обставини, що відповідач не приймає участі у вихованні дітей та їх матеріальному забезпеченні, з метою створення юридичних гарантій захисту прав та інтересів дітей (в тому числі двох неповнолітніх) оскільки позивачу рішенням виконкому Макарівської селищної ради від 30.06.2004 року надано дозвіл лише на спорудження (підкреслено) певних обєктів, а саме: гаражу, площею 24 кв.м (4.0м х 6.0м) та добудови веранди, площею 37.4 кв.м (11.0 м.х 3.4 м.), але аж ніяк його реконструкцію, добудову та капітальний ремонт, як вказує позивач, а тому сторонами фактично створено новостворене майно, яке в силу вимог ст. 331 ЦК України, підлягає прийняттю у встановленому законодавством порядку до експлуатації та його подальшою державною реєстрацією.
При цьому, позивачем жодних доказів щодо того, що відповідач не приймає участі у вихованні дітей та їх матеріальному забезпечення суду не надано, крім того, будь-якого спору з даного приводу судом не встановлено.
Крім того, суд критично ставиться до твердження позивача, що реконструкцію житлового будинку здійснено відповідно до вимог законодавства та з дотриманням державних норм, правил, стандартів, оскільки жодного належного та допустимого доказу цьому не надано, клопотань про проведення певного виду будівельних експертиз позивачем також не заявлено.
Виходячи з аналізу чинного законодавства, а саме ч.3 ст.331 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику в справах про захист права власності, інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року до моменту введення в експлуатацію майна, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації право власності на новостворене майно та обєкт незавершеного будівництва не виникає а сторонам по справі належить лише право власності на ? частину матеріалів та обладнання, використаних при реконструкції (будівництві).
Суд не бере до уваги вартість спірного будинку визначену в Звіті про незалежену оцінку домоволодіння, оскільки оцінка, визначена в ньому проведена виходячи з того, що вказаний будинок є єдиною річчю, а не як сукупність будівельних матеріалів та обладнання.
В той же час, клопотань про проведення судово- будівельно технічної експертизи для встановлення вартості будівельних матеріалів та обладнання використаного при реконструкції (будівництві) спірного будинку суду не заявлялося, при цьому дослідженими доказами по справі встановлено, що в спільній сумісній власності подружжя в наявності перебуває житловий будинок 59.5 кв.м. (підтверджується договором купівлі-продажу від 18.06.2004 року та Витягом про реєстрацію права власності не нерухоме майно від 22.06.2004 року). Одночасно доказів на підтвердження того, що в наявності перебуває інше майно, зокрема житловий будинок загальною площею 154.2 кв.м., житловою 66.5 кв.м., як зазначено в прохальній частині позовної заяви суду не надано, а враховуючи те, що поділу підлягає лише майно, яке є в наявності на момент поділу майна подружжя то позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наявного на момент поділу майна.
Крім того, позовна вимога про визначення порядку користування спірним домоволодінням задоволенню не підлягає, оскільки будь-якого спору з даного приводу між сторонами не має, доказів, на підтвердження вказаних обставин, позивачем суду не надано.
Враховуючи викладене, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1827 гривень.
Крім того, на підставі п.1 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» підлягають поверненню з Державного бюджету України на користь позивача 243 грн. 60 коп надмірно сплаченого судового збору.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 16, 392, 1218-1219, 1268-1269 ЦК України, п.1 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», Постановою Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215, 223 ЦПК України, суд ,-
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги задовольнити частково.
В порядку поділу майна подружжя визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу та залишити у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах по ? кожному наступне майно, а саме: житловий будинок в смт. Макарів по вул. Механізаторів 92 Макарівського району Київської області загальною площею 59.5 кв.м., житловою 36.1 кв.м..
Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1827 (однієї тисячі вісімсот двадцяти семи) гривень.
Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. надмірно сплаченого судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення суду за заявою осіб, за відсутності яких воно було ухвалено, може бути переглянуте Макарівським районним судом протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Оберемко