Справа № 577/438/14-ц
Провадження № 6/577/34/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" січня 2014 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого-судді Галяна С.В.,

при секретарі Кучер Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотопі справу за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним поданням, погодженим з начальником цього відділу ДВС, в якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх зобовязань за виконавчим листом №2-2155 виданим 22.12.2006 року Конотопським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття, а саме до погашення заборгованості у розмірі 19161,13 грн., обгрунтовуючи подання тим, що в них на виконанні знаходиться даний виконавчий лист. Станом на 23.01.2014 року ОСОБА_2 ніде не працює, інших видів доходу чи заробітку не має, майно на яке може бути звернуто стягнення у боржника відсутнє. Аліменти боржник не сплачує, у результаті чого за ним утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 19161,13 грн. З поданням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів зверталися, але Конотопським МВ УМВС України в Сумській області прийнято рішення про припинення розгляду даного подання. Крім того, боржник має намір виїхати в Російську Федерацію, для виїзду в яку, наявність паспорту громадянина України для виїзду за кордон не обов»язкова.

В судовому засіданні старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 подання підтримала, просить його задовольнити, пояснила, що ОСОБА_2 ухиляється від сплати заборгованості.

Суд, вислухавши пояснення старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження 19/2/14, вважає, що подання не підлягає задоволенню.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області від 05 серпня 2008 року відкрито виконавче провадження з приводу виконання виконавчого листа №2-2155 виданого 22.12.2006 року Конотопським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття.

Відповідно до ч.1, 4 ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування і може бути обмежена у здійсненні такого права лише у випадках, встановлених законом.

Ч. 2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в ч. 1 цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Положення ст.377-1 ЦПК України є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до положення ч. 2 статті 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за поданням державного виконавця за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником своїх зобов'язань.

Окрім того, застосування таких обмежень може мати місце тільки у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

В судовому засіданні було встановлено, що будь-які докази того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язань, відсутні.

Саме по собі посилання на заборгованість за виконавчими листами за відсутності відповідних доказів не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Також державним виконавцем не надано доказів того, що ним відповідно до ч.1 ст.11 Закону України Про виконавче провадження було вичерпано весь передбачений перелік заходів щодо примусового виконання постанови або всі вони виявилися безрезультатними.

До речі, державний виконавець не повідомила боржника про направлення до суду подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду щодо нього, як це передбачено Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5.

Дане подання обумовлене лише тим, що виконавче провадження відкрите, боржник ніде не працює, інших видів доходу чи заробітку не має, майно на яке може бути звернуто стягнення у боржника відсутнє, утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 19161,13 грн. З поданням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів державний виконавець звертався, але Конотопським МВ УМВС України в Сумській області прийнято рішення про припинення розгляду даного подання. Крім того, боржник має намір виїхати в Російську Федерацію, для виїзду в яку, наявність паспорту громадянина України для виїзду за кордон не обов»язкова.

За таких обставин, суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України є передчасним, оскільки наведені у ньому обставини і додані до нього документи не можуть бути в даному випадку визнані такими, що свідчать про умисне ухилення боржника від виконання постанови в контексті положень ст.377-1 ЦПК України, ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України та ст.11 Закону України Про виконавче провадження, тому підстав для встановлення щодо боржника такого обмеження немає.

Керуючись ст.33 Конституції України,ст.ст.11, 31, 52, 68 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст.1, 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, ст.10,377-1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволені подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, - протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_4