Справа № 313/230/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року Веселівський районний суд

Запорізької області

В СКЛАДІ:

Головуючого судді: Калабухової О.А.

При секретарі: Бадюла В.А.

З участю:

Позивача: ОСОБА_1

ОСОБА_2

Представника позивача: ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Веселівського районного суду, цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ВДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про визнання довіреності удаваним правочином, який вчинений з метою приховування іншого правочину договору купівлі-продажу транспортного засобу.

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Веселівського районного суду з позовом в якому виклали наступні обставини.

У березня 2012 року до позивачів, звернувся близький знайомий ОСОБА_7 (далі - Відповідач 1), який запропонував їм придбати транспортний засіб по досить вигідній ціні, посилаючись на те, що продавцю, ОСОБА_5 (далі - Відповідачу 2), вкрай необхідні були терміново кошти для власних потреб, попередньо переконавши в тому, що продавець є надійною та порядною людиною. На підтвердження своїх слів Відповідачем 1 було власноручно складено гарантійного листа - розписку, яка в подальшому суттєво вплинула на рішення Позивача 1 та Позивача 2 щодо придбання транспортного засобу.

В зв'язку з цим, у березні 2012 року, Позивачі в присутності Відповідача 1 зустрілися з Відповідачем 2 з приводу домовленості щодо продажу транспортного засобу - автомобіль марки ЗAЗ, модель TF 69YO, випуску 2010 року, шасі (кузов, рама) № Y6DTF69Y0B0253276, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Мелітопольським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, попередньо обговоривши всі основні умови відчуження та передання автомобіля, його ціну та термін укладення правочину. Проте, Відповідач 2 користувався, володів та розпоряджався даним транспортним засобом на підставі наданої йому від гр. ОСОБА_6 (далі - Відповідач 3) довіреності виданої приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_8 та зареєстрованої в реєстрі за № 6631 від 22.12.2011 року. Даний транспортний засіб зареєстрований у Мелітопольському ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області на ім'я Відповідача 3, так як Відповідач 2 після придбання вказаного транспортного засобу у Відповідача 3 не скористався своїм правом на зняття з обліку та реєстрації транспортного засобу на своє ім'я задовольнившись лише наданою йому вищевказаною довіреністю.

Під час вказаної вище зустрічі, між Позивачами та Відповідачем 2 було досягнуто згоди щодо відчуження транспортного засобу шляхом видання Відповідачем 2 довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом, так як Відповідачу 2 терміново потрібні були кошти, про те Відповідач 2 запевнив, що після видання відповідної довіреності, Позивачі матимуть всі повноваження власника транспортного засобу, матимуть можливість вільно ним розпоряджатись, відчужувати його на користь третіх осіб, знімати та ставити автомобіль на облік в органах державної автомобільної інспекції.

Зокрема, між сторонами було досягнуто згоду щодо ціни транспортного засобу, яка складає 64 000,00 тис. грн. (еквівалент 8 000,00 тис. $ США), а також порядок розрахунків за відчуження автомобіля та порядок передання автомобіля позивачам.

В зв'язку з цим, 10 березня 2012 року, Відповідач 2, в присутності Відповідача 1, видав в порядку передоручення на ім'я Позивача 1 та Позивача 2 довіреність щодо володіння, користування і розпорядження (з правом виїзду за кордон) транспортним засобом - автомобіль марки ЗАЗ, модель TF 69YO, випуску 2010 року, шасі (кузов, рама) № Y6DTF69Y0B0253276, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Мелітопольським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області. Строк довіреності встановлений до 22 грудня 2016 року.

Крім того на підставі вказаної вище довіреності позивачам були надані повноваження знімати його з обліку в органах державної автомобільної інспекції, продавати, міняти, здавати в оренду з правом отримання грошей, проводити його переобладнання та ряд інших повноважень, які властиві та притаманні власнику транспортного засобу, що зазначені в довіреності.

Вказана вище довіреність 10 березня 2012 року була посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстровано в реєстрі за № 738, в присутності позивачів та Відповідача 2, а також Відповідача 1, який був близьким знайомим як Позивачів так і Відповідача 2. Одразу після посвідчення довіреності, Позивачі в присутності приватного нотаріуса та Відповідача 1, передали грошову суму коштів у розмірі 64 000,00 тис. грн. (еквівалент 8 000,00 тис. $ США) Відповідачу 2. Останній, в свою чергу передав Позивачам свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля.

В подальшому, Позивачі вільно та безперешкодно володіли транспортним засобом в своїх особистих потребах, поки, 27 грудня 2013 року на а/д Москва - Сімферополь, виїжджаючи з м. Запоріжжя працівниками ДАІ було зупинено вищевказаний транспортний засіб в якому перебували Позивач 1 та Позивач 2. Після зупинки Позивачем 1 було передано працівникам ДАІ тех. документацію на автомобіль, водійське посвідчення та довіреність на право керування вказаним транспортним засобом. Проте, працівниками ДАІ, після перевірки документів, було повідомлено Позивачам, що даний транспортний засіб, на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Мелітопольського МРУЮ Запорізької області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, арештований та перебуває у розшуку для подальшого його затримання на штрафмайданчик. Підставою для накладення арешту є невиконанні рішення суду Відповідачем 3, тобто, за особою, за якою зареєстрований транспортний засіб та яка в подальшому фактично розпорядилася своїм майном, шляхом продажу його Відповідачу 2 за довіреністю, проте з обліку автомобіля знято не було, у зв'язку з чим, автомобіль залишається зареєстрованим на ім'я Відповідача 3. Проте, з метою недопущення конфіскації автомобілю, який належить Позивачам, останніми було сплачено кошти боргу за виконавчими листами на розрахункові рахунки, які надані державними виконавцями, проте арешт з майна так й не знято, що не дає можливості Позивачу 1 та Позивачу 2 належним чином використовувати, розпоряджатися та володіти придбаним майном - автомобіль марки ЗАЗ, модель TF 69YО, випуску 2010 року, шасі (кузов, рама) № Y6DTF69Y0B0253276, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Мелітопольським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, а саме, зняти його з обліку та зареєструвати його на ім'я Позивачів, у зв'язку з чим вони вимушені звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні на позові наполягає та пояснює, що у 2012 році придбав автомобіль. Його товариш порадив йому цей автомобіль, він гарантував що хороша машина. Пізніше в м. Запоріжжя його зупинили працівники ДАІ та повідомили що на автомобіль накладено арешт. Машину купили на ринку, поїхали до нотаріуса, оформили довіреність. Склали розписку. При укладанні довіреності у нотаріуса ще не був автомобіль під арештом. Арешт наклали через 2 місяці.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні на позові наполягає та пояснює, що придбали автомобіль. 27.12.2013 року вони поїхали в м. Запоріжжя де їх зупинили працівники ДАІ та повідомили, що на автомобіль накладено арешт.

Представник позивача на позові наполягає, пояснив що в 2012 році ОСОБА_4 запропонував позивача придбати автомобіль у ОСОБА_5, гарантував що немає арешту, застави і т.д. В березні 2012 року зустрілися, обговорили суть, ОСОБА_5 передав технічні документи, ключі, довіреність на авто. Позивачі передали гроші за авто в присутності ОСОБА_4В, Позивачі мешкали в сільській місцевості, вони збирали кошти та домовились що поки буде довіреність. Нотаріус перевіряв наявність арешту. Під час виїзду до м. Запоріжжя, позивачів зупинили працівники ДАІ, перевірили документи та повідомили що дане авто знаходиться під арештом. Позивач поїхав до МУЮ, сплатив штраф. Дізнався що ОСОБА_6 мав заборгованість по аліментам. ОСОБА_6 володів автомобілем. Зараз позивачі не можуть переоформити дане авто. Просить визнати за Позивачами право спільної сумісної власності на автомобіль та зобовязати відділ ДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області зняти арешт з майна. Судові витрати залишити за позивачами.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі. На задоволені позову не заперечую, із заявленими позивними вимогами повністю погоджується та підтверджує , що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно було придбано у березні 2012 року автомобіль ЗАЗ, модель TF 69YO, випуску 2010 року реєстраційний номер НОМЕР_1 у ОСОБА_5 за 64000 грн., у звязку з чим ОСОБА_5 надав позивачам нотаріально посвідчену довіреність. Угода укладалась при його особистій участі. Про накладений на автомобіль арешт, в день продажу вказаного автомобіля, йому відомо не було. Він був впевнений, що вказаний автомобіль під арештом не перебуває, у звязку з чим і видав позивачам власноручно складену розписку, в якості гарантійного листа, так як його знайомому ОСОБА_5 було необхідно терміново продати автомобіль, так як йому крайнє необхідно були гроші. Вважає, що заявлені вимоги позивачів є обґрунтованими, у звязку з чим, у задоволені позову він не заперечує.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить справу розглядати без його особистої участі. З заявленими позовними вимогами погоджується та на задоволенні позову в повному обсязі не заперечує, так як ним дійсно у березні 2012 року було відчужено (шляхом надання нотаріально посвідченої довіреності) транспортний засіб - автомобіль марки ЗАЗ, модель TF 69YO, випуску 2010 року, шасі (кузов, рама) № Y6DTF69Y0B0253276, реєстраційний номер НОМЕР_1, гр. ОСОБА_10 та ОСОБА_2 та отримано від останніх за купівлю - продаж автомобілю грошових коштів в сумі 64 000,00 грн. Про наявність арешту на вказаному транспортному засобів під час продажу автомобілю йому було невідомо.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився. Про місце та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки не сповістив. Заяву про розгляд справи без його участі не надав.

Представник Відповідача ВДВС Мелітопольського міськаронного управління юстиції Запорізької області в судове засідання не з'явився. Про місце та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки не сповістив. Заяву про розгляд справи без його участі не надав.

Вислухавши пояснення позивачів та представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Як передбачено п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року за № X, за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин.

Крім того, Узагальненням Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 24 листопада 2009 року, удаваним є правочин, що вчинюється з метою приховання іншого правочину, який сторони насправді вчинили. Тому при укладенні удаваного правочину до відносин його учасників застосовуються правила щодо правочину, який сторони мали на увазі (який сторони приховали). Воля сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином. При цьому позивач повинен вказати, який інший правочин приховується з допомогою укладеного правочину. Спільною ознакою фіктивного та удаваного правочинів є те, що розбіжність між волею та її зовнішнім виявом стає наслідком навмисних дій його учасників, які мають за мету одержання певної користі усіма або принаймні одним із них. Різниця полягає в тому, що за удаваного правочину настають інші права та обов'язки, ніж ті, що передбачені правочином. За удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально оформлюють правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини. Закон не передбачає недійсність удаваного правочину, а лише пропонує застосовувати до відносин сторін норми, що регулюють той правочин, який сторони дійсно мали на увазі.

Таким чином, виходячи з вищевикладених обставин, норм актів законодавства України та судової практики, в дійсності між Позивачами та Відповідачем 2 був укладений не односторонній правочин у вигляді довіреності на право володінні, користування та розпорядження транспортним засобом, а договір купівлі-продажу на підставі якого Відповідач 2 передав у власність Позивачам автомобіль, а останні прийняли його та сплатили за нього грошову суму коштів визначену між сторонами.

Тому, довіреність була видана Відповідачем 2 виключно з метою приховання іншого правочину, договору-купівлі-продажу, який сторони насправді вчинили, тому до відносин учасників даного правочину необхідно застосовувати відповідні правила правочину, який сторони мали на увазі, тобто який сторони приховали, оскільки воля сторін в удаваному правочині була спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені довіреністю. За удаваною довіреністю як правочином обидві сторони свідомо документально оформили її, але насправді між ними були встановлені правовідносини купівлі-продажу транспортного засобу.

У відповідності до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено ч. 1 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Таким чином, в дійсності між Відповідачем 2, (продавцем) з одного боку, та Позивачами (покупцями) був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіль марки ЗАЗ, модель ТF 69YО, випуску 2010 року, шасі (кузов, рама) № Y6DTF69Y0B0253276, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Мелітопольським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, учасники якої приховали даний правочин, шляхом видання Відповідачем 2 відповідної довіреності.

Підтвердженням того, що був укладений удаваний правочин свідчить те, що зі змісту самої довіреності, Позивачам були передані Відповідачем 2 всі повноваження власника, в тому числі ті, що пов'язані з розпорядженням автомобіля, виїздом за кордон, зняття його з обліку в органах державної автомобільної інспекції, що свідчить не про передання права користування чи керування автомобілем, а його реальне відчуження шляхом видання відповідної довіреності з метою приховання іншого правочину - купівлі- продажу автомобіля.

Тому, на підставі вказаного вище договору купівлі-продажу до Позивачів перейшло право власності на вказаний вище транспортний засіб, зокрема право володіння, користування та розпорядження цим майном

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», 208 218 ЦПК України, СУД

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ВДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про визнання довіреності удаваним правочином, який вчинений з метою приховування іншого правочину договору купівлі-продажу транспортного засобу задовольнити.

Визнати односторонній правочин, яким є Довіреність видана приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстровано в реєстрі за № 738 від 10 березня 2012 року, щодо володіння, користування і розпорядження (з правом виїзду за кордон) транспортним засобом - автомобіль марки ЗАЗ, модель ТF 69YО, випуску 2010 року, шасі (кузов, рама) № Y6DTF69Y0B0253276, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Мелітопольським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області - удаваним правочином, вчиненого з метою приховання іншого правочину, договору купівлі - продажу транспортного засобу - автомобілю марки ЗАЗ, модель ТF 69YО, випуску 2010 року, шасі (кузов, рама) № Y6DTF69Y0B0253276, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Мелітопольським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на транспортний засіб - автомобіль марки ЗАЗ, модель ТF 69YО, випуску 2010 року, шасі (кузов, рама) № Y6DTF69Y0B0253276, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Мелітопольським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області;

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області зняти арешт з автомобіля марки ЗАЗ, модель ТF 69YО, випуску 2010 року, шасі (кузов, рама) № Y6DTF69Y0B0253276, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Мелітопольським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, який накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Мелітопольського МРУЮ Запорізької області Черевко П.С. від 05.05.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, шляхом винесення постанови про зняття арешту з автомобіля марки ЗАЗ, модель ТF 69YО, випуску 2010 року, шасі (кузов, рама) № Y6DTF69Y0B0253276, реєстраційний номер НОМЕР_1 та внесення відомостей про зняття арешту автомобіля до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня винесення рішення.

СУДДЯ: О.А. Калабухова

24.02.2014