Справа № 536/1900/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Литвинюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Кременчуцького району Полтавської області, Прокурор Кременчуцького району Полтавської області про стягнення аліментів на дитину та позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Кременчуцького району Полтавської області, Прокурор Кременчуцького району Полтавської області про стягнення аліментів на дитину та позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що її син ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка більше трьох років проживає з позивачем. Батьки дитини зловживали спиртними напоями. В січні 2012 року ОСОБА_2 переїхала до м.Кременчук, залишивши дитину проживати з нею. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15.10.2013 року позов Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження житла задоволено частково. ОСОБА_3, ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Ухвалою ВССУ від 03.04.2014 року рішення скасоване в частині позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав та стягнення з неї аліментів. За час розгляду зазначеної справи та в подальшому відповідач ОСОБА_2 не виявляла бажання спілкуватись з дочкою, не приїздила до неї, не телефонувала, не цікавилась її розвитком та не надавала жодної допомоги. Жодних перешкод для спілкування з дочкою у відповідача не було. Орган опіки та піклування надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

ОСОБА_5 ухиляються від виконання батьківських обов'язків, тривалий час не спілкуються з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, не цікавляться вихованням, навчанням та здоров'ям дитини, не утримують її матеріально. Дитина з народження проживає з ОСОБА_1, яка є її рідною бабусею, і яка її й виховує та матеріально утримує. Просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2; стягувати аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Кременчук Полтавської області на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь опікуна в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 вересня 2014 року до повноліття дитини.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити з підстав зазначених в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, пояснивши, що не піклується та не спілкується з дитиною.

Представник Служби у справах дітей Кременчуцької РДА Полтавської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Прокурор Ніколенко К.В. в судовому засіданні пояснила, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 є доцільним і не суперечить інтересам дитини.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, і оцінивши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 яке було видане Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області.

ОСОБА_3 рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15.10.2013 року позбавлений батьківських прав.

Малолітня ОСОБА_4 проживає з бабою - позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її повному утриманні і вихованні, що не оспорюється сторонами.

Також суд, враховує, що відповідач продовжує не виконувати батьківські обов'язки і після винесення Ухвали ВССУ від 18.06.2014 року, якою було скасоване рішення про позбавлення останньої батьківських прав та стягнення з неї аліментів.

ОСОБА_2 маючи малолітню доньку ОСОБА_4 ухиляється від виконання батьківських обов'язків, покладених на неї статтею 150 СК України, щодо піклування про дитину, її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти, готування до самостійного життя, матеріальної допомоги не надає та не виховує дитину.

В грудні 2011 році відповідач ОСОБА_2 залишила доньку проживати у позивача і з цього часу не виконує своїх батьківських обов'язків відносно доньки: втратила будь-який зв'язок з нею, не цікавиться її життям, не приймає участі в її вихованні, не проявляє до доньки ніяких материнських почуттів, а також ухиляється від матеріального утримання доньки.

Відповідно до довідок №82 від 01.08.2014 року та №95 від 02.09.2014 року, виданих директором Кривушівського НВК, малолітня ОСОБА_4 навчається в 2 класі; мати ОСОБА_5 участі в житті дитини не приймає, нею не піклується (на батьківські збори не з'являється, загальноосвітні заходи, що проводяться разом з батьками, не відвідує, дитину після уроків додому не забирала, під час медичного обстеження та профілактичних щеплень присутня не була). Першого вересня дитину до школи привела бабуся, мати на святі не була присутня.

Суду надано висновок органу опіки і піклування Кременчуцької районної державної адміністрації від 24.11.2014 року за №1-19/465 щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення аліментів.

Малолітня ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає разом з позивачем. Її мати не цікавиться її життям, не приймає участі у вихованні, не спілкується з нею.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється та фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки ОСОБА_4

Згідно положень статті 166 ч. 2. Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, що відповідач дійсно тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів є обґрунтованими, доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11,60,208,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 166, 180, 182, 183, 193 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Кременчуцького району Полтавської області, Прокурор Кременчуцького району Полтавської області про стягнення аліментів на дитину та позбавлення батьківських прав заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа: Орган опіки та піклування Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Кременчук Полтавської області на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь опікуна в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 вересня 2014 року до повноліття дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. О. Колотієвський