Номер провадження: 22-ц/785/6613/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів Троїцької Л.Л., Фальчука В.П.,

при секретарі Швець В.Ф.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 14 травня 2014 року,-

встановила:

17.03.2014р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_2 посилався на те, що він та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії І ЖД № 378522. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають окремо. Їхня донька ОСОБА_4 проживає разом із ОСОБА_3

Фактично з часу окремого проживання, у позивача з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні. Відповідач почала створювати перешкоди його спілкування із донькою.

Всі його намагання, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає йому, не бажає його присутності та створює такі обставини, через які він не може нормально зустрічатися з донькою.

Весь цей час позивач намагається налагодити нормальний зв'язок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, у забезпеченні її всім необхідним для нормального розвитку здібностей.

Після марних спроб вирішити розбіжності мирним шляхом, позивач звернувся з заявою до служби у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області від 27 лютого 2014р. було встановлено дні та часи його спілкування з донькою, а саме: щосуботи та щонеділі з 10 год. до 16 год., але відповідачка не виконує рішення комісії з питань захисту прав дитини, а тому він звернувся до суду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачка позовні вимоги позивача визнала частково та пояснила, що згодна на особисте спілкування позивача ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_4 щосуботи та щонеділі з 10 до 18 години, але не згодна щоб позивач забирав доньку протягом двох тижнів в літній період та двох тижнів в зимовий період, а також визнає іншу частину позовних вимог.

Третя особа представник служби у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації, Одеської області ОСОБА_5 в судовому засіданні позов позивача підтримала та пояснила, що відповідачка не виконує рішення комісії з питань захисту прав дитини від 27.02.2014р.

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 14 травня 2014р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Суд зобов'язав ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд встановив наступні способи участі батька ОСОБА_2 у вихованні доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2:

- особисте спілкування щосуботи та щонеділі з 10 до 18 години, а також протягом двох тижнів в літній період та двох тижнів в зимовий період;

- необмежене спілкування особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою;

- спілкування має відбуватися на території фактичного проживання батька або на його розсуд;

- зобовязано ОСОБА_3 повідомляти ОСОБА_2 про термін відїзду та місце перебування доньки за межі постійного місця проживання шляхом письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 днів перед відїздом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 14.05.2014р. скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову в частині особистого спілкування ОСОБА_2 протягом двох тижнів у літній період та двох тижнів в зимовий період, а також у частині зобовязання повідомляти ОСОБА_2 про термін відїзду та місце перебування доньки за межі постійного місця проживання шляхом письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 днів перед відїздом, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

При цьому посилається на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції не враховано вік дитини, яка 22 вересня 2011року народження, а тому в такому віці дитина повинна більше перебувати з матірю, до якої звикла та більше привязана, тобто суд першої інстанції не врахував інтереси дитини та її вік.

Відповідач ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не зявилася, надала заяву, в якій просила задовольнити апеляційну скаргу та розглянути справу без її участі.

Позивач ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Відповідач, третя особа - представник служби у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації, Одеської області до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, така неявка сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції не погодився з запропонованим органом опіки і піклування способом участі ОСОБА_2 у вихованні доньки, посилаючись на те, що права батька, надані йому ст.ст.141, 150, 153 СК України порушуються , він обділений правом на виховання дитини в порівнянні з матір`ю, а тому суд дійшов висновку про те, що необхідно встановити інші способи для спілкування з дитиною, а саме: особисте спілкування щосуботи та щонеділі з 10 до 18 години, а також протягом двох тижнів в літній період та двох тижнів в зимовий період;

- необмежене спілкування особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою;

- спілкування має відбуватися на території фактичного проживання батька або на його розсуд;

- зобовязано ОСОБА_3 повідомляти ОСОБА_2 про термін відїзду та місце перебування доньки за межі постійного місця проживання, шляхом письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 днів перед відїздом.

Колегія суддів не погоджується з висновками місцевого суду щодо способу, часу і кількості днів, встановлених для спілкування позивача з донькою з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 22 вересня 2011року народження згідно свідоцтва про народження ( а.с. 6 ).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають окремо. Їхня донька ОСОБА_4 проживає разом із ОСОБА_3

Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Миколаївської районної державної адміністрації № 3 від 27.02.2014р., про розгляд заяви ОСОБА_2, щодо встановлення днів та часу побачення з малолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, позивачу було встановлено дні спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом зустріч ОСОБА_2 з донькою щосуботи та щонеділі з 10 год. до 16 год. (а.с.23).

Однак, відповідачка рішення органу опіки та піклування не виконує, не допускає батька дитини до спілкування з дитиною та заперечує приймати участь у її вихованні.

Чинним законодавством України встановлений принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, і жоден із них не має будь-яких переваг.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно із ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Таким чином, із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Враховуючи викладене, колегія суддів із врахуванням віку дитини, яка є 22 вересня 2011року народження, яка знаходиться під постійним контролем та доглядом своєї матері до трьох років, з урахуванням режиму за її доглядом та вихованням у цьому році, виходячи з балансу інтересів дитини, дійшла висновку, що встановлення судом першої інстанції вищевказаного способу участі батька у вихованні дитини, порушує інтереси дитини у даному віці, а тому колегія суддів погоджується частково з висновком органу опіки та піклування та вважає за необхідним зменшити час спілкування з малолітньою дитиною та визначити його з 10 год. до 13 год. щосуботи та щонеділі, встановивши спілкування батька з дитиною у присутності матері, що на даному етапі з урахуванням віку дитини буде максимально відповідати її інтересам.

Змінюючи рішення суду шляхом обрання способу участі батька у вихованні дитини відповідно до рекомендацій органу опіки і піклування, колегія суддів, виходила з того, що позивач має право спілкуватися з донькою і приймати участь у її вихованні, разом з тим, враховуючи вік дитини, прихильність до матері, стосунки між рідними мають розвиватись і відновлюватись повільно і поступово у звичній для дитини обстановці і у присутності матері.

За таких обставин, обраний судом першої інстанції спосіб вирішення спору, не сприяє нормальному розвитку малолітньої дитини і її нормальному емоційному стану.

Вимоги позивача про необмежене спілкування з дитиною особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою є безпідставні з урахуванням віку дитини.

Таким чином, необхідно встановити дні та час побачення батька ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом систематичних зустріч ОСОБА_2 з донькою в присутності матері ОСОБА_3, щосуботи та щонеділі, з 10 год. до 13 год., в іншій частині вимог позивача - відмовити.

В подальшому позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини.

Керуючись ст.ст.209,303, 307 п.3 ч.1, 309,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 14 травня 2014 року змінити , виклавши резолютивну частину в новій редакції.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити наступні способи участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2:

Встановити дні та час побачення батька ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом систематичних зустріч ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_4 у присутності матері ОСОБА_3, щосуботи та щонеділі з 10 год. до 13 год.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8