Справа № 180/1803/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючої: судді Тананайської Ю.А., при секретарі Котовій Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Марганець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста Марганець, в особі виконавчого комітету Марганецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Марганецький міський суд Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача територіальної громади міста Марганець в особі Марганецької міської ради про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилаються на те, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 478 кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_1. Будинок та земельна ділянка площею 478 кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_1 належали його рідній сестрі ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_2 домоволодіння та земельну ділянку успадкувала донька померлої - ОСОБА_3, яка померла у 2006 році.

Після смерті сестри він добросовісно, відкрито, безперервно володіє, користується та підтримує в належному стані нерухоме майно та земельну ділянку, сплачує комунальні послуги.

Позивач вважає, що відповідно до ст. 344 ЦК України він має право визнати за собою право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1, так як він відкрито володіє ним та сплачує комунальні платежі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити, суду пояснив, що після смерті ОСОБА_2 у 1997 році, заяву про прийняття спадщини подала її донька ОСОБА_3, яка за собою не оформила право власно і зі слів родичів йому відомо , що вона померла у 2006 році. Після смерті ОСОБА_3 спадщину ніхто не прийняв і з заявами в нотаріальну контору ніхто не звертався. Розпочинаючи з дня смерті ОСОБА_2 і по сьогоднішній день він постійно дбає про домоволодіння, сплачує комунальні платежі, укладає договори з комунальними службами.

Представник територіальної громади надала заяву про розгляд без її участі.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12.08.1993 року за ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 визнано право власності по ? частині, кожному, домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.5).

Згідно договору купівлі-продажу від 31.12.1993 року, який знаходиться в матеріалах інвентарної справи домоволодіння, ОСОБА_4, ОСОБА_5 продали по ? частині домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_6. Таким чином, ОСОБА_2 належало на праві власності ? частини домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідно ухвали Марганецького міського суду від 16 серпня 1994 року, ОСОБА_1 виділено у користування земельну ділянку площею 478 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1, ОСОБА_2 виділяється у користування 478 кв.м. земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого міським відділом РАГС м. Марганець Дніпропетровської області 08.01.1997 року (а.с. 26 на звороті).

Відповідно до копії заповіту від 13.05.1994 року, ОСОБА_2 заповідала все своє майно своїй доньці - ОСОБА_7. (а.с. 27). Із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_7, але свідоцтво про право на спадщину не отримувала.

Таким чином, на сьогоднішній день, ? частини домоволодіння та земельна ділянка площею 478 кв.м. по АДРЕСА_1 зареєстровані за ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 фактично вступив у право володіння спірним майном, так як продовжував доглядати за домоволодінням в цілому. При цьому відкрито, безперервно володів нерухомим майном та земельною ділянкою, сплачував комунальні послуги. Зазначенні обставини підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які суду пояснили, що після смерті ОСОБА_2 будинком та земельною ділянкою користувався ОСОБА_1 та його дружина, садили город, проводили ремонтні роботи, ОСОБА_7 ніколи не проживала в будинку, не користувалась ним.

Частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України.

Крім того, відкрите володіння позивачем нерухомим майном та земельною ділянкою підтверджується тим, що позивач користувався і часткою ОСОБА_2, що у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_9, ОСОБА_8

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню: за позивачем ОСОБА_1 варто визнати право власності за набувальною давністю на домоволодіння АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212- 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на домоволодіння АДРЕСА_1.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутніми в судовому засіданні, протягом цього ж строку з дня отримання копії рішення.

Суддя: Ю. А. Тананайська