Провадження № 2/185/3567/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 грудня 2014 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Боженко Л.В. при секретарі - Полуциган О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Павлограда цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся через суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму боргу в розмірі 6 150 грн., пеню в розмірі 15 822,40 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 03 січня 2013 року він уклав з ОСОБА_2 договір позики грошей, за яким передав їй 9 480 грн. зі строком повернення до 03 січня 2014 року. Договір укладено в простій письмовій формі. В забезпечення виконання зобовязання 03 січня 2014 року було укладено договір поруки з ОСОБА_3 згідно якого вона поручилася за ОСОБА_2 у виконанні зобовязання. Відповідач ОСОБА_2 частково сплатила взяті в борг гроші, а саме 03 лютого 2013 року - 395 грн., 04.02.2013- 170грн., 04.02.2013 року-150 грн.,05.02.2013року - 75 грн., 01.03.2013 року- 400грн., 01.03.2013року-300грн., 03.03.2013року - 395 грн., 03 квітня 2013 року - 395 грн., 06.04.2013року - 100грн., 29.05.2013 року 200 грн., 03.06.2013 року - 350 горн.,01.08.2013 року - 400грн. Однак на день подання позову більше не здійснила жодних внесків, чим, порушила взяті на себе зобовязання. Сума боргу складає 6 150 грн.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За прострочення повернення позики п.6.3 Договору передбачено стягнення пені в розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення. Тому позивач просить стягнути суму боргу в розмірі 6150 грн. та пеню в розмірі 15 822 грн.40коп.

В судове засідання представник позивача надав письмову заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися. Про день слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомили. Заперечень суду не надали .

Суд дослідивши письмові матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

За змістом ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

В матеріалах справи мається копія договору позики грошей від 03 січня 2013 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, предметом договору якого є грошова сума в розмірі 9 480 грн. (а.с.46). Мається розписка надана ОСОБА_2 про отримання від ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 9480 грн. (а.с. 8)

В забезпечення виконання умов договору 03 січня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за яким остання брала на себе зобовязання солідарно з боржником відповідати перед ОСОБА_1 за невиконання договору позики. (а.с.9)

Відповідач ОСОБА_2 своїх зобовязань не виконала, позичені грошові кошти не повернула.

Причини невиконання зазначеного зобовязання правового значення для розгляду справи по суті не мають.

Встановлений в судовому засіданні факт неповернення грошових коштів вказує на одностороннє порушення договірних зобовязань, що є неприпустимим. Відтак позовні вимоги в частині стягнення 9480 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Пеня станом на 08.09.2014 року складає 15 822грн. 40 коп., розрахунок якої приведено в позовній заяві і яка підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати за сплату судового збору по 121 грн. 35 коп. з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 60,209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, солідарно, на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 9 480 (девять тисяч чотириста вісімдесят) грн. та пеню 15 822грн. 40 коп. ( пятнадцять тисяч вісімсот двадцять два ) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору з кожного по 121 (сто двадцять одна) грн. 35 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4

Суддя: ОСОБА_4