УХВАЛА

про відмову у задоволенні вимог про забезпечення позову

18 вересня 2014 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Мінаєва І.М.,

при секретарі - Копійко Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примушення до виконання обов'язку покладеного спадковим договором,-

В С Т А Н О В И В :

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примушення до виконання обов'язку покладеного спадковим договором, в якій позивач просить стягнути з відповідача на її користь 40000,00 грн. відповідно до розпорядження по спадковом договору ОСОБА_3 та 4444,00 грн. знецінення невиплаченої суми відповідно до інфляції. З метою забезпечення даного позову, ОСОБА_1 в позовній заяві просить суд накласти арешт на житловий будинок та земельну ділянку АДРЕСА_1

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України, Суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що вимоги ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягають задоволенню, оскільки з матеріалів справи, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, позивач взагалі не обґрунтовує свої вимоги про забезпечення позову, не вказує причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, недодає доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також не вказує повних даних про відповідача по справі та не надає відомостей за ким на даний час зареєстровано право вланості на житловий будинок та земельну ділянку АДРЕСА_1

За таких обставин, суд, прийшов до переконань, що вимоги ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примушення до виконання обов'язку покладеного спадковим договором, в частині забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду І.М. Мінаєв