Номер провадження № 22-ц/785/1524/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Заїкіна А.П.,

при секретарі Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання членом сімї наймача, про визнання ордера на жиле приміщення недійсним, зобовязання видати ордер, про визнання недійсним договору найму жилого приміщення, зобовязання укласти договір найму жилого приміщення і відкрити окремий особовий рахунок,

за апеляційною скаргою Приморської районної адміністрації Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеса від 11 листопада 2013року,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом до Приморської райадміністрації Одеської міської ради, до ОСОБА_3 і ОСОБА_5. Уточнивши свої позовні вимоги в процесі розгляду справи, позивач просила встановити факт проживання однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1 з ОСОБА_6, з 19 жовтня 1992 року до дня смерті ОСОБА_6; просила визнати її членом сім'ї наймача ОСОБА_6; визнати недійсним ордер серії ПР № 009146 від 03 листопада 2011 року, виданий Приморською райадмінстрацією Одеської міської ради на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на кімнату площею 13, 6 кв.м. у вищевказаній квартирі; зобов'язати Приморську райадміністрацію видати на ім'я ОСОБА_2 ордер на спірну кімнату площею 13,6 кв.м.; визнати недійсним договір найму жилого приміщення, а саме кімнати площею 13, 6 кв. м., в квартирі АДРЕСА_1, укладений між Приморською райадміністрацією та ОСОБА_3; зобов'язати Приморську райадміністрацію укласти з ОСОБА_2 договір найму жилого приміщення, а саме спірної кімнати площею 13, 6 кв.м., та відкрити на її ім'я окремий особовий рахунок.

Позивач та її представник посилались на те, що позивач проживала з померлою наймачем однією сім'єю, а тому має переважне право найма жилого приміщення, що звільнилося після смерті ОСОБА_6; що ОСОБА_3. у спірній квартирі ніколи не проживала, що ордер не було видано на вільне приміщення.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав за необґрунтованістю вимог.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилась, просила справу розглянути за її відсутності.

Представник Приморської райадміністрації Одеської міської ради участі у розгляді справи не приймав.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2, 18 жовтня 1948 р. н., з ОСОБА_6, 11.03.1938р.н., яка померла 24 травня 2011 року згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 264585, в квартирі АДРЕСА_1, з 19 жовтня 1992 року до дня смерті ОСОБА_6.

Визнано ОСОБА_2, 18.10.1948 р. н., членом сім'ї ОСОБА_6, 11 березня 1938 р. н., яка померла 24 травня 2011 року, згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 264585, як наймача квартири АДРЕСА_1.

Визнано недійсним ордер серії ПР № 009146 від 03 листопада 2011 року, виданий Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на кімнату площею 13,6 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1.

Зобов'язано Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради видати на ім'я ОСОБА_2 ордер на кімнату площею 13,6 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1.

Визнано недійсним договір найму жилого приміщення, а саме кімнати площею 13,6 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1, укладений між Приморською райадміністрацією Одеської міської ради та ОСОБА_3.

Зобов'язано Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради укласти з ОСОБА_2 договір найму жилого приміщення, а саме кімнати площею 13,6 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1, та відкрити на її ім'я окремий особовий рахунок.

В апеляційній скарзі Приморська районна адміністрація Одеської міської ради просить рішення суду від 11 листопада 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної

скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові, з наступних підстав.

За ст. 309 ч.1 п.3,4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду 1-ої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач проживала однією сімєю з померлою ОСОБА_6, була членом сімї наймача, набула право користування спірною кімнатою, що після смерті ОСОБА_6 залишилась проживати у спірній кімнаті, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ніколи не проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, а відтак їм ордер було видано неправомірно, та що позивач має переважне право на отримання ордеру, на зміну договору найму і відкриття на її імя окремого особового рахунку.

Проте з такими висновками суду погодитись неможливо.

За змістом ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 з 1992р. знаходиться у шлюбі зі ОСОБА_7, з яким складають сімю (а.с.13-14), зареєстрована і проживає в квартирі спільного заселення під № 23 у будинку № 74/78 по вул. Преображенській в м. Одесі.(а.с.8) Позивач разом з чоловіком займає кімнату площею 17,7 кв. м і є власником 5741000 частин АДРЕСА_2, у відповідності до свідоцтва про право власності, виданого УЖКГ Одеської міської ради від 20.12.2005р., та у відповідності до договору дарування від 04.06.2008р.(а.с.9,12,27-28) Сусідкою позивача, у тому числі на момент приватизації позивачем житла була ОСОБА_6, яка займала кімнату площею 13,6 кв. м.. (а.с.8) 24 травня 2011 року ОСОБА_6 померла, у звязку з чим звільнилась спірна кімната площею 13,4 кв. м.(а.с.17) На підставі розпорядження Приморської райадміністрації Одеської міськради № 929 від 24.10.2011р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було видано ордер серія ПР 009146 від 03.11.2011р. на право зайняття спірної кімнати, що узгоджується зі ст. 54 ч. 5 ЖК України. З 18.11.2011р. ОСОБА_3 в спірній кімнаті зареєстрована. (а. с. 81,129)

Згідно з наданими доказами, реалізуючи своє право на приватизацію житла, ОСОБА_2 про наявність у неї члена сімї ОСОБА_6 органу приватизації не повідомляла. До приватизації житла та при житті ОСОБА_6 ані позивач, ані ОСОБА_6 в порядку ст. 105 ЖК України питання про обєднання окремих договорів найму житла і укладення одного спільного договору найму на все займане приміщення квартири перед наймодавцем або судом не ставили. Такі докази у справі відсутні. Позивач до померлої ОСОБА_6 у кімнату площею 13,4 кв. м. у встановленому законом порядку, визначеному ст. 65 ЖК України, тобто з письмової згоди померлої, в якості члена сімї наймача не вселялась, та увесь час до смерті ОСОБА_6 зберігала за собою право користування 5741000 частин квартири (житловою кімнатою площею 17 кв. м), які їй належать на праві власності.

За змістом ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Подружжя вважається сімєю і тоді, коли дружина та чоловік, у звязку з навчанням, роботою лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

З огляду на те, що позивач перебуває у шлюбі зі ОСОБА_7, статус подружжя як сімї презюмується за законом, позивач, як один із подружжя не може визнаватися членом іншої сімї, зокрема померлої ОСОБА_6, одночасно. Можливість перебування в якості члена сімї у двох і більше сімях (одночасно) законом не передбачено. Посилання позивача та висновки суду з цього приводу є неспроможними. Свідчення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та інших щодо проживання позивача однією сімєю з померлою ОСОБА_6, враховуючи встановлене, висновків суду не спростовують.

Статтею 54 ЖК України передбачена можливість надання звільненого ізольованого жилого приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживають два або більше наймачі, наймачу, який потребує поліпшення житлових умов, а у разі відсутності такого іншому наймачеві. Та в решті іншим особам у загальному порядку. При цьому мають бути дотримані вимоги ст.ст.34-42 ЖК України.

Позивач є власником 5741000 частин квартири. На обліку як особа, що потребує поліпшення житлових умов не перебуває, оскільки такі докази нею не надавались. Законних підстав на зайняття нею спірної кімнати, що звільнилася після смерті ОСОБА_6, на отримання ордеру на підставах, визначених ст.ст.54,58 ЖК України позивач немає. Відповідно видачею ордеру громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 законні права позивача не порушувались, а тому вона не вправі оспорювати правомірність виданого ордеру і ставити питання про визнання його недійсним за вимогами ст.ст.58, 59 ЖК України. Відповідно позивач не вправі вимагати визнання недійсним договору жилого найму, укладеного між Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради та ОСОБА_3

Враховуючи те, що позивача неможливо вважати членом сімї наймача померлої ОСОБА_6, неспроможними є висновки суду щодо наявності переважного права у позивача на укладення договору найму замість померлої, щодо можливості застосування ст.106 ЖК України, щодо підставності вимог про зміну або укладення договору найму спірного жилого приміщення з позивачем, і відкриття на її імя окремого особового рахунку.

Таким чином, позов ОСОБА_7 задоволенню не підлягав у повному обсязі. Висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на встановлених судом обставинах справи. Суд неправильно витлумачив і застосував правила ст.ст. 54,64,106 ЖК України.

За таких обставин, апеляційну скаргу Приморської райадміністрації Одеської міськради слід задовольнити, рішення суду першої інстанції - скасувати, і ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. 303,307ч.1п.2,309,313-314,316-317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приморської районної адміністрації Одеської міської ради задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2013 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання членом сімї наймача, про визнання ордера на жиле приміщення недійсним, зобовязання видати ордер, про визнання недійсним договору найму жилого приміщення, зобовязання укласти договір найму жилого приміщення і відкрити окремий особовий рахунок повністю відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: А.І. Дрішлюк

ОСОБА_10