Номер провадження: 22-ц/785/6388/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Овідіопольського району Одеської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою прокурора Овідіопольського району Одеської області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2014 року, -

встановила:

10.12.2013 р. позивач звернувся з позовом до Прокуратури Овідіопольського району Одеської області, Державної казначейської служби України в якому просив стягнути за рахунок державного бюджету на його користь завдану йому незаконними діями органів прокуратури моральну шкоду у розмірі 68 208 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що у період з 16.11.2007 по 15.01.2008 року слідчим з ОВС прокуратури Одеської області старшим радником юстиції ОСОБА_3 стосовно нього - старшого оперуповноваженого відділу податкової міліції ДПІ у Овідіопольському районі в Одеській області були порушені кримінальні справи за ч. 2 ст. 368 КК України. Також, під час проведення досудового слідства слідчим Кірічком А.Г. 26.11.2007 року винесено постанову про відсторонення його від займаної посади старшого о/у ВПМ ДПІ в Овідіопольському районі Одеської області.

Наказом ДПА в Одеській області від 03 грудня 2007 року № 1202, його було відсторонено від посади завідуючого сектором оперативних заходів із скороченням податкового боргу відділу податкової міліції державної податкової інспекцій у Овідіопольськму районі Одеської області з 26 листопада 2007 року.

19.03.2008 року кримінальну справу з обвинувальним висновком за обвинуваченням його за ч. 2 ст. 368 КК України направлено до Київського районного суду м. Одеси для розгляду по суті та 19.12.2011 року постановою Київського районного суду м ОСОБА_4 кримінальну справу було направлено до прокуратури Одеської області для проведення додаткового розслідування.

24.07.2012 року старшим слідчим прокуратури Овідіопольського району ОСОБА_4 порушену стосовно нього кримінальну справу № 31 було закрито, на підставі ст. 6 ч. 1 п. 2 КПК України, за відсутністю в його діях складу злочину.

24.07.2012 року старшим слідчим прокуратури Овідіопольського району ОСОБА_4 винесено постанову про скасування постанови про відсторонення його від займаної посади. Відповідно до наказу ДПА в Одеській області від 05 лютого 2013 року № 23-о було припинено дію наказу ДПА в Одеській області від 03.12.07 №1202 та призначено його на посаду старшого о/у відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів відділу податкової міліції державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС з 30 січня 2013 року.

Таким чином він незаконно перебував під слідством з 16.11.2007 року по 24.07.2012 рік, тобто 4 роки 8 місяців та 9 днів, що складає 56 місяців. Незаконне перебування під слідством, відсторонення від займаної посади, звільнення, похитнули його здоровя, призвели до порушення нормальних життєвих звязків, погіршення стосунків із оточуючими особами, вплинули на його ділову репутацію як службовця та порядної людини, що нанесло непоправної моральної, відшкодування якої оцінюється у розмірі 68 208 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача Прокуратури Овідіопольського району Одеської області позов не визнав.

Представник відповідача - Державної казначейської служби України в судове засідання не зявився.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2014 року позов задоволений. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок

коштів державного бюджету на користь ОСОБА_2 завдану йому незаконними діями органів прокуратури моральну шкоду у розмірі 68 208 грн.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду прокурор Овідіопольського району Одеської області подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в звязку з тим, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на те, що в період з 16.11.2007 року по 15.01.2008 року слідчим з ОВС прокуратури Одеської області старшим радником юстиції ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_2 - старшого оперуповноваженого відділу податкової міліції ДПІ у Овідіопольському районі в Одеській області були порушені кримінальні справи за ч. 2 ст. 368 КК України. Також, під час проведення досудового слідства, а саме 26.11.2007 року слідчим з ОВС прокуратури Одеської області старшим радником юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про відсторонення ОСОБА_2 від займаної посади.

Наказом ДПА в Одеській області № 1202 від 03 грудня 2007 року, позивача було відсторонено від посади завідуючого сектором оперативних заходів із скорочення податкового боргу відділу податкової міліції державної податкової інспекції у Овідіопольському районі Одеської області з 26 листопада 2007 року.

Наказом ДПА в Одеській області № 287-о від 01 квітня 2008 р., позивача було звільнено з посади та зараховано у розпорядження органів державної податкової служби працівників податкової міліції.

19.03.2008 року кримінальну справу з обвинувальним висновком за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 368 КК України направлено до Київського районного суду м. Одеси для розгляду по суті.

19.12.2011 року постановою Київського районного суду м ОСОБА_4 кримінальну справу було направлено до прокуратури Одеської області для проведення додаткового розслідування.

Згідно постанови старшого слідчого прокуратури Овідіопольського району ОСОБА_4 від 24.07.2012 року кримінальну справу № 31, порушену стосовно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 368 КК України закрито, на підставі ст. 6 ч.1 п.2 КПК України за відсутністю в його діях складу злочину.

Постановою старшого слідчого прокуратури Овідіопольського району ОСОБА_4 від 24.07.2012 року було скасовано постанову про відсторонення обвинуваченого ОСОБА_2 з посади старшого о/у ВПМ ДПІ в Овідіопольському районі Одеської області від 26.11.2007 року.

Наказом ДПС в Одеській області № 23-о від 05 лютого 2013 року була припинено дію наказу ДПА в Одеській області від 03.12.07 №1202 та призначено позивача на посаду старшого оперуповоноваженого відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів відділу податкової міліції державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС з 30 січня 2013 року.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожний має право на відшкодування за рахунок Держави або органів місцевого самоврядування матеріального й морального збитку, заподіяного незаконними рішеннями, діяльністю або бездіяльністю органів Державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами при здійсненні ними своїх службових обовязків.

На підставі Конституції України позивач має всі підстави і права на відшкодування йому збитків, нанесених незаконними діями слідчих органів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

В результаті розслідування незаконно порушеної кримінальної справи № 31, позивачу було незаконно предявлено обвинувачення в скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України та його незаконно було відсторонено від займаної посади. Отже, відповідно до зазначеної норми матеріального права, позивачу підлягає відшкодуванню нанесена незаконними діями слідчих органів шкода.

Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до ст.1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.

Згідно п. 5 ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» громадянинові відшкодовується моральна шкода.

Відповідно до ст. 4 вказаного Закону відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 4 вказаного Закону відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Позивач має право на відшкодування йому моральних збитків, завданих незаконними діями слідчих органів на підставі спеціального закону і ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 3 ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» з 01 січня 2014 року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1218 гривень.

Позивач незаконно перебував під слідством з 16.11.2007 року по 24.07.2012 рік, тобто 4 роки 8 місяців та 9 днів, що складає 56 місяців.

Позивачу повинна бути відшкодована нанесена йому моральна шкода у розмірі 68 208 гривень (56 місяців х 1218 грн.)

Зважаючи на ту обставину, що органами слідства позивачу було заподіяно моральну шкоду, суд вважає, що ця моральна шкода, відповідно до норм вищенаведеного закону, підлягає стягненню з Державної казначейської служби України за рахунок

коштів державного бюджету у розмірі 68 208 гривень.

Колегія погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги, зводяться до того, що прокурора Овідіопольського району Одеської області є неналежним відповідачем у справі, оскільки кримінальна справа відносно позивача була порушена та тривалий час була у провадженні свідчого ОВС прокуратури Одеської області, а свідчим прокуратури Овідіопольського району Одеської області була лише винесена постанова про закриття кримінальної справи. Зазначені доводи апеляційної скарги є помилковими.

Ч.1 ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний

термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

Слідчим прокуратури Овідіопольського району Одеської області проводилися свідчи дій, та за їх наслідками було винесено постанову про закриття кримінальної справи відносно позивача. Прокуратурою Овідіопольського району Одеської області відмовлено позивачу за його заявою у відшкодування шкоди 19.12.2013 року (а.с. 30).

Ст. 13 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що систему органів прокуратури становлять: Генеральна прокуратура України, прокуратури Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя (на правах обласних), міські,

районні, міжрайонні, районні в містах, а також військові прокуратури. У разі необхідності Генеральний прокурор України може створювати спеціалізовані прокуратури на правах обласних, міських, районних та міжрайонних прокуратур.

Колегія вважає, що прокурора Овідіопольського району Одеської області є належним позивачем у справі.

На підставі наведеного колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи, висновки суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п. 1, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Овідіопольського району Одеської області відхилити. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Судді О. А. Ступаков

ОСОБА_5

ОСОБА_6