Справа № 755/3611/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"09" квітня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьова Володимира Юрійовича, третя особа Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьова Володимира Юрійовича, просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьова Володимира Юрійовича від 22 листопада 2013 року, за реєстровим № 1919 стосовно звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві важності ОСОБА_1, таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, пояснив, що 29 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником прав та обов'язків якого виступає Публічне акціонерне товариство «Сведбанк») та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір №0050/1007/88-187-Z-133, за умовами якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: квартиру АДРЕСА_1, як забезпечення виконання всіх своїх зобов'язань за Кредитним договором №0050/1007/88-187. 22 листопада 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1919, відповідно до якого пропонується звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1. Однак, про наявність виконавчого напису нотаріуса, позивач дізналась лише після пред'явлення виконавчого напису до примусового виконання, який перебуває на виконані у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, при цьому попередньо будь-яких повідомлень від банку та/або нотаріуса позивач не отримувала. На думку позивача, виконавчий напис нотаріуса виданий з грубим порушенням норм діючого законодавства та процедури звернення стягнення шляхом вчинення виконавчого напису, а саме, про намір вчинення виконавчого напису банк мав повідомити позивача за тридцять днів, що зроблено не було, також банк не надав нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитному договору, яка існувала на день вчинення виконавчого напису, та не перевіривши про дійсний розмір заборгованості позивача перед банком. Також, представник позивача наголосив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» при зверненні до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису не повідомив останнього про наявні судові спори, з приводу оспорювання позивачем розміру процентної ставки по кредитному договору, яка неправомірно підвищена Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», ці обставини встановлені рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 01 липня 2013 року, ухвалюючи рішення суд зобов'язав ПАТ «Сведбанк», як правонаступника АКБ «ТАС-Комерцбанк», здійснити перерахунок погашення зобов'язання відповідно до визначеної сторонами в кредитному договорі №0050/1007/88-187 від 29.10.2007 року процентної ставки 11,9% річних, та здійснити перерахунок всіх платежів та банківських операцій, що були проведені між сторонами кредитного договору №0050/1007/88-187 від 29.10.2007року та перевести в національну валюту України - гривню, що виключає можливість встановити безспірність вимог та є беззаперечною підставою вважати, що вчинений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи відповідач повідомлявся належним чином, про причини неявки представника відповідач суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення (заперечення) відповідач не скористався.

Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьов В.В., в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи відповідач повідомлявся належним чином, про причини неявки відповідач суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення (заперечення) відповідач не скористався.

Третя особа - Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи третя особа повідомлена належним чином, про причини неявки представника третя особа суд не повідомила.

На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За згодою представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2007року між Акціонерним комерційним банком «ТАС- Комерцбанк» (правонаступником прав та обов'язків якого виступає Публічне акціонерне товариство «Сведбанк») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №0050/1007/88-187 , відповідно до якого Банк зобов'язався надати Позичальнику готівкові кредитні кошти в сумі 90000 доларів США в касі Банку на строк з 29 жовтня 2007 року по 29 жовтня 2017 року зі сплатою 11,9% річних за весь строк фактичного користування кредитом, з цільовим призначенням на споживчі цілі.

В забезпечення виконання договірних зобов'язань, 29 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір №0050/1007/88-187-Z-133, за умовами якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: квартиру АДРЕСА_1.

Як передбачено п.юп.12.2 п.12 Іпотечного договору, за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених способів звернення стягнення на предмет Іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Для отримання виконавчого напису Іпотекодержатель подає нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості Іпотекодавця за Основним зобов'язанням, а саме: заяву про невиконання Іпотекодавцем умов основного зобов'язання, розрахунок заборгованості, свій примірник цього Договору. Виконавчий напис вчиняється на примірнику даного договору, який після нотаріального посвідчення буде видано Іпотекодержателю. Вчинений нотаріусом виконавчий напис може бути оскаржено Іпотекодавцем виключно в судовому порядку.

Згідно зі ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від Іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01 липня 2013 року, яке ухвалено в межах розгляду цивільної справи №2-7944/11 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» про зобов'язання вчинити певні дії, позов задоволено, зобов'язано ПАТ «Сведбанк», як правонаступника АКБ «ТАС-Комерцбанк», здійснити перерахунок погашення зобов'язання відповідно до визначеної сторонами в кредитному договорі №0050/1007/88-187 від 29.10.2007 року процентної ставки 11,9% річних, та зобов'язано ПАТ «Сведбанк», як правонаступника АКБ «ТАС-Комерцбанк», здійснити перерахунок всіх платежів та банківських операцій, що були проведені між сторонами кредитного договору №0050/1007/88-187 від 29.10.2007року та перевести в національну валюту України - гривню.

Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Окремим видом застави є іпотеки - застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч.1 ст. 574 ЦК України).

Поняття іпотеки визначається як вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. (ст. 1 Закону України «Про іпотеку»)

Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право Іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Так, 22 листопада 2013 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьов В.Ю. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1919, відповідно до якого пропонується звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Зазначене нерухоме майно на підставі Іпотечного договору №0050/1007/88-187-Z-133, посвідченого 29 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мелеховою О.В. по реєстру за №2053, було передано в іпотеку в забезпечення зобов'язань по Кредитному договору №0050/1007/88-187 від 29 жовтня 2007 Акціонерному комерційному банку «ТАС- Комерцбанк», правонаступником якого в подальшому стало Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» та правонаступником якого на цей час є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», яке 28 листопада 2012 року на підставі Договору факторингу №15 відступило право вимоги за Кредитним договором та 28 листопада 2012 року на підставі Договору про відступлення права за іпотечними договорами, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. за реєстровим №6970, відступило право вимоги за Іпотечним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», яке надалі 28 листопада 2012 року на підставі Договору факторингу відступило право вимоги за Кредитним договором та 28 листопада 2012 року на підставі Договору про передачу прав за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мирончик О.В. за реєстровим №2187, відступило право вимоги за Іпотечним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири АДРЕСА_1, пропонується задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником ОСОБА_1 умов кредитного договору з 28 листопада 2012 року по 01 вересня 2013 року у розмірі: заборгованість за кредитом - 641438,25 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 343 070,11 грн.; сума плати, що сплачена Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» за вчинення виконавчого напису - 4000,00 грн., що разом становить суму загальної заборгованості станом на перше вересня 2013 року - 988 508,36 грн. (а.с. 12)

09 грудня 2013 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Макаренко С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №41156395, з примусового виконання виконавчого напису №1919, який вчинено 22 листопада 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. (а.с. 11)

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язань.

Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною.

Таким чином, в обов'язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Як роз'ясненому у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України „Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Разом з тим, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. не дотримано вимог п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, відповідно до якого нотаріус вчиняє виконавчі написи після спливу тридцяти днів з моменту надісланих Іпотекодрежателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень Іпотедокодавцю, оскільки такої письмової вимоги позивач не отримував, в свою чергу відповідачі не скористались процесуальним правом надати суду докази, які спростовують позицію позивача щодо відсутності належного повідомлення про дійсний розмір заборгованості на момент вчинення виконавчого напису та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

В той же час, як убачається зі змісту виконавчого напису нотаріуса від 22 листопада 2013 року, «пропонується задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником ОСОБА_1 умов кредитного договору з 28 листопада 2012 року по 01 вересня 2013 року, яка включає: заборгованість за кредитом - 641 438,25 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 343 070,11 грн.».

Однак, як встановлено у мотивувальній частині рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01 липня 2013 року, «Якщо кредит виданий в гривнях, обґрунтовані вимоги щодо заборгованості за кредитним договором №0050/1007/88-187 від 29.10.2007 р., складають станом на 01.03.2013 р., 627 288, 54 грн. в т.ч.: - заборгованість за кредитом - 405446,93грн.; заборгованість за процентами - 178 077,29грн.; нарахована пеня - 43 764,32 грн. Відсотки за кредитним договором №0050/1007/88-187 від 29.10.2007р., в бухгалтерському обліку банку, необґрунтовано збільшені на 1,6% річних».

Таким чином, суд приходить до висновку, що сума боргу зазначена у виконавчому написі нотаріуса, яка розрахована відповідачем на дату звернення із заявою про вчинення виконавчого напису, не може бути визнана безспірною, оскільки розмір боргових зобов'язань позивача перед відповідачем, який визначений у виконавчому написі нотаріуса, є відмінним від загального розміру заборгованості, який встановлений рішенням суду, в той же час суд позбавлений можливості надати оцінку дійсному розміру заборгованості у позичальника по кредитному договору станом на 22 листопада 2013 року, тобто на дату вчинення виконавчого напису, за відсутності належних та допустимих доказів, яку підтверджують розмір заборгованості, так як в межах даного спору відповідач не скористався процесуальним правом надати такі докази суду.

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статі 4 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначний законами України.

Відповідно до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьова Володимира Юрійовича, третя особа Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не було дотримано вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку», тобто підготовчої процедури визначеної нормами чинного законодавства для вирішення питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису, а саме: не було письмово попереджено позивача про наявний розмір заборгованості по кредитному договору та про намір звернути стягнення на предмет іпотеки; відсутні дані про наявний розмір заборгованості по кредитному договору №0050/1007/88-187 від 29.10.2007 р., який розрахований на день вчинення виконавчого напису; відсутня вимога про виконання зобов'язання у не менш ніж тридцятидений строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги, що у сукупності не може свідчити про безспірність вимог щодо наявної суми заборгованості позивача перед банком, а також враховуючи наявність винесених судових рішень з приводу оспорюваного позивачем підстав підвищення процентної ставки по кредитному договору, оскільки договір іпотеки, як підстава вчинення виконавчого напису, є невід'ємною частиною кредитного договору та безпосередньо впливає на обсяг зобов'язань сторін кредитних правовідносин.

Відповідно до положень ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд при вирішенні питання розподілу судових витрат, присуджує стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьова Володимира Юрійовича на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп., тобто по 121 грн. 80 коп. з кожного відповідача, які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду, що підтверджується оригіналом платіжного документа. (а.с.28)

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст.34, 87- 89 Закону України «Про нотаріат», ст. 35 Закону України «Про іпотеку», п.п. 1.1., 2.3, 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, ст.ст. 1, 4, 10, 11, 60, 88, 208, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьова Володимира Юрійовича, третя особа Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 22 листопада 2013 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим Володимиром Юрійовичем, зареєстрований в реєстрі за №1919, яким пропонується звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 121 (сто двадцять одна ) грн. 80 коп.

Стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьова Володимира Юрійовича на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 121 (сто двадцять одна ) грн. 80 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва, яка подається через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

С у д д я