Справа № 461/9378/14 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/783/6202/14 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретаря Гацій І.І.,

з участю ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 07 серпня 2014 року у справі за поданням державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

встановила:

05 серпня 2014 року старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження директора боржника ОСОБА_4 «Марк Логістик» ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов»язань по виконанню виконавчого документу.

Покликається на те, що у Шевченківському ВДВС ЛМУЮ на виконанні перебуває наказ №31/142-2010, виданий 05 листопада 2010 року Господарським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_4 «МАРК Логістик» в користь ДП Завод «Електроважмаш» заборгованості в сумі 59510,88 грн. Дане виконавче провадження перебуває у складі зведеного виконавчого провадження, до якого входить 2 виконавчих документи на загальну суму, що підлягає до стягнення - 85376,87 грн. Відповідно до даних ЄДР, керівником боржника є ОСОБА_2 Боржником рішення не виконується, заборгованість по рішенню суду не погашається.

На адресу боржника неодноразово скеровувались виклики державного виконавця з вимогою з'явитись та погасити заборгованість, однак вказані вимоги боржником не виконані. Державним виконавцем встановлено, що за боржником не зареєстровані транспортні засоби та нерухоме майно. При виході за адресою проживання керівника боржника, доступу до помешкання державному виконавцю не забезпечено, про що складений відповідний акт від 11 листопада 2013 року. Оскільки боржником заборгованість згідно виконавчого документа не погашена, просив подання задовольнити.

Оскаржуваною ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 07 серпня 2014 року подання державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 задоволено.

Тимчасово обмежено директора боржника ОСОБА_4 «Марк Логістик» - громадянина України ОСОБА_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1/1З, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань по виконанню виконавчого листа суду.

Ухвалу суду оскаржив боржник ОСОБА_2

З оскаржуваною ухвалою не погоджується, оскільки вважає така прямо суперечить нормам матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що для того щоб обмежити особу у праві виїзду за кордон відповідно до ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в»їзд в Україну громадян України» суд повинен встановити не наявність чи відсутність заборгованості, а саме факт ухилення особою від виконання зобов»язань. Жодних доказів ухилення від виконання зобов»язань не було представлено, при цьому, вимоги покладені на ОСОБА_4 «Марк Логістик» рішенням Господарського суду Львівської області не виконуються у звязку з фінансовою кризою та неможливістю здійснення господарської діяльності, а відтак неотриманням прибутків, що підтверджується фінансовою звітністю.

Звертає увагу суду на те, що є батьком 5 неповнолітніх дітей, при цьому окрім послуг водія для здійснення міжнародних перевезень, інших джерел доходів не має, а тому оскаржувана ухвала унеможливлює здійснення зазначеної діяльності, відтак і виконання рішення суду.

Просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 07 серпня 2014 року.

Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши пояснення апелянта ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Задовольняючи подання районний суд виходив з того, що ОСОБА_2, як керівник боржника, не виконав зобовязання, покладені на нього наказом № 31/142-2010, виданим 05 листопада 2010 року Господарським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_4 «МАРК Логістик» в користь ДП Завод «Електроважмаш» заборгованості в сумі 59510,88 грн., а відтак вважав, що подання є підставним.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до судового наказу Господарського суду Львівської області № 31/142-2010 від 05 листопада 2010 року з ОСОБА_4 «МАРК Логістик» стягнено в користь ДП Завод «Електроважмаш» заборгованість в сумі 59510,88 грн. (а.с. 3).

Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_3 від 25.03.2013 року відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного вище наказу. Постановлено боржнику добровільно виконати рішення до 01.04.2013 року.

Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судового рішення та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно положень ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі закордонного паспорта або тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон у разі ухилення боржника від виконання зобов"язань, покладених на нього рішенням суду, - до виконання зобовязань. Частиною 3 ст. 6 цього ж Закону встановлено, що паспорт може бути тимчасово вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 ч. 1 цієї статті. Тимчасове вилучення паспорта здійснюється судом.

Отже, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Із змісту подання та доданих до нього матеріалів встановлено, що 08.04.2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт на все майно боржника ОСОБА_4 «МАРК Логістик», заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, проте за боржником відсутнє зареєстроване на праві власності майно, а також немає відкритих рахунків (а.с. 12-19).

Разом з цим, державний виконавець на підтвердження своїх вимог не подав доказів того, що боржнику ОСОБА_2 надсилались вимоги про добровільне виконання зобовязань та докази одержання ним усіх документів, що виносились у процесі виконання зведеного виконавчого провадження, як це передбачено вимогами ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім цього, державним виконавцем не надано суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, та що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" спрямовані на погашення боргу, хоча саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції не встановив фактичних обставин справи, а лише вважав достатньою підставою для задоволення подання невиконання боржником зобов'язання за судовим наказом, що на думку судової колегії є передчасним.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 07 серпня 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

ОСОБА_5