Справа № 274/5848/14-ц
Пр. № 4-с/0274/17/14
УХВАЛА
05.11.2014 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в
складі:головуючого судді Потапової Т.М., за участю секретаря Качур Н.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Житомиробленерго в особі Бердичівського РЕМ на постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про відмову у відкритті виконавчого провадження, -
22.10.2014 року публічне акціонерне товариство „Енергопостачальна компанія „Житомиробленерго в особі Бердичівського РЕМ звернулося до суду з зазначеною скаргою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1, серії ВП № 44950129 від 02.10.2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження.
Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що державний виконавець неправомірно відмовив у відкритті виконавчого провадження через відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного номера боржника ОСОБА_2, щодо якої виданий судовий наказ про стягнення боргу на користь ПАТ ЕК „Житомиробленерго. Державний виконавець відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ „Про виконавче провадження вправі витребувати таку інформацію в органах Держаної податкової інспекції.
В судове засідання учасники не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Представник заявника скаргу підтримав.
Начальник ВДВС Бердичівського МРУЮ ОСОБА_3 надав письмові заперечення проти скарги. В своїх запереченнях просить відмовити в задоволенні скарги, оскільки у виконавчому документі не вказано ідентифікаційного номеру боржника, а державний виконавець не вправі витребовувати код до вирішення питання про відкриття виконавчого провадження. Крім того Державна податкова інспекція відмовляє Державній виконавчій службі в наданні ідентифікаційних номерів боржників, що підтверджується листом Бердичівської ОДПІ від 26.08.2014 року.
Ознайомившись зі змістом скарги, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Постановою державного виконавця ВДВС Бердичівського МРУЮ ОСОБА_1 від 02.10.2014 року відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу від 25.09.2014 року, виданого Бердичівським міськрайонним судом про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ "ЕК „Житомиробленерго" боргу в сумі 709,94 грн..(а.с. 6).
У постанові зазначено, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки у ньому відсутній ідентифікаційний номер боржника.
Відповідно до ч.2 ст. 17 ЗУ „Про виконавче провадження судовий наказ є виконавчим документом.
Згідно з ч.ч. 2 та 3 ст. 103 ЦПК України судовий наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".
Пунктом 3 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у виконавчому документі крім іншого зазначається індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника(для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.
Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, зокрема, у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 цього Закону (п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження").
Відповідно постанови Верховного Суду України від 21.05.2014 року, у якій викладено правову позицію з аналогічних правовідносин ( справа № 6-45цс14), яка є обовязковою для застосування судами, Верховний Суд України зазначив таке.
Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.
Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.
Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.
Суд має перевірити чи мав можливість стягувач отримати конфіденційні дані відносно особи боржника, а також наявність такої можливості в державного виконавця.
Представником заявника ОСОБА_4 надані відомості про відмову Бердичівської ОДПІ надати ідентифікаційний код боржника,(лист від 21.06.2012 року).
Як вбачається з письмових заперечень державний виконавець не вживав заходів для витребування ідентифікаційного коду боржника, вважаючи, що такі дії не могли бути вчинені до відкриття виконавчого провадження.
Заперечуючи проти скарги, начальник ВДВС послався на лист Бердичівської ОДПІ від 26.08.2014 року, згідно якого Бердичівська ОДПІ відмовила у наданні ідентифікаційного коду щодо ОСОБА_5 на підставі спільного наказу Міністерства фінансів України та Міністерства юстиції України від 23.12.2011 року, яким затверджено Порядок надання інформації Державною податковою службою України на запити органів державної виконавчої служби, який втратив чинність 07.03.2014 року.
Будь-яких дій, направлених на витребування ідентифікаційного коду боржника ОСОБА_2 державний виконавець не вживав.
Отже, постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження держаним виконавцем ухвалена без дотримання вимог закону.
Керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд
Скаргу задовольнити.
Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1, серії ВП № 44950129 від 02.10 2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами у відсутність яких постановлено ухвалу в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя Потапова Т.М.