Справа № 495/8009/13-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
29 вересня 2014 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі - Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, Державної реєстраційної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Сектор з питань опіки, піклування та усиновлення Служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність та усунення перешкод у здійсненні права власності,
зобов'язати Державну реєстраційну службу України здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру; загальною площею: 86,6 кв.м.; житловою площею: 45,6 кв.м., що знаходиться: АДРЕСА_1, за ПАТ "Дельта Банк";
припинити право власності іпотекодавця ОСОБА_1 в тому числі право володіння, користування та розпорядження квартирою; загальною площею: 86,6 кв.м.; житловою площею: 45,6 кв.м., що знаходиться: АДРЕСА_1;
припинити право користування житловим приміщенням усіх мешканців, які проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1;
виселити з квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, іпотекодавця ОСОБА_1 та усіх мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою;
стягнути на користь ПАТ "Дельта банк" витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 441,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої просить справу розглянути без його участі, у разі неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Частиною 2 ст. 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, суд прийшов до наступного.
На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ "Укрсиббанк" змінило назву на Публічне акціонерне товариство "Укрсиббанк" (далі - ПАТ "Укрсиббанк"), яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ "Укрсиббанк".
08 грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у ПАТ "УкрСиббанк", останнім передано ПАТ "Дельта Банк", що підтверджується договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, інтереси якого представляє на підставі довіреності ТОВ "Колекторська Компанія "Вердикт". (а.с.46)
На підставі ст. 514 ЦК України та вказаного договору до нового кредитора ПАТ "Дельта Банк" переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існують на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором про надання споживчого кредиту іпотекодавець ОСОБА_1 відповідно до договору іпотеки від 03.09.2008 року передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею: 86,6 кв.м.; житловою площею: 45,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області 03.09.2008 року Щукіною Л.С., за реєстром №3943, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 3113764, згідно Витягу з Державного реєстру правочинів № 6456438 від 03.09.2008 року.
Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки, ринкова вартість предмета іпотеки, за домовленістю сторін та згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності, становить 569 100,00 грн.
Згідно договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, укладеного 08 грудня 2011 року між ПАТ "Дельта Банк" і ПАТ "УкрСиббанк", останнє відступило право вимоги, зокрема, за укладеним 03.09.2008 року між АКІБ "УкрСиббанк" і ОСОБА_1 договором про надання споживчого кредиту, а ПАТ "Дельта банк" придбало право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526,1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором.
Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Станом на 14.06.2013 рік курс за 1 долар США становив 799,3000 грн.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ "Дельта Банк".
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 572 ЦК України, ст. ст. 1,33 Закону України «Про іпотеку» в силу застави (іпотеки) кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою (іпотекою), одержати задоволення за рахунок заставленого майна.
Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Відповідно до ст.ст. 7, 12, 33 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання; у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки; у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, встановлені відомості, щодо об'єкта обтяження: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, підставою обтяження якої є іпотечний договір за реєстровим № 3948 від 03.09.2008 року посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Щукіною Л.С.
З довідки ОСББ «Південь - 2» від 18.02.2014 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано п'ять осіб: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.80).
Тобто, спірна квартира за адресою: АДРЕСА_1, є єдиним житловим приміщенням, що належить відповідачу, у якому відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає разом з дружиною та своїми малолітніми дітьми.
Крім того, згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини, керуючись ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування, заперечує проти звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1, право користування якою мають малолітні діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6
Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» встановлено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчинення правочинів щодо нерухомого майна; неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчинення будь яких правочинів стосовно жилих приміщень; органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх змінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей; для здійснення будь яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування.
Законом України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року встановлено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:
- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;
- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку (частина 1 Закону).
Частиною 4 Закону України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» визначено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.
Як видно з матеріалів справи, предмет іпотеки - квартира за адресою: АДРЕСА_1, використовується як місце постійного проживання ОСОБА_1 з сім'єю та загальна площа даної квартири складає 86,6 кв.м.
Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч.1 ст.8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.
Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки предмет іпотеки - квартира за адресою: АДРЕСА_1, відповідає умовам, визначеним Закону України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому на період дії цього Закону на неї не може бути звернено стягнення.
Вимоги позивача щодо звернення стягнення на належну відповідачу вищевказану квартиру за рішенням суду, є видом примусового стягнення, яке забороняється зазначеним вище Законом України, тому позовні вимоги позивача у цій частині задоволенню не підлягають.
Таким чином, враховуючи при вирішенні справи інтереси малолітніх дітей, які проживають у квартирі АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки, суд приходить до висновку, що позовні вимог щодо припинення права користування та виселення відповідача та інших осіб зі спірного житлового приміщення, в цій частині є похідними від позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки та не підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог ПАТ "Дельта Банк" до Державної реєстраційної служби України про зобов`язання здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, суд приходить до висновку, що вони задоволенню також не підлягають, оскільки вимога позивача з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки залишена без задоволення, а тому позивач не набув права власності на спірне нерухоме майно, яке б підлягало державній реєстрації.
У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3441,00 грн.
Керуючись ст.ст.526, 527, 550, 613, 614,617, 638, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 60, 208, 209, 224-226 ЦПК України, ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» , ЗУ «Про судовий збір», суд -
В задоволенні позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, Державної реєстраційної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Сектор з питань опіки, піклування та усиновлення Служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність та усунення перешкод у здійсненні права власності - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: