Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3355/14-ц
Провадження № 2/553/1179/2014
У Х В А Л А

Іменем України

26.11.2014м. м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Крючко Н.І.,

при секретарі - Моторній М.В..

за участю: представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 за нотаріально посвідченими довіреностями ОСОБА_3,

представників позивача ОСОБА_2 за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідачки ОСОБА_6,

представника відповідачки ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7,

представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних

вимог щодо предмета спору Головного управління юстиції в Полтавській області

- ОСОБА_8,

представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних

вимог щодо предмета спору Органу опіки і піклування виконавчого комітету

Ленінської районної у м. Полтави ради - ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідачки ОСОБА_6 про відвід судді Крючко Н.І. ,-

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 в особі представника позивачів за нотаріально посвідченими довіреностями - ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління юстиції в Полтавській області, Орган опіки і піклування виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтави ради, Управління державної міграційної служби в Полтавській області про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу від 26 червня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6, зареєстрованим Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_10, за № 6427 щодо продажу 1/2 частин жилого будинку з надвірними будівлями по вулиці Центральній, 5 у м. Полтаві, що складається в цілому з жилого будинку, деревяного, обкладеного цеглою, житловою площею 27,3 кв.м., загальною площею 53,5 кв.м., зазначеного на плані літер «А-1», сарая «Б», погріба «б», сарая «В», вбиральні «Г», огорожі №1,2, як такий, що вчинений під впливом обману, повернення правовідносин між ОСОБА_1, ОСОБА_6 щодо власності на 1/2 жилого будинку з надвірними будівлями по вул. Центральна,5 в м. Полтава у попередній стан, зобовязання кожну із сторін договору купівлі-продажу від 26.06.2004 року між ОСОБА_1, ОСОБА_6 № 6427 повернути другій стороні у натурі все, що було одержано на виконання цього правочину, стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.00 коп. та моральну шкоду на користь ОСОБА_2 у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні 26 листопада 2014 року відповідачка ОСОБА_6 подала заяву про відвід судді Крючко Н.І..

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_6 вказано, що з даним позовом, який знаходиться на розгляді у головуючої судді Крючко Н.І. представник позивачів за нотаріально посвідченими довіреностями звернулась до суду 24 липня 2014 року. Поряд з цим, у відповідності до ухвал Ленінського районного суду м. Полтави про повернення позовів в звязку з залишенням позову без розгляду від 21 травня 2014 року - суддя Кононенко С.Д., 03 червня 2014 року - суддя Кононенко С.Д., 25.06.2014 року - суддя Парахіна Є.В., 26.06.2014 року - суддя Тимчук Р.І., 03.07.2014 року - суддя Кононенко С.Д., 03.07.20.14 року суддя - Андрущенко С.А., 16.07.2014 року - суддя Тимчук Р.І., 24.07.2014 року - суддя Тимчук Р.І., 24.07.2014 року - суддя Кононенко С.Д., 24.07.2014 року - суддя - Андрущенко С.А., 25.07.2014 року - суддя Парахіна Є.В., 28.07.2014 року - суддя Кононенко С.Д., 04.08.2014 року - суддя Тимчук Р.І., Школенко Р.І., як представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, починаючи з травня місяця 2014 року неодноразово зверталась з позовом до ОСОБА_6, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління юстиції в Полтавській області, Орган опіки і піклування виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтави ради, Управління державної міграційної служби в Полтавській області про визнання правочину недійсним та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заяви про відвід заявницею вказувалось на те, що у відповідності до ч.3 ст. 11-1 ЦПК України визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який враховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішення для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого ставиться питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. Дана позовна заява згідно автоматизованої системи документообігу суду для розгляду визначалася судді, зокрема судді Кононенку С.Д. 5 разів, судді Парахіній Є.В. 2 рази, судді Тимчуку Р.І. 4 рази, судді Андрущенку С.А. 2 рази.

Зважаючи на наведені вище обставини, заявниця ОСОБА_6 вказувала, що приймаючи до увагу те, що ОСОБА_3 заінтересована в тому, що б позову заяву де вона є представником позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_6, розглядала суддя Крючко Н.І., на підставі ч.3 п.1 ст. 121 ЦПК України подавала заяву про повернення позову. Заява про повернення позову подавалася до того часу, коли позовна заява у відповідності до ч.2 ст. 11-1 ЦПК України не була визначена судді Крючко Н.І..

При цьому, заявниця наголошувала на тому, що подаючи позовну заяву, представник позивачів ОСОБА_3 в порушення ч.ч.3,5 ст. 119 ЦПК України, подавала її без зазначення дати подання та без сплати судового збору на час подання позовної заяви. Згідно ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Наслідком недотримання зазначених умов є залишення позовної заяви без руху, а у разі , якщо цей недолік не буде усунуто у строк, установлений судом,- визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві стаття 121 ЦПК. Приймаючи позовну заяву до розгляду без додержання вимог викладених у ст.ст. 119,120 ЦПК України, судом не була постановлена ухвала у відповідності до вимог ст. 121 ЦПК України.

Поряд з цим, вказувала, що заінтересованість ОСОБА_3 щодо розгляду зазначеної справи суддею Крючко Н.І. та дії судді щодо прийняття ( з порушенням норм ЦПК) до розгляду зазначеної справи викликають сумніви в обєктивності та неупередженості судді.

Пунктом 4 частини 1 ст. 20 ЦПК України визначено, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Тому, зважаючи на наведені вище обставини, відповідачкою ОСОБА_6 заявлено відвід головуючій судді Крючко Н.І. у даній справі.

В судовому засіданні заявниця відповідачка ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 вказану заяву підтримали в повному обсязі та наполягали на її задоволенні.

Представник позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 за нотаріально посвідченими довіреностями ОСОБА_3 проти вказаної заяви заперечувала, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, з підстав, що положення ст. 11- 1 ЦПК України, якою закріплено та визначено порядок реєстрації та визначення судді шляхом автоматизованого розподілу не порушено. Більш того, вплив на компютерну програму «Д3», за допомогою якої проводиться автоматизований розподіл даної справи, головуюча суддя не має. Більше того, обставини зазначені заявницею та її представником в судовому засіданні носять надуманий характер.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2 за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_4, ОСОБА_5 заперечували щодо вказаної заяви, посилаючись на її безпідставність та необгрнутованість.

Представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головного управління юстиції в Полтавській області ОСОБА_8, Органу опіки і піклування виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтави ради - ОСОБА_9 заперечували проти задоволення вказаної заяви, посилаючись на її необґрунтованість.

В судове засідання представник третьої особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державної міграційної служби в Полтавській області не зявились, але надали на адресу суду заяву, в якій прохали проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися в дане судове засідання, та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_6 про відвід головуючої по справі не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 21 липня 2014 року надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 в особі представника позивачів за нотаріально посвідченими довіреностями - ОСОБА_3 до ОСОБА_6, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління юстиції в Полтавській області, Орган опіки і піклування виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтави ради, Управління державної міграційної служби в Полтавській області про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу від 26 червня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6, зареєстрованим Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за № 6427, щодо продажу 1/2 частин жилого будинку з надвірними будівлями по вулиці Центральній, 5 у м. Полтаві, що складається в цілому з жилого будинку, деревяного, обкладеного цеглою, житловою площею 27,3 кв.м., загальною площею 53,5 кв.м., зазначеного на плані літер «А-1», сарая «Б», погріба «б», сарая «В», вбиральні «Г», огорожі №1,2, як такий, що вчинений під впливом обману, повернення правовідносин між ОСОБА_1, ОСОБА_6 щодо власності на 1/2 жилоого будинку з надвірними будівлями по вул. Центральна,5 в м. Полтава у попередній стан, зобовязання кожну із сторін договору купівлі-продажу від 26.06.2004 року між ОСОБА_1, ОСОБА_6 № 6427 повернути другій стороні у натурі все, що було одержано на виконання цього правочину, стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.00 коп. та моральної шкоди на користь ОСОБА_2 у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Частиною 2 статті 11-1 ЦПК України визначено, що позовні заяви, скарги, подання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, у порядку їх надходження підлягають обовязковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу, що здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження документів.

Розподіл вказаної справи згідно даних компютерної прогарами «Д3», яка функціонує в Ленінському районному суді м. Полтави, було визначено шляхом автоматичного розподілу справ в моє провадження.

Зазначені обставинами підтверджуються даними компютерної програми «Д3», а саме електронної статистичної картки цивільної справи № 553/3355/14-ц, провадження 3 2/553/1179/2014, за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 в особі представника позивачів ОСОБА_3 до ОСОБА_6, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління юстиції в Полтавській області, Орган опіки і піклування виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтави ради, Управління державної міграційної служби в Полтавській області про визнання правочину недійсним та відшкодування моральної шкоди, згідно якої в розділі «судді» зазначено, що розподіл даної справи проводився автоматично у відповідності до положення частини 2 ст.11-1 ЦПК України.

Ухвалою суду від 24 липня 2014 року провадження у даній справі відкрито та призначено до розгляду ( а.с.79).

Слід зазначити, що на час розподілу даної справи у головуючої судді Крючко Н.І. були відсутні будь-які адміністративні повноваження щодо здійснення керівництва роботою суду, що в свою чергу позбавляє суддю Крючко Н.І. у будь-який спосіб впливати на автоматизовану систему розподілу справ та спростовує твердження заявниці та її представника з даного приводу.

Більше того, наявність аналогічних справ чи їх відсутність у провадженні суду згідно системи документообігу є інформацією обмеженого доступу для інших суддів, що також спростовує зазначені твердження останніх в заяві про відвід судді Крючко Н.І..

Також, безпосередньо заявниця так і її представник так і не змогли пояснити, яким чином суддя Крючко Н.І. була зацікавлена в авто розподілі даної справи та в який спосіб впливала на автоматичний розподіл даної справи.

Більше того, заявниця в судовому засіданні вказала, що ніяких претензій до судді Крючко Н.І. чи її дій остання не має взагалі.

Таким чином, наведені вище обставини та факти спростовують твердження заявниці та її представника про порушення положень ст. 11-1 ЦПК України при визначенні головуючої судді по даній справі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону.

Так, статтею 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що персональний склад для розгляду конкретної справи визначається автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності розподілу справ під час реєстрації в суді позовних заяв, клопотань та скарг. При визначенні персонального складу суду для розгляду конкретної справи автоматизованою системою документообігу забезпечується врахування ступеня завантаженості кожного судді, спеціалізації, а також вимог процесуального закону.

Наведені вище обставини, свідчать, що дії головуючою судді Крючко Н.І. узгоджуються з нормою ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та відповідають вимогам ст. 11-1 ЦПК України.

Поряд з цим, в заяві про відвід головуючої судді Крючко Н.І. відповідачкою ОСОБА_6 зазначалось те, що дана позовна заява згідно автоматизованої системи документообігу суду для розгляду визначалася судді, зокрема судді Кононенку С.Д. 5 разів, судді Парахіній Є.В. 2 рази, судді Тимчуку Р.І. 4 рази, судді Андрущенку С.А. 2 рази, що вказує на заінтересованість ОСОБА_3 в тому, що б позову заяву, де вона є представником позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, до ОСОБА_6 розглядала суддя Крючко Н.І., на підставі ч.3 п.1 ст. 121 ЦПК України подавала заяву про повернення позову. Заява про повернення позову подавалася до того часу, коли позовна заява у відповідності до ч.2 ст. 11-1 ЦПК України не була визначена судді Крючко Н.І..

Так, як вбачається з заяви про відвід та матеріалів доданих ОСОБА_6 в обґрунтування наведених вище обставин, що на думку останньої вказують на заінтересованість ОСОБА_3 в тому, що б дану справу розглядала безпосередньо суддя Крючко Н.І., оскільки протягом наведено вище періоду позовні заяви до суду подавались безпосередньо останньою - є такими, що не відповідають дійсним обставинам та процесуальним документам, які безпосередньо були надані заявницею ОСОБА_6 для обґрунтування заяви про відвід.

Так, як вбачаться з ухвал про повернення позову ухвалених суддями Ленінського районного суду м. Полтави, а саме: 24 травня 2014 року суддя С.Д. Кононенко, 03.06.2014 року суддя Кононенко С.Д., 25.06.2014 року суддя Парахіна Є.В., 26.06.2014 року суддя Тимчук Р.І., 03.07.2014 року суддя С.Д. Кононенко, 03.07.2014 року суддя Андрущенко С.А., 16.07.2014 року - суддя Тимчук Р.І., 24.07.2014 року - суддя Тимчук Р.І., 24.07.2014 року суддя С.Д. Кононенко, 25.07.2014 року суддя Парахіна Є.В., 28.07.2014 року суддя Кононенко С.Д., 24.07.2014 року - суддя Андрущенко С.А., 04.08.2014 року - суддя Тимчук Р.І., представник позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 за нотаріально посвідченими довіреностями ОСОБА_3 зверталась з позовною заявою в особі своїх довірителів у червні 2014 року, позов якої ухвалою від 25 червня 2014 року, головуюча суддя Парахіна Є.В., був повернутий останній за її заявою, у червні 2014 року, позов якої був повернутий 03.07.2014 року , головуючий суддя Кононенко С.Д., та у липні 2014 року, позов якої був повернутий 03.07.2014 року, головуючий суддя Андрущенко С.А., та у липні 2014 року, позов якої був повернутий 25.07.2014 року, головуючий суддя Парахіна Є.В., та у липні 2014 року, позов якої був повернутий ухвалою від 24.07.2014 року, головуючий суддя Андрущенко С.А..

Тому зважаючи на вказані обставини спростовуються твердження заявниці ОСОБА_6Г та її представника адвоката ОСОБА_7 щодо подачі і повернення всіх зазначених позовних заяв саме представником за нотаріально посвідченими довіреностями ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3.

Дані твердження відповідачки ОСОБА_6 та її представника - адвоката ОСОБА_7 є безпідставними та такими, що не узгоджуються зі статтею 3 Цивільного процесуального кодексу України, якою визначено законодавцем право на звернення до суду за захистом та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.IX.1950).

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З вказаних вище ухвал про повернення вказаного позову вбачається, що вказаними вище суддями розяснювалось позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_11 та їх представнику ОСОБА_3 право на повторне звернення до суду з даним позовом, оскільки законодавцем визначено право на повторне звернення до суду з тотожним спором, яке закріплене частиною 5 статті 121 ЦПК України .

Тому, дії позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представника за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_3 є виключно їхнім абсолютним правом, закріпленим нормами чинного Цивільного процесуального законодавства та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.IX.1950), яке в ході даного періоду часу на законних підставах реалізовували.

Поряд з цим, в обґрунтування заяви про відвід головуючої судді Крючко Н.І. відповідачкою ОСОБА_6 та її представником вказувалось на те, що подаючи позовну заяву представник позивачів ОСОБА_3, в порушення ч.ч.3,5 ст. 119 ЦПК України, подавала її без зазначення дати подання та без сплати судового збору на час подання позовної заяви. Згідно ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Наслідком недотримання зазначених умов є залишення позовної заяви без руху, а у разі , якщо цей недолік не буде усунуто у строк, установлений судом,- визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві стаття 121 ЦПК. Приймаючи позовну заяву до розгляду без додержання вимог викладених у ст.ст. 119,120 ЦПК України, судом не була постановлена ухвала у відповідності до вимог ст. 121 ЦПК України.

Поряд з цим, вказувала, що заінтересованість ОСОБА_3 щодо розгляду зазначеної справи суддею Крючко Н.І. та дії судді щодо прийняття ( з порушенням норм ЦПК) до розгляду зазначеної справи викликають сумніви в обєктивності та неупередженості судді.

Суд не приймає до уваги вказані твердження відповідачки ОСОБА_6 та її представника , оскільки вони є неспроможними по своїй природі.

Так, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.IX.1950)., Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R(81)7, прийнята Комітетом міністрів ОСОБА_3 Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Більше того, як вбачається з матеріалів цивільної справи, представником позивача ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_3 сплачено судовий збір у розмірі 230.00 грн.. При цьому, слід звернути увагу, що повна сплати судового збору вирішується судом при ухваленні рішення по справі, що вказує на безпідставність тверджень заявниці та її представника на даній стадії судового розгляду.

Частиною 3 статті 23 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим до початку зясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Законодавцем визначено, що нічим не підтверджена вимога відводу не може бути задоволена. Особа, яка порушує клопотання про відвід, повинна надавати докази неможливості участі судді.

Більше того, законодавець у даній нормі статті закріплює, що відвід повинен бути вмотивованим.

Крім того, законодавець визначає, що дійсно положенням ст. 27 ЦПК України надано право особам, які беруть участь у справі, заявити відвід, але в свою чергу, інститутом відводу потрібно досить обережно користуватися та застосовувати його в разі наявності підстав і ні в якому разі не звертатися до нього без обґрунтування та зазначення мотивів. В свою чергу, законодавець у коментарі до статті 27 ЦПК України наводить приклад того, що якщо відвід головуючому судді з цивільної справи заявляється особою, яка бере участь у розгляді справи з якихось особистих причин, оскільки особа «образилась» на суддю начебто за те, що той робив зауваження щодо його поведінки в цивільному процесі. Вказані речі є недопустимими і особам, які є учасниками судового процесу при наявності в них права на відвід, не слід забувати про їх процесуальний обовязок не зловживати в тому числі і таким досить дієвим правом, як визначає законодавець.

Таким чином, в обґрунтування своїх заперечень на дії головуючої по справі судді Крючко Н.І. заявницею ОСОБА_6 та її представником адвокатом ОСОБА_7, як в судовому засіданні, так і в письмових заявах, вмотивованих та дійсних обставин, які б свідчили про упереджене ставлення головуючої судді по справі ОСОБА_12 та підтвердили порушення норм цивільного процесуального законодавства, не надала. Інших обставин, а більше того доводів, на підтвердження упередженого та не обєктивного ставлення головуючої по справі заявницею зазначено та надано суду також не було.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обставини зазначені заявницею в ході розгляду даної заяви є надуманими та безпідставними в звязку з їх неспроможністю та юридичною необґрунтованістю, що в свою чергу розцінюється судом як зловживання учасником процесу своїми процесуальними правами та здійсненням з боку останньої тиску на суддю з метою лобіювання своїх інтересів та неможливістю вплинути на суддю і її незалежність для задоволення своїх заявлених вимог, а заява ОСОБА_6 про відвід судді Крючко Н.І. - необґрунтованою та безпідставною.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11-1, 20,24, 27, ч.5 121 ЦПК України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. 126 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.IX.1950), суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви заявниці ОСОБА_6 про відвід судді Крючко Н.І. по цивільній справі № 553/3355/14-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 в особі представника позивачів ОСОБА_3 до ОСОБА_6, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління юстиції в Полтавській області, Орган опіки і піклування виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтави ради, Управління державної міграційної служби в Полтавській області про визнання правочину недійсним та відшкодування моральної шкоди відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_12