Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 квітня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Голінко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 грудня 2013 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ТзОВ Кредитні ініціативи звернулось в суд із вищенаведеним позовом та як на підставу своїх вимог посилалось на наступне. 17.12.2012 року між ТзОВ Кредитні ініціативи та ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк було укладено Договір відступлення прав вимоги за кредитними договорами. Згідно цього договору відбулось відступлення права вимоги за Кредитним договором № 266/7-06 від 16.11.2006 року укладеного між ЗАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ОСОБА_1. Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 зобовязався в строки та на умовах передбачених у цьому договорі повернути отримані грошові кошти та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами. Станом на 31.05.2013 року ОСОБА_1 внаслідок неналежного виконання взятих зобовязань допустив заборгованість за кредитним договором у сумі 31172,83 гривні. Та оскільки зобовязання не припинило свою дію внаслідок його виконання, а тому посилаючись на викладене, просило позов задовольнити.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 19 грудня 2013 року відмовлено ТзОВ Кредитні ініціативи у задоволенні позову.

Заперечуючи рішення суду, ТзОВ Кредитні ініціативи подало апеляційну скаргу в якій просить апеляційну інстанцію скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову. При цьому посилається на те, що рішення суду не відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, але про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Заяв про відкладення судового розгляду не надіслали суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України та зважуючи на приписи ст. 303-1 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати скаргу у відсутності сторін.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, та обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального й процесуального права при винесенні оспорюваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню за наступних мотивів.

Відповідно до вимог статей 212 -214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним рішення є тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й, всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, а висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності й підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам закону ухвалене в справі рішення суду не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що кінцевий строк виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором настав 15 листопада 2008 року. А до суду за захистом порушеного права ТзОВ Кредитні ініціативи звернулось лише 02.07.2013 року, тобто після спливу трьох річного строку позовної давності.

Однак, такий висновок суду першої інстанції суперечить обставинам справи та не відповідає вимогам норм матеріального права.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За правилами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі.

Відповідно до загальних приписів ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 просив суд застосувати позовну давність у даному спорі та подав про це заяву.

За відсутності такої заяви в суду першої інстанції відсутні були правові підстави для застосування в спорі строку позовної давності.

Посилання же суду першої інстанції на п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" в якому йдеться про застосування положень п. 7 ч. 11 ст. 11 ЗУ Про захист прав споживачів стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

А звідси, виходячи із системного взаємозвязку п. 7 ч. 11 ст. 11 із ч. 11 ст. 11 ЗУ Про захист прав споживачів та зважуючи на те, що ЦК України не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку із пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суду першої інстанції слід було враховувати положення ЦК України про позовну давність. Чого не було зроблено.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 513 ЦК України між ТзОВ Кредитні ініціативи та ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк було 17.12.2012 року укладено Договір відступлення прав вимоги за кредитним договором № 266/7-06 від 16.11.2006 року.

На підставі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено підпунктами 5.2.1. і 5.2.2. Кредитного договором № 266/7-06 від 16.11.2006 року ОСОБА_1 зобовязався погасити заборгованість по кредиту та процентах перед Банком відповідно до розробленого графіку погашення. Своєчасно сплачувати кредит, проценти за користування кредитом, суми неустойки в порядку передбаченому цим Договором, а.с. 17, 18.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 31.05.2013 року загальна заборгованість за ОСОБА_1 по кредитному договору № 266/7-06 від 16.11.2006 року значиться в розмірі 31172,83 гривні, а.с. 25.

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 не виконує в належний спосіб взятих на себе зобовязань за кредитним договором, що також суперечить вимогам ст. 526 ЦК України.

Зважуючи на викладене, колегією суддів встановлено, що в справі яка розглядається на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду, зобовязання не припинилось його виконанням, проведеним належним чином.

За наведених обставин, ухвалене судом першої інстанції судове рішення не можна визнати законним й обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню на підставі вимог пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення суду про задоволення позову. Оскільки, доводи апеляційної скарги підставні, така підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 467,59 гривень, а.с. 3, 54.

Зважуючи на вищезазначене та керуючись вимогами статей 10, 11, 60, 212, 309, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

р і ш и в :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи задоволити.

Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 грудня 2013 року, скасувати та ухвалити в справі нове рішення суду про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи заборгованість у розмірі 18595,25 гривень за користування кредитними коштами, 11828,38 гривень по відсотках і 749,20 гривень пені, а всього на суму 31172,83 гривні та 467,59 гривень судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Головуючий : _____________________

Судді : _____________________

_____________________