ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2014 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., при секретарі Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідачів Ужгородський міський відділ Головного управління Державної міграційної Служби у Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайнного суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідачів Ужгородський міський відділ Головного управління Державної міграційної Служби у Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, знявши їх з реєстраційного обліку.
Позовні вимоги мотивує тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить позивачу на праві приватної власності, а саме на підставі договору-купівлі продажу будинку між позивачем та ОСОБА_2 від 02.04.2012 р. Згідно п.7 вищевказаного договору зазначено, «продавець зобов'язується до 09.04.2012 р. зняти з реєстрації усіх осіб, які зареєстровані в будинку». Однак вказані умови договору продавцем не виконанні. Оскільки на час звернення до суду в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстрований колишній власник будинку ОСОБА_2 та її колишній чоловік ОСОБА_3, які добровільно не бажають знятися з реєстрації. У вищевказаному будинку відповідачі не проживають з 02.04.2012 р. Оскільки реєстрації відповідачів у будинку АДРЕСА_1 перешкоджає позивачу, як власнику у повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, а також призводить до зайвих витрат, пов'язаних зі сплатою комунальних послуг, позивач просить визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1, знявши їх з реєстраційного обліку.
В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних в матеріалі справи доказів. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
Представник Ужгородського міського відділу Головного управління Державної міграційної Служби у Закарпатській області в судове засідання не заявився, надано лист згідно якого просять розглянути вищевказану справу без їх участі.
Враховуючи наведене та беручи до уваги ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно копії договору купівлі-продажу від 02.04.2012 р. посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 521, встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу квартири. За умовами даного правочину ОСОБА_2 передала у власність, а ОСОБА_1 прийняв у власність належний продавцю (ОСОБА_2.) на праві власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно Витягу про реєстрацію правочинів від 02.04.2012 р. встановлено, що на підтаві договору купівлі продажу від 02.04.2012 р. відчужувачем вищевказаного будинку є ОСОБА_2, набувачем ОСОБА_1
Згідно Витягу про реєстрацію прав КП «БТІ м. Ужгорода» Ужгородської міської ради Закарпатської області від 26.06.2012 р. встановлено, що власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, на підставі договору купівлі-продажу, форма власності - приватна.
Згідно довідки виданої Комунальним підприємством «БТІ м. Ужгорода» від 26.06.2012 р. встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_1 в цілому.
За відомостями відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Таким чином, будь-які правові підстави для перебування на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу нерухомого майна у відповідачів відсутні. Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 знаходиться на реєстраційному обліку не за своїм місцем мешкання, чим створили перешкоди в реалізації права власності позивача.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно положень ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за свою волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно положень ч.1, 2 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.
Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за адресою належного позивачам майна, відповідачі створюють позивачу перешкоди в реалізації ними в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника зазначеного майна.
Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способом захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно положень ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Згідно зі ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.
Як вбачається із позовної зави та матеріалів справи, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, і не проживають по даній адресі з 02.0.2012 р., тобто з часу підписання договору купівлі-продажу, що був укладений між позивачем та відповідачем 1. Згідно умов договору як це вже було зазначено відповідач 1 зобов'язався до 09.04.2012 р. зняти всіх осіб зареєстрованих в будинку за адресою АДРЕСА_1, натомість у визначений строк та на час звернення до суду виконанні умови не були, що призвело до того, що реєстрація відповідачів за вказаною адресою позбавляє конституційного права позивача, як власника квартири вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, створює для позивача зайві витрати по обслуговуванню та утриманню будинку. Таким чином, враховуючи, що відповідачами не надано відомостей, які б спростовували твердження позивача, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення, в частині вимог про зняття відповідача з реєстрації місця проживання слід відмовити, оскільки щодо компетенції суду останній не може підміняти інший орган державної влади або місцевого самоврядування та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які Конституцією України та Законами України віднесені до компетенції цього органу державної влади або місцевого самоврядування.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 29, 316, 317, 319, 391 ЦК України, ст. 3, 6, 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст. ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 212-215, 224-226, 232, 233, 294 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідачів Ужгородський міський відділ Головного управління Державної міграційної Служби у Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 - такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду Фазикош О.В.