Дата документу 30.10.2014
ЄУ № 420/889/14-ц
Провадження №2/420/374/14
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2014 року Новопсковський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Проньки В.В.

при секретарі Рожковій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Новопсковського районного суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 25 червня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис №31. Після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище «Зимлянська». Стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Киргистан, Чуйська область, Панфіловський район, с. Каінда, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на її користь аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення даного позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її користь та на її утримання аліменти в розмірі 300,00 грн. до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що від спільного шлюбу з відповідачем вони мають двоє неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4. Їх сімейне життя не склалося, виявилося, що вони є різними людьми, у них постійно виникають суперечки навіть у незначних питаннях. Позивач покинув її, та їх спільних дітей та переїхав на постійне місце проживання до ІНФОРМАЦІЯ_5. Примирення між ними не можливе, вони припинили шлюбні стосунки, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Шлюб вони розриваюnm вперше. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, вихованням дітей займається вона. З дітьми відповідач не спілкується, добровільно допомоги на їх утримання не надає, участі у їх вихованні не приймає. Відповідач фізично здоровий, на утриманні інших неповнолітніх дітей не має, працює в СВОК «Слобожанський», отримує дохід, та взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак добровільно цього не робить. Спору про місце проживання дітей немає, діти будуть проживати разом з нею. Спільне майно для поділу відсутнє. Вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів не має, у звязку з цим потребує матеріальної допомоги на своє утримання від відповідача.

Позивач та представник позивача у судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають, просять задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково. З вимогами про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей згоден повністю. Заперечує проти стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 127611, виданим 25.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис №31.

Від спільного шлюбу є неповнолітні діти донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 221120, виданим 28.09.2011 року Камянською сільською радою Новопсковського району Луганської області, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 259748, виданим 18.12.2012 року Виконавчим комітетом Камянської сільської ради Новопсковського району Луганської області, де в графі батько зазначений відповідач ОСОБА_2.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України.

Причиною розірвання шлюбу є фактичні взаємовідносини подружжя, які складися через різні погляди на сімейне життя та побут, що привело до припинення сімейно-шлюбних відносин та свідчить про неможливість подальшого збереження шлюбу, а спільне життя суперечило б інтересам подружжя та положенням ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України, відповідно до якої кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

З урахуванням тих обставин, що сторони не бажають зберігати шлюб, тривалий час не підтримують сімейно-шлюбних відносин та враховуючи принцип добровільності шлюбу, моральні засади правового інституту сім'ї та інтереси дітей, суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_2 (до шлюбу Зимлянська) ОСОБА_5 після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище «Зимлянська».

Судом встановлено, що після припиненням сімейно-шлюбних відносин сторони проживають окремо, неповнолітні діти проживають з позивачкою, що підтверджується довідкою виконкому Камянської сільської ради Новопсковського району Луганської області №398 від 09.07.2014 року, позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, при цьому відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей позивачці не надає, а домовленості щодо утримання спільних дітей між сторонами не досягнуто.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти у частці від доходу відповідача, позицію відповідача, який визнав позовні вимоги повністю, суд, керуючись ст. ст. 182, 183 СК України, вважає, що заявлені вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів на її утримання, то суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині у звязку з наступним.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якої проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у дружини-матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка.

Так, судом встановлено, що згідно довідки про доходи № 295 від 29.10.2014 року виданої СВОК «Слобожанський», ОСОБА_2 займав посаду дояра в СВОК «Слобожанський», розмір заробітної плати відповідача за період з 07.03.2014 року по 31.08.2014 року становить 8960,00 грн.

Згідно запису в трудовій книжці від 01.09.2014 року, відповідач звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України (наказ №25-к від 01.09.2014 року), що підтверджується копією трудової книжки серії АВ № 879334 від 01.08.2011 року.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на дружину суд приймає до уваги, що відповідач не працює, іншого доходу не має, а також розмір присуджених до сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне відмовити в задоволені позову в частині стягнення аліментів на дружину, оскільки, на думку суду, на даний час відповідач не має можливості надавати їй матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.ст. 11,60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивачем відповідно до засад змагальності не надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідач у відповідності до вимог ч. 4 ст. 84 СК України має матеріальну можливість сплачувати кошти на її утримання до досягнення донькою ОСОБА_4 трьохрічного віку.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів на користь неповнолітьої дитини у межах сплати платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, ст.ст. 212-215, 223, 367 ЦПК України, ст.ст. 7, 21, 24, 56, 84, 105, 110, 112, 115, 180-184,191 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 ( до шлюбу Зимлянська) ОСОБА_5 та ОСОБА_2, зареєстрований 25.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис №31.

Після розірвання шлюбу відновити за ОСОБА_2 (до шлюбу Зимлянською) ОСОБА_5 дошлюбне прізвище - «Зимлянська».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини даного віку, починаючи з 21.08.2014 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 243,60 грн. р/р № 0223, МФО 804013, Код 37942461, одержувач: УДКСУ у Новопсковському районі, банк одержувача: ГУДКСУ у Луганській області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у межах сплати платежу за один місяць.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Харківської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: