АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2670/14 Справа № 198/598/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року м. Дніпропетровськ

24 березня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Гасановій С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Встановила :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2014 року у позовних вимогах ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 10.01.2012 ,задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та судові витрати покласти на ОСОБА_2.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Згідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування та зміни рішення суду першої інстанції є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено,що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 20.11.2006 року ОСОБА_2 20.11.2006 року отримав кредит у розмірі 250.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки.

Відповідно до умов укладеного договору , Договір складається з Заяви позичальника , Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» ,суд першої інстанції виходив з того,що позивачем пропущений 3-річний строк позовнох давності для захисту майнових інтересів.

З даним висновком колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушенні зазначених норм закону та умов договору ОСОБА_2 зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитом у строк, встановлений договором не виконав.

У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором ОСОБА_2 станом на 31.08.2013 року має заборгованість 40893.02 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

Позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого цивільного права у межах позовної давності , що підтверджується наступним. При укладенні 20.11.2006 року між Позивачем та Відповідачем договору, Відповідач надав згоду, що умови надання банківських послуг та правила користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між Позичальником та Банком Договір про надання банківських послуг. Вищезазначену згоду Позивач особисто засвідчив своїм підписом.

Відповідно до п. 9.12. Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на той же строк.

Відповідач не звертався до позивача із заявою про припинення дії договору , у звязку із чим на підставі п.9.12.умов, договір укладений між сторонами не припиняв дію. Пунктом 9.3 Правил передбачено , що картрахунок відкрито на необмежений строк. На даний час, термін дії Кредитного договору продовжено на новий термін.

Відповідач починаючи з 2006 року користується грошима банку повною мірою. Відповідач ознайомлений з усіма умовами договору і навмисно ухиляється від виконання своїх зобовязань .

Законом або договором може бути передбачено, що закінчення терміну дії договору тягне припинення зобовязань сторін за договором. Договір, в якому відсутня така умова, визнається чинним до певного у нього моменту закінчення виконання сторонами зобовязання , у кредитному договорі така умова відсутня. Відповідно з цього випливає , що далі правовідносини не припинялися, тому що клієнт не виконав зобовязання перед Банком. Таким чином, строк позовної давності не може бути пропущений так як правовідносини між сторонами тривають до повного погашення клієнтом кредиту.

Відповідач погодився з такими умовами договору, підписавши договір особисто. Надаючи грошові кошти Відповідачу, банком було задоволено потреби Відповідача, надавши йому к користування грошові кошти, при цьому, передбачивши порядок та умови при яких можливе настання негативних наслідків з боку клієнта.

Суд першої інстанції не звернув на ті обставини ,що відповідач по сьогоднішній користується грошима банку, відповідно термін дії договору не припиняється і тим самим ПАТ КБ «Приватбанк» продовжує правовідносини з Відповідачем.

Крім того, судом не було враховано, що строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії картки.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції згідно вимог ст.ст. 212, 213 ЦПК України не вірно було встановлено обставини по справі, повно, всебічно та об'єктивно не досліджені надані сторонами докази, та зроблено не правильний висновок про обґрунтованість позову.

Виходячи з вищевикладеного , колегія суддів вважає,що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк».

Стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 40893,02 грн., яка складається з наступного

-9982,34 грн. заборгованість за кредитом;

-28487,20 грн. заборгованість по процентам за користування;

-500 грн. штраф (фіксована частина).

-1923,48 грн. штраф (процента складова) та судові витрати у сумі 408 грн. 93 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді