Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 березня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Куштана Б.П.

з участю секретаря : Савариної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 січня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 Йосиповича, ОСОБА_4 й ОСОБА_5 про захист гідності, честі й ділової репутації та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про захист гідності, честі й ділової репутації та стягнення моральної шкоди. Зазначав, що навчальний посібник, зокрема, Менеджмент готелю на сторінці 6-7, та Маркетинг туризму на сторінці 5-6 містять Вступи, нібито від його імені та ним підписані, а також його фотографію як автора цих текстів. Крім цього, у навчальних посібниках значиться його імя ОСОБА_2 як рецензента.

У жовтні 2013 року в порядку вимог ст. 31 ЦПК України змінив підставу заявленого позову, шляхом визнання дій ОСОБА_1 по використанню фотографії ОСОБА_6 незаконними та такими, що порушують гідність, честь і ділову репутацію. Та в листопаді 2013 року в порядку вимог ст. 33 ЦПК України подав заяву про залучення до участі в справі в якості співвідповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4 й ОСОБА_5.

Розміщення фотографії в навчальних посібниках : Менеджмент готелю на сторінці 6-7, та Маркетинг туризму на сторінці 5-6 за відсутності згоди на це призвело до зганьблення його гідності, честі й ділової репутації та спричинило моральну шкоду. Зазначене викликало в нього сильні душевні переживання і страждання. Та вже на протязі тривалого часу не може відновити звичайний для нього життєвий ритм. Виходячи із цього, визначив розмір моральної шкоду в сумі 100000 гривень, які просить стягнути з ОСОБА_1.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28 січня 2014 року позов задоволено частково. Визнано дії ОСОБА_1 по використанню фотографії ОСОБА_6 незаконними та такими, що порушують гідність, честь і ділову репутацію. Стягнуто з нього 1000 гривень моральної шкоди і судові витрати. У решті позовних вимог, відмовлено.

Заперечуючи рішення суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просять апеляційну інстанцію скасувати рішення суду в цілому та ухвалити нове рішення про відхилення позову. При цьому посилається на те, що позивачем не доведено факт поширення недостовірної інформації та що в наслідок цього було порушено його немайнові права.

В апеляційній інстанції апелянт ОСОБА_1 та його представник в особі адвоката ОСОБА_7, підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити таку з наведених підстав.

Представник ОСОБА_6 в особі адвоката ОСОБА_8 заперечив, вимоги скарги, оскільки такі не спростовують висновки рішення суду, та в звязку із цим просив залишити рішення суду без змін як законне.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, пояснення сторін та обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального й процесуального права при винесенні оспорюваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню за наступних мотивів.

Відповідно до вимог статей 212 -214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним рішення є тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й, всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, а висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності й підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам закону ухвалене в справі рішення суду не відповідає.

За правилами ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно позовних вимог, підстава яких була змінена позивачем, такі стосуються обставин стосовно визнання дій ОСОБА_1 по використанню фотографії ОСОБА_6 незаконними та такими, що порушують гідність, честь і ділову репутацію.

Виходячи з підстав диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених фізичною особою вимог і на підставі поданих доказів.

За правилами положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обґрунтовуючи підставність своїх вимог, позивач зазначав, що в 2011 році було здійснено видання навчальних посібників Менеджмент готелю та Маркетинг туризму, у Вступних частинах яких розміщена його фотографія. Згоди на розміщення своєї фотографії в даних підручниках не надавав ОСОБА_1 як співавтору таких. А тому, порушено його особисті немайнові права, що полягають у повазі до гідності, честі та ділової репутації.

Як убачається з досліджених деяких копій із підручника Маркетинг туризму співавторами такого виступають ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_1 за загальною редакцією ОСОБА_10. Даний підручник на авторських правах належить ОСОБА_9 про це свідчить знак охорони авторського права, а.с. 100-101. А співавторами навчального посібника Менеджмент готелю являються ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_1 під загальною редакцією ОСОБА_9. Авторське право на цей навчальний посібник належить також ОСОБА_9, що підтверджується знаком охорони авторського права, а.с. 102-103.

Авторський колектив, який підготовив вищезазначений підручник і навчальний посібник складається із семи авторів, але не дивлячись на це позовні вимоги заявлено реально лише до одного члена з авторського колективу.

Пробні примірники були видані тільки для авторського колективу і в тираж вони не пішли, що підтверджується відсутністю в підручнику і навчальному посібнику номерів замовлень.

Так, вступні частини до підручника Маркетинг туризму співавторами якого виступають ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_1 та навчального посібника Менеджмент готелю де співавторами є ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_1, містять фотографію на якій зображено ОСОБА_2, а.с. 25, 27.

За загальним правилом ч. 1 ст. 308 ЦК України фотографія на якій зображена фізична особа, може бути публічно показана, відтворена, розповсюджена лише за згодою цієї особи.

З матеріалів справи вбачається, що вищенаведені видання не порушують авторських прав ОСОБА_2 та й останній на цьому не наголошує. А має місце на його думку тільки незаконне без його згоди розміщення (використання) у таких виданнях його фотографії, що призвело до порушила його ділову репутацію як поважної, шанованої особи науковця.

Проте, погодитись з таким твердження ОСОБА_6, колегія суддів не може, так-як не узгоджується з обставинами справи.

Слід зазначити, що позивач у супереч вимог ч.ч. 1 і 2 ст. 60 ЦПК України не виконав свій обовязок по наданню доказів на підтвердження тієї обставини, що саме ОСОБА_1 опублікував фотографію позивача в спірних навчальних виданнях.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 308 ЦК України, законодавець зазначає, що фотографія на якій зображена фізична особа, повинна бути публічно показана, відтворена, розповсюджена без згоди такої особи.

Однак, матеріалами справи не доводиться, що окрім тих пробних примірників, які були випущені для авторського колективу, було здійснено видавництво ще інших екземплярів спірних навчальних видань. Тобто, підручник і навчальний посібник не мали публічного видання, відтворення і розповсюдження. А звідси не можна стверджувати, що мав місце публічний показ, відтворення, розповсюдження підручника і навчального посібника де у вступних частинах до них, міститься фото із зображенням ОСОБА_2.

Та разом із цим, позивач не надав доказів того, що опублікування його фотографії в підручнику і навчальному посібнику призвело до порушення його ділової репутації та як наслідок, заподіяно йому такими діями ОСОБА_1, моральну шкоду.

За наведених обставин, ухвалене судом першої інстанції судове рішення не можна визнати законним, а тому підлягає скасуванню на підставі пунктів 1 і 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову. Оскільки, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а тому, підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 560,90 гривень судового збору.

Зважуючи на вищезазначене та керуючись вимогами статей 10, 11, 60, 212, 309, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

р і ш и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1, задоволити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 січня 2014 року скасувати та ухвалити в справі нове рішення суду.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 Йосиповича, ОСОБА_4 й ОСОБА_5 про захист гідності, честі й ділової репутації та стягнення моральної шкоди, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 560,90 гривень судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Головуючий : ___________________ Судді : ____________________

____________________