Справа № 565/875/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2014 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

- позивачки - ОСОБА_1,

- відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Кузнецовськ Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 з наступними вимогами: розірвати шлюб, укладений між сторонами 24 квітня 2012 року, залишивши малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживати з матір'ю; та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - дочки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп. щомісячно з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Згідно з доводами позивачки сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. ОСОБА_1 зазначила, що причиною розірвання шлюбу є протилежність поглядів подружжя на шлюб та сім'ю. Ведення спільного господарства та сумісне проживання сторін, як вказано в позовній заяві, припинено. Позивачка вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить її правам та інтересам та правам і інтересам малолітньої дитини. За таких обставин, ОСОБА_1 просить суд не вживати заходів щодо примирення сторін. Крім того, позивачка зазначила, що на даний час вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною, проте всі витрати, пов'язані з вихованням, лікуванням та фізично-соціальним розвитком дитини, несе самостійно. ОСОБА_1 стверджує, що відповідач не виконує батьківський обов'язок в добровільному порядку, матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини - дочки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не надає, хоча є працездатним і інших утриманців не має.

На стадії судового розгляду справи ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги, заявлені до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Зокрема, із письмової заяви позивачки від 07 липня 2014 року слідує, що ОСОБА_1 просить: розірвати шлюб, укладений із ОСОБА_2, залишивши малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її вихованні до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вказані позовні вимоги з врахуванням їх уточнення ОСОБА_1 повністю підтримала та просить розглянути справу без її участі на підставі наявних в справі доказів.

У письмовій заяві від 07 липня 2014 року відповідач повністю визнав позовні вимоги ОСОБА_1 з врахуванням їх уточнень та просив здійснити розгляд справи без його участі. При цьому ОСОБА_2 зазначив, що примирення подружжя є неможливим, тому він не заперечує проти розірвання шлюбу, укладеного із ОСОБА_1, та погоджується сплачувати аліменти в користь позивачки на утримання малолітньої дитини - дочки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. щомісячно з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В разі розірвання шлюбу ОСОБА_2 не заперечує щодо залишення малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на вихованні позивачки ОСОБА_1 до досягнення дитиною повноліття.

Визнання відповідачем позову ОСОБА_1 в даному випадку не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України підлягає прийняттю.

Дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню в повному обсязі.

Такий висновок суду грунтується на наступних встановлених фактичних обставинах.

24 квітня 2012 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали між собою шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, про що в книзі реєстрації шлюбів 24 квітня 2012 року зроблено актовий запис за №40. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 24 квітня 2012 року. В період цього шлюбу 11 травня 2012 року у сторін народилася дочка ОСОБА_3, яка на момент вирішення спору є малолітньою дитиною. Наведена обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 17 травня 2012 року, актовий запис за №238 від 17 травня 2012 року.

Факт спільного проживання малолітньої дитини сторін - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із матір'ю - позивачкою ОСОБА_1, підтверджується довідкою ЖЕД №1 Кузнецовського міського комунального підприємства №1163 від 01 липня 2014 року. Відповідач ОСОБА_2 з ОСОБА_1 і малолітньою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, спільно не проживає.

Зі змісту позову та доводів сторін судом встановлено, що між подружжям ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відсутнє взаєморозуміння, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Дані обставини призвели до того, що їх сім'я фактично розпалася. На теперішній час їх примирення не наступило. Проживати однією сім'єю сторони обопільно не бажають.

Наведені обставини свідчать, що сім'я ОСОБА_1 і ОСОБА_2 фактично не існує, подальше шлюбне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам обох сторін. Відновити сімейно-шлюбні стосунки і спільно проживати однією сім'єю сторони не бажають, тому за таких обставин шлюб не може бути збереженим.

Отже, зазначені фактичні обставини свідчать про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

При вирішенні цієї частини спору суд застосував наступні правові норми.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, оскільки вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Судом також встановлено, що позивачка здійснює догляд за малолітньою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та утримує її в межах свого доходу. Довідка управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №720 від 01 липня 2014 року свідчить, що сукупний розмір доходу ОСОБА_1 у виді допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку за період часу з січня 2014 року до червня 2014 року становить 4575 (чотири тисячі п'ятсот сімдесят п'ять) грн. 85 коп. Зазначений розмір доходу позивачки є недостатнім для забезпечення повноцінного фізичного та духовного розвитку малолітньої дитини без участі в цьому відповідача. Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини аргументовані невиконанням батьківського обов'язку ОСОБА_2 щодо утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також працездатністю і спроможністю відповідача щомісячно надавати матеріальну допомогу своїй малолітній дитині в розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. Зазначені обставини ОСОБА_2 в даному випадку визнані. Доказів, які б спростовували доводи позивачки, не здобуто. Таких даних відповідачем суду не надано. Оскільки на теперішній час ОСОБА_2 не одержує регулярного доходу, розмір аліментів на утримання малолітньої дитини слід визначити в твердій грошовій сумі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, яка визнана обома сторонами.

Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог, передбачених в ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З наведених підстав, суд вирішив стягнути з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини - дочки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 18 червня 2014 року, до досягнення дитиною повноліття.

З врахуванням наведеного, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112, ч.1 ст.180, ч.3 ст.181, ст.ст.182, 184, ч.1 ст.191 СК України, керуючись ст.4, ч.1 ст.11, ст.60, ч.1 ст.61, ч.ч.1, 3 ст.88, ч.4 ст.174, ч.3 ст.208, ч.ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 24 квітня 2012 року, актовий запис за №40, - розірвати.

Малолітню дитину сторін: дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - залишити на виховання її матері ОСОБА_1 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 18 червня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя О.І.Горегляд