солом`янський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2014 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши матеріали клопотання ТОВ «ТупалангсувГЄСкурилиш» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, -

В С Т А Н О В И В:

18.08.2014 ТОВ «ТупалангсувГЄСкурилиш» звернулося із вищезазначеним клопотанням до Господарського суду м. Києва, який 27.08.2014 направив його за належністю до Солом`янського районного суду м. Києва, оскільки місцеперебування боржника знаходиться за адресою Україна, м. Київ, вул. Червоноармійська, 62-А, Солом`янський район.

02.09.2014 згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України відбулося визначення судді щодо розгляду цього клопотання.

Дослідивши клопотання та долучені до нього документи приходжу до наступного висновку.

ТОВ «ТупалангсувГЄСкурилиш» звернулося до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.04.2014 було видано виконавчий лист «Про стягнення з ЗАТ «Машпромінвест», який знаходиться за адресою Україна, м. Київ, вул. Червоноармійська, 62-А, на користь ТОВ «ТупалангсувГЄСкурилиш», який знаходиться за адресою Республіка Узбекистан, Сурхандар`їнська область, Саріасійський район, селище Янги Тупаланг, заборгованості в сумі основного боргу 4033252 доларів США, пені в сумі 1645566,81 доларів США, матеріальної шкоди в розмірі 31370316 сум 32 тійін в узбекській валюті» на підставі рішення Господарського суду Сурхандар`їнської області Республіки Узбекистан по господарській справі №19-1303/17338.

Відповідно до частини 1 статті 390 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) рішення іноземного суду (зокрема, суду іноземної держави, до компетенції якого належить розгляд господарських справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, на підставі клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, яке розглядається судом за місцезнаходженням боржника (ст. ст. 392, 393 ЦПК України)

Так, статтею 1 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992, ратифікованої Постановою Верховної Ради України N 2889-XII ( 2889-12 ) 19.12.1992 та Республікою Узбекистан 06.05 1993 (далі Київська угода) передбачено, що її дія розповсюджується на питання вирішення справ, що випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин між господарюючими суб'єктами, з їх відносин з державними та іншими органами, а також виконання рішень за ними.

При цьому, господарюючі суб'єкти кожної з держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав (серед яких можуть бути підприємства, їх об'єднання, організації будь-яких організаційно-правових форм) мають на території інших держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав право без перешкод звертатися до судів, арбітражних (господарських) судів, третейських судів та інших органів, до компетенції яких належить вирішення справ, зазначених у статті 1 цієї Угоди (в подальшому - компетентні суди), можуть виступати в них, порушувати клопотання, висувати позови та здійснювати інші процесуальні дії (ст. 3 Київської угоди).

Держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав взаємно визнають і виконують рішення компетентних судів, що набули законної чинності. Рішення, винесені компетентними судами однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, мають бути виконаними на території інших держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав (ст. 7 Київської угоди).

Статтею 8 Київської угоди передбачено, що виконання рішення відбувається за клопотанням заінтересованої Сторони. До клопотання додаються: належним чином завірена копія рішення, про примусове виконання якого порушене клопотання; офіційний документ про те, що рішення набуло чинності, якщо це не випливає з тексту самого рішення; докази про повідомлення іншої Сторони про процес; виконавчий документ.

Як вбачається з матеріалів клопотання ТОВ «ТупалангсувГЄСкурилиш» докази про повідомлення іншої Сторони про процес у справі відсутні. Між тим, мотивувальна частина рішення Господарського суду Сурхандар`їнської області Республіки Узбекистан від 13.03.2014 містить посилання про те, що представник ТОВ «Машпромінвест» в судових засіданнях не був присутнім. Так, суд критично оцінює зазначення в тексті самого клопотання у додатку під номером 3 «Копія документів, в яких відповідач належним чином був повідомленим про час та місце проведення судового засідання (на 2 аркушах)», оскільки в додатках наявні лише дві квитанції, обидві від 18.08.2014, одна - на адресу ЗАТ «Машпромінвест», друга - Господарського суду м. Києва, які по суті не є документами, які засвідчують, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому засіданні, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи.

Частиною 4 статті 394 ЦПК України імперативно встановлено, що суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або якщо до клопотання не додано всіх перелічених документів, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додано до нього, особі, що його подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 390 - 394 ЦПК України, ст. ст. 1, 3, 7, 8 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності (Київської угоди), суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ТОВ «ТупалангсувГЄСкурилиш» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - залишити без розгляду та повернути разом з документами, що додано до нього, особі, що його подала.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.С. Кицюк