Апеляційний суд Житомирської області
Справа №290/1262/13-ц Головуючий у 1-й інст. Кравчук Віра Петрівна
Категорія 27 Доповідач Зарицька Г. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Коломієць О.С., Якухно О.М.

секретаря Крижанівської М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Романівського районного суду Житомирської області від 06 травня 2014 року

встановила:

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 06 травня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 24 428,23 грн, в тому числі: заборгованість по кредиту - 4060,33 грн; заборгованість по відсотках за користування кредитом - 16157,57 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 150 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 4060,33 грн.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» понесені витрати з оплати судового збору в розмірі 244,28 грн.

В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення в частині стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в розмірі 24 428,23 грн скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 31 травня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ZRHOSE00000171, за умовами якого банк видав ОСОБА_1 кредит у розмірі 5000 грн на термін до 30.05.2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 2 % на місяць.

31.05.2006 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 були укладені договори поруки, за умовами яких у випадку невиконання боржником зобов'язань за вищевказаним кредитним договором ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом із боржником відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав.

Відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором виконував неналежно, внаслідок чого утворилася заборгованість, розмір якої станом на 29.07.2013 р. становив 48483,29 грн, про що свідчить розрахунок банку (а.с.4).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно виходив з вимог ст.ст. 525-527, 549-550, 610-612, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України та обґрунтовано стягнув ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 24428,23 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо спливу строку позовної давності колегія суддів до уваги не бере, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.261, ч.1, ч.3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно з п.1.1., п.1.2 кредитного договору позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 340,19 грн для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотках, винагороді, комісії.

Для виконання даного договору банк відкриває позичальникові рахунок 6347 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості.

Як видно з виписки по рахунку №6347, 19.11.2010р., 31.01.2011р., 19.10.2010р., 30.06.2011р., 29.07.2011р., 30.08.2011р., 29.09.2011р., 31.10.2011р. та 29.11.2011р. через термінали самообслуговування, Ваss-термінали на вказаний рахунок вносилися кошти на погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором.

Доводи апелянта про те, що кошти на погашення кредитної заборгованості вносилися працівниками банку, колегія суддів до уваги не бере, оскільки відповідних доказів про це ОСОБА_1 суду не надав.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про переривання строку позовної давності є законним та обґрунтованим.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором, підписаний ОСОБА_1 та поданий до суду його представником, колегія суддів до уваги не бере, оскільки відповідач та його представник не мають відповідної кваліфікації для проведення такого розрахунку.

Представнику відповідача в судовому засіданні було роз'яснено право на призначення судово-бухгалтерської експертизи, проте такого клопотання представник до суду не заявляв.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Рішення в частині вимог до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сторонами не оспорюється, а тому його законність та обґрунтованість колегією суддів не перевіряється.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Романівського районного суду Житомирської області від 06 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: