КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-2814/11
Провадження № 2/488/10/14 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.03.2014 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Жарліковій Д.О., Варакута Є.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

та представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2011 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом до відповідачів Служби у справах дітей Адміністрації Корабельного району Миколаївської міськради та Корабельного відділу РАЦСу Миколаївського міського управління юстиції, в обґрунтування якого вказав наступне.

В 2006 році він познайомився з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, і починаючи з березня 2007 року вони почали проживати однією сім»єю без реєстрації шлюбу. В червні 2007 року вони вирішили офіційно зареєструвати свої відносини, а тому подали відповідну заяву до Корабельного відділу РАЦСу. Їхнє весілля було призначено на 21.06.2007 р., однак напередодні весілля, через сварку між ними, реєстрація шлюбу не відбулася. Через деякий час вони дізналися про те, що чекають дитину і тому знову почали проживати разом. Позивач увесь час протягом вагітності ОСОБА_6 турбувався про неї, надавав кошти на її утримання, крім цього він разом із ОСОБА_6 разом купували усі необхідне речі для майбутньої дитини.

24.03.2008 р. ОСОБА_6 народила дівчинку - ОСОБА_7, та 17.04.2008 р. зареструвала її у Корабельному відділі РАЦСу як мати-одиначка, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, при цьому по батькові дитини було вказано як Ігорівна. На той час позивач не надавав цьому особливого значення так як він, ОСОБА_6 та їх спільна дитина проживали разом, і позивач вважав себе батьком дитини.

Проте через деякий час, позивач та ОСОБА_6 остаточно припинили свої відносини, і перестали проживати разом, а через деякий час ОСОБА_6 вийшла заміж за іншого чоловіка та змінила своє прізвище на Теслюк. Деякий час вона дозволяла позивачу бачитись із дитиною, однак після народження нею другої дитини, вона почала забороняти позивачу спілкуватись із дитиною.

08.11.2011 року ОСОБА_6 трагічно загинула. Після її смерті позивач звертався до Корабельного відділу РАЦСу із заявою про визнання ним батьківства відносно дитини, однак йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду.

Посилаючись на викладене, позивач просить:

? визнати його батьком дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2;

? зобовязати Корабельний відділ РАЦСу Миколаївського МУЮ внести зміни до актового запису № 254 від 17.04.2008 р., про народження дитини ОСОБА_7, та вказати його дані у графі батько, а також змінити прізвище дитини з Кабашної на Казак.

Ухвалами Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13.02.2012 року була проведена заміна неналежних відповідачів - Служби у справах дітей Адміністрації Корабельного району Миколаївської міськради та Корабельного відділу РАЦСу ММУЮ на належного відповідача ОСОБА_4, а неналежні відповідачі були залучені до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних позовних вимог на предмет спору.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову у повному обсязі. Відповідач суду пояснила, що її покійна донька ОСОБА_6 ніколи не проживала однією сім'єю із позивачем, він не є батьком ОСОБА_8, а її біологічним батьком є інший чоловік, з яким ОСОБА_6 зустрічалась ще до знайомства із позивачем.

Представник третьої особи без самостійних позовних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Адміністрації Корабельного району у судовому засіданні пояснила, що дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває у них на обліку як дитина-сирота, і її опікуном згідно рішення Виконкому Миколаївської міськради №1279 від 21.12.2011 року є її бабуся, відповідач по даній справі ОСОБА_4

Представник третьої особи без самостійних позовних вимог на предмет спору Корабельний відділ РАЦСу Миколаївського МУЮ подав заяву із проханням слухати справу у їх відсутність.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані суду письмові докази, пояснення свідка та відеозаписи, наявні у матеріалах даної справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із копії актового запису про народження № 254 від 17.04.2008 р. вбачається, що дитина ОСОБА_7 народилась 24.03.2008 р. у м. Миколаєві, і її матір'ю записана ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, а батьком ОСОБА_9. При цьому реєстрація народження дитини була здійснена у порядку, визначеному ч.1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері.

17.04.2010 р. ОСОБА_6 зереєструвала шлюб з ОСОБА_10, у зв"язку із чим змінила своє прізвище на шлюбне - "Теслюк".

08.11.2011 року мати дитини - ОСОБА_11 - померла. Рішенням виконкому Миколаївської міськради № 1279 від 21.12.2011 року опікуном над малолітньою ОСОБА_7 була призначена її бабуся, відповідач по даній справі - ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяв батьків, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи.

Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідачка батьківство позивача відносно її онуки не визнала, однак судовим розглядом встановлено, що позивач та ОСОБА_6 проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу з березня 2007 року до весни 2009 року, і вказане підтверджується показами допитаної у судовому засіданні свідка - ОСОБА_12, яка є матір"ю позивача по даній справі. Суд не вбачає підстав для того, щоб не брати до уваги її покази, так як вони підтверджуються іншими зібраними по справі доказами, зокрема, копіями спільних фотографій позивача, ОСОБА_6 разом із їхньою дитиною, та відповідачкою - ОСОБА_4 Крім цього, у судовому засіданні були досліджені відеозаписи, датовані від 24.03.09 р.; 15.03.09 р.; 08.03.09 р.; 03.07.09 р.; 15.05.09 р.; 16.05.09 р.; 17.05.09 р.; 07.06.09 р., які доводять факт проживання позивача однією сім"єю із ОСОБА_6, і народження у них спільної дитини.

Також суд враховує і пояснення відповідачки ОСОБА_4 у судовому засіданні про те, що після народження дитини, її дочку - ОСОБА_6 разом із новонародженою дитиною із пологового будинку зустрічала вона, позивач та його батьки, і усі вони разом відмічали народження дитини. Також відповідач у своїх поясненнях підтвердила наміри позивача та її доньки офіційно зареєструвати свої відносини, та те, що у зв'язку із цим позивач та його батьки подарували її доньці ювелірні прикраси.

За клопотанням позивача ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.04.2012 року по справі була призначена судово-медична молекулярно-генетична експертиза, проведення якої було доручено експертам ОБСМЕ, і згідно даної ухвали відповідачка разом із малолітньою дитиною та усіма необхідними документами, була зобов"язана з"явитися у призначений експертами час. При цьому їй були роз"яснені наслідки ухилення від експертизи, проте відповідач ухилилася від її проведення без будь-яких поважних причин.

Відповідно до ст. 146 ЦПК України, та роз"яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" - питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для зясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

З урахуванням викладеного, зважаючи на зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 щодо встановлення батьківства відносно малолітньої ОСОБА_7 Будь-яких доказів, які б спростували цей висновок, судом не здобуто.

Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Частина 4 ст. 148 СК України визначає, що за заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, про які просить позивач у своїй позовній заяві.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати у розмірі - 94.18 грн. судового збору. Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, - батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилась у м. Миколаєві, матір"ю якої була ОСОБА_6.

Внести зміни в актовий запис № 254 від 17.04.2008 р., зроблений Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського МУЮ про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та внести відомості про її батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, а також змінити прізвище дитини з Кабашної на Казак.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 94.18 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Миколаєвської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.І. Селіщева