Справа № 234/8283/14-ц
Провадження № 2/234/3774/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2014 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Кравченко О.Ю.

при секретарі Бутові Д.О., Каліберда А.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального автотранспортного підприємства 052810 до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне автотранспортне підприємство № 052810 м. Краматорська звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним.

В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням виконкому Краматорської міськради від 06.10.2010 року № 650 виконавцем комунальних послуг з вивезення побутових відходів в м. Краматорську визначено КАТП 052810. Тарифи на вказані послуги для населення та норми їх надання встановлені рішеннями виконкому Краматорської міськради від 07.07.2004 року № 287, від 25.04.2008 року № 217, від 04.11.2009 року № 730, від 22.07.2011 року № 671, від 27.07.2011 року № 672, від 20.11.2013 року № 846, відповідно до яких проводиться нарахування оплати за надані послуги. На підставі Закону України Про житлово-комунальні послуги, постанови КМУ Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів від 10.12.2008 року № 1070 позивачем розроблена та затверджена типова форма договору про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів населення приватного сектора.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, споживаючи послуги позивач в порушення ст.ст. 19, 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги ухиляється від обов'язку укласти письмовий договір з виконавцем послуг. Направлений 10.02.2014 року на адресу відповідача проект договору № 304678 від 06.02.2013 року, підготовлений позивачем на основі типового договору, залишений без уваги. За таких обставин, позивач КАТП 052810 просить суд постановити рішення, яким визнати договір на надання житлово-комунальних послуг з відповідачем укладеним та стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові та просив їх задовольнити, додатково пояснивши, що в матеріалах справи є довідка по особовому рахунку відповідача, з якої вбачається, що ОСОБА_2 сплачував за надані послуги, що є підтвердженням того, що відповідач користувався наданими послугами позивача. Вважає, що в судовому засіданні відповідачем не доведено, що відповідач не є споживачем послуг.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що він не користується послугами позивача з вивозу відходів та не повинен сплачувати за ці послуги. Усі відходи він споживає у господарстві. Один раз він скористався послугами позивача, оскільки після обстрілу було багато побитого скла, яке він міг самотужки прибрати. Але у тому місяці він за послуги сплатив. Вважає, що позивач не має права примушувати його укладати договір. У задоволенні позову просив відмовити.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що власником будинку №11 по вул.Уфимська у м.Краматорську Донецької області є ОСОБА_2.

Відповідачу ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, та є власником будинку, позивачем КАТП 052810 надаються послуги з вивезення побутових відходів.

Доказом надання послуг відповідачеві є маршрутний графік, що погоджений Краматорською міською радою та Головним лікарем СЕС, відповідно до якого здійснюється вивіз твердих побутових відходів. (а.с. 9).

Рішенням Виконавчого комітету Краматорської міської ради від 06.10.2010 № 650 виконавцем комунальної послуги з вивезення побутових відходів в м. Краматорську визначено саме Комунальне автотранспортне підприємство 052810. (а.с. 8).

Тарифи на послуги з вивезення та розміщення твердих побутових відходів для населення, норми надання послуг з вивезення побутових відходів встановлені рішеннями Виконавчого комітету Краматорської міської ради від 20.11.2013 № 846. (а.с. 6).

Постановою Кабінету Міністрів України Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів від 10 грудня 2008 року № 1070 затверджено типовий договір про надання послуг з вивезення побутових відходів.

Виконавцем послуг КАТП 052810 на підставі ст.ст. 19, 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги, постанови КМУ Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів від 10.12.2008 року № 1070 розроблена типова форма договору про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів населення приватного сектора (а.с. 15-17).

Листом від 10.02.2014 року №468-05 позивачем на адресу відповідача відправлено пропозицію щодо укладання договору та договір про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів населення приватного сектору в двох екземплярах (а.с. 10-13).

Відповідач відмовився від пропозиції КАТП 052810 щодо укладення договору, що підтверджується розпискою (а.с.13).

Підготовлений позивачем на основі типового договору Договір № 304678 від 06.02.2014 року та запропонований відповідачу ОСОБА_2 рекомендованим листом від 10.02.2014 року для підписання, був залишений відповідачем без уваги, що свідчить про відмову споживача від укладання договору в порушення положень ст.ст.19, 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку №304678, відкритому на імя відповідача ОСОБА_2 за період з березня 2012 року по липень 2014 року, відповідач частково сплачував за надані послуги. Так, у липні 2014 року відповідачем сплачено 7,15 грн., заборгованість складає 207,35 грн. (а.с.14).

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року № 1875-ІV споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до ст. 35-1 Закону України Про відходи від 05 березня 1998 року № 187/98-ВР поводження з побутовими відходами здійснюється відповідно до державних норм, стандартів і правил. Власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами. Захоронення побутових відходів дозволяється тільки на спеціально обладнаних для цього полігонах/звалищах.

Закон України Про житлово-комунальні послуги (далі - Закон № 1875 - IV від 24 червня 2004 року) визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Разом з тим, ст. 4 Закону № 1875-ІV від 24 червня 2004 року передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

ЦК України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст.ст.642 - 643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

У разі якщо актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ст.6 ч.3 ЦК України). Зокрема, ст.ст.19, 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 року №1875-ІV передбачають обов'язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору.

ч. 1 ст. 19 Закону № 1875 - IV від 24 червня 2004 року передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статті 20, 21 цього Закону визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875 - IV від 24 червня 2004 року передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - постанова № 529).

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 - 21 Закону № 1875 - IV від 24 червня 2004 року, постанови № 529 убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

У зв'язку з цим укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, зокрема договору з приводу вивезення твердих побутових відходів населення, є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ст.6 ч.3, ст.ст.627, 630 ЦК України та ст.ст.19, 20 зазначеного Закону.

У разі такої відмови відповідно до положень ст.ст.3, 6, 12-15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України виконавець послуг вправі звернутися до суду за захистом свого права, яке підлягає поновленню (захисту) на підставі ст.16 ч.2 п.1 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом, що містить відповідний обов'язок.

На підставі наведеного, суд вважає необхідним позов задовольнити та визнати Договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів населення приватного сектора № 304678 від 06 лютого 2014 року між КАТП 052810 та ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою:Донецька область, м.Краматорськ, вул.Уфимська, 11, підготовлений виконавцем послуг на основі типового договору, укладеним.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України Про судовий збір судові випрати, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду в сумі 243,60 грн., слід відшкодувати йому за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.8,14,15,212-215 ЦПК України, ст.ст.3, 6, 12-15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України, Законом України Про житлово-комунальні послуги, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального автотранспортного підприємства 052810 до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним, задовольнити.

Визнати договір № 304678 від 06 лютого 2014 року про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів населення приватного сектора між Комунальним автотранспортним підприємством 052810, розташованим за адресою 84303, м.Краматорськ, вул.Артема 235, та ОСОБА_2, зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, підготовлений виконавцем послуг на основі типового договору, укладеним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального автотранспортного підприємства 052810 понесені судові витрати в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривень 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_3