Справа №442/6967/13-ц
Провадження №2/442/158/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування збитків та компенсацію моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом в обґрунтування якого посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 (договір міни квартир від 21 квітня 2000 року, реєстр. №253). З 12 на 13 травня 2013 р. З вини відповідачів, які проживають поверхом вище (кв№65 по вул.П.Калнишевського 6) було залито його квартиру, внаслідок чого, було зіпсовано стелю та стіни в кухні, ванній кімнаті поєднаній з вбиральнею, коридорі.

Вищевказані приміщення квартири №61 потребують невідкладного відновлювального ремонту для приведення в попередній стан після ушкодження залиттям.

17 травня 2013 р. він звернувся зі скаргою в Стебницьку міську раду з тим, щоб направити комісію для встановлення нанесених йому збитків. Оскільки ніхто не займався розглядом його скарги, він неодноразово звертався до посадових осіб міської ради, щоб розібралися, прийняли міри або хоча би склали акт про залиття квартири, але цього зроблено не було.

Він декілька разів намагався владнати з відповідачами це питання, пропонував їм зробити лише санітарну побілку в ушкоджених приміщеннях, відповідно ліквідувавши сліди патьоків, плям, сирості, але вони все зволікали, ухилялися від мирного вирішення питання.

05 липня 2013 р. за сприянням голови ОСББ „Калина Дім" ОСОБА_4 буцімто знайшли порозуміння і відповідач ОСОБА_2 обіцяла за два тижні зробити ремонт, але цього не зробила - почала уникати і критись від нього.

Так як зі Стебницької міської ради ні відповіді, ні акта про залиття квартири не поступило, він 01 серпня 2013 р. вимушений був звернутись з відповідною скаргою в Дрогобицьку міжрайонну прокуратуру.

09 серпня 2013 р. рекомендованим листом з увідомленням він звернувся до відповідачки ОСОБА_2 з черговою пропозицією мирним шляхом вирішити питання на протязі 10 (десяти) днів з дати одержання вищезгаданого повідомлення. За декілька днів відповідач ОСОБА_5 запропонував йому відшкодувати збитки сумою 300 (триста) грн. на що відповів, що йому не потрібно цих грошей, нехай за них і зробить ремонт (дана сума в рази менша тільки оплати за роботу, не враховуючи вартості матеріалів).

15 серпня 2013 р., після втручання Дрогобицької міжрайонної прокуратури, комісія Стебницької міської ради склала акт обстежень квартири АДРЕСА_2 і зафіксувала часткове руйнування побілки та штукатурки стелі та стін в кухні, ванні кімнаті поєднаній з вбиральнею, коридорі. В цьому акті комісія прийняла рішення зобов'язати власника квартири №65 (відповідача) відшкодувати йому збитки завдані внаслідок затоплення.

05 вересня 2013 р. він повторно звернувся в Стебницьку міську рад щодо копії документа, яким зобов'язано відповідача відшкодувати йому збитки. 18.09.2013 р. міська рада своїм листом з увідомленням зобов'язала ОСОБА_2 до 23.09.2013 р. відшкодувати йому збитки завдані затопленням квартири АДРЕСА_3, але і це було проігноровано відповідачами.

ОСОБА_2 і раніше неодноразово заливала його квартиру про що свідчать відповідні копії документів (скарга, акт), в результаті чого крім пошкодження помешкання було доведено до не придатності газову плиту, холодильник, систему електропостачання квартири і створена загроза його життю та здоров'ю.

Відповідачка жодного разу йому збитки не відшкодовувала, легковажно відносилася і відноситься до вчиненого.

03 вересня 2013 р. він звернувся до приватного підприємства незалежної оцінки майна та судових будівельно-технічних експертиз „Ажур" і одержав висновок експертного будівельно-технологічного дослідження від 23.09.2012 р. згідно з яким, вартість відновлювального ремонту після ушкодження залиттям в квартирі АДРЕСА_4 і м.Стебнику становить 3083 (три тисячі вісімдесят три) гривні.

Крім того, діями відповідачів йому була завдана й значна моральна шкода, яка виявилась, у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього у сильних душевних хвилюваннях, значних фізичних та моральних стражданнях, а також із значним для нього пошкодженням його майна.

Так, внаслідок неправомірних дій відповідачів квартира втратила естетичний вигляд, встановився стійкий неприємний запах. Моральні страждання збільшились після того, як він декілька разів звертався до відповідачів з вимогою про відшкодування матеріальних збитків або проведені відновлювального ремонту, один тільки раз йому запропонували лише 300 грн., а решта разів у відповідь чув лише відмову в реальному відшкодуванні збитків чи в проведенні ремонту. В результаті неправомірних дій відповідачів він вимушений був звертатися в різні організації та установи, витрачати свій особистий час та кошти на транспорт. Більше того, під час таких звернень до відповідачів доводилось відчувати зневажливе ставлення до себе. Виходячи з наведеного, вважаю, що розмір заподіяної мені моральної шкоди складає 5000 (п'ять тисяч) гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні заперечили, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 вказуючи на їх безпідставність та недоведеність, просять в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Як встановлено в судовому засіданні і сторонами не оспорюється, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_5, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають у квартирі № 65 в цьому ж будинку, яка розташована поверхом вище над квартирою ОСОБА_1.

Стаття 22 ч. 2 п. 1 ЦК України передбачає, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом встановлено, що 13.05.2013 року мало місце затоплення належної позивачу квартири АДРЕСА_6, з вини відповідачів, які проживають поверхом вище в квартирі АДРЕСА_7. Внаслідок залиття в квартирі позивача пошкоджено стелю та стіни кухні, ванної кімнати поєднаної з туалетом. Зазначене стверджується актом складеним комісією КП «Будинкова управа» від 04.09. 2013р. та затвердженим Міським головою Стебника. (а.с. 17-18)

Згідно звіту ПП «Ажур» про оцінку розміру відшкодування збитків від 23.09.2013 р. вартість відновлювального ремонту після ушкодження залиттям в квартирі № 61, що в будинку № 6 по вул..Калнишевського у м.Стебнику Львівської області станом на 04.09.2013 року становить 3083 грн.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що внаслідок залиття приміщень квартири позивача, яке мало місце з вини відповідачів, позивачу спричинено матеріальну шкоду в сумі 3083 грн., яка підлягає стягненню відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України, з відповідачів як з осіб, які винні у заподіянні шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтями 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2 ст.60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Проте, відповідачами, всупереч ст.10, 60 ЦПК України, не надано суду жодних доказів в підтвердження обставини щодо відсутності їх вини у заподіянні шкоди позивачу.

Статтею 1167 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність у вигляді відшкодування моральної шкоди завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю.

Моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"). Така може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що саме з вини відповідачів позивачу заподіяно і моральну (немайнову) шкоду, оскільки вони, усвідомлюючи свою вину у завданні шкоди, не захотіли її відшкодовувати, змусивши останнього, в силу його похилого віку, перехвилюватись за ремонт квартири, звертатися в різні установи за захистом порушених прав, що призвело до погіршення стану його здоров'я, втрати душевного спокою, моральних переживаннях у зв'язку із заподіянням йому шкоди, порушенні звичних життєвих зв'язків. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходиться з характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань позивача, матеріального стану відповідачів та з врахуванням розумності і справедливості, а тому, визначає її в розмірі 300 гривень.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судовий збір в дохід держави, щодо позовних вимог в частині про стягнення витрат на проведення дослідження слід відмовити, оскільки такі в силу ст.86 ЦПК України не є судовими витратами, оскільки проводилось дослідження, а не експертиза за ухвалою суду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (82172, АДРЕСА_8) на користь ОСОБА_1 (82172, АДРЕСА_9) заподіяні йому майнові збитки в сумі 3083,00 (шість тисяч) гривень та моральну шкоду в сумі 300,00 гривень, а всього 3383, 00 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 243 (Двісті сорок три) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ___________________ Крамар О.В