Справа № 296/8667/14-ц
УХВАЛА

"22" грудня 2014 р. м. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Судді Драча Ю.І.

За участю секретаря судового засідання Івашко Т.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 районний відділ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням та про зобовязання Управління ДМС України в Житомирській області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй на підставі договору дарування належить квартира АДРЕСА_1. В даній квартирі зареєстрований відповідач, однак з квітня місяця 2014 року в вказаній квартирі не проживає, що підтверджується актом КП «ВЖРЕП №9»

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлений про час і місце розгляду справи у відповідності до ч. 9 ст.74 ЦПК України, а саме через оголошення у пресі.

Відповідач ОСОБА_3 районний відділ у м. Житомирі Управління ДМС України в Житомирській області, в судове засідання не зявились, причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності.

Із заявлених позовних вимог про зобов'язання ОСОБА_3 районного відділу у м. Житомирі Управління ДМС України в Житомирській області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку вбачається наявність ознак публічно-правового спору, що виключає можливість його розгляду в прядку цивільного судочинства.

Так, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Водночас, статтею 3 КАС України визначено, що справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи із загального розуміння правового спору, публічно-правовий спір - це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин.

Публічно-правові відносини - це відносини між органами влади і їх посадовими чи службовими особами, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень і фізичними та юридичними особами.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватися суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною другою статті 4 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Виходячи з вищезазначених критеріїв, можна виокремити категорію справ, розгляд яких відповідно до статей 1, 4, 17 КАС України має здійснюватись у порядку адміністративного судочинства, а саме, спори осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у яких такий суб'єкт своїми владними рішеннями чи діями зобов'язує цих осіб вчиняти певні дії, утримуватись від вчинення певних дій, нести відповідальність, ухиляється від виконання покладених на нього функцій.

З матеріалів справи вбачається, що позов про зобов'язання ОСОБА_3 районного відділу у м. Житомирі Управління ДМС України в Житомирській області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку подано до відповідача, як до суб'єкта владних повноважень, оскільки в його компетенції перебувають владні, управлінські функції щодо зняття з реєстраційного обліку осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дані позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв'язку з чим в цій частині провадження по справі підлягає закриттю, відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України.

У відповідності ч. 2 ст. 3 КАС України, позивачі можуть звернутись до суду за захистом своїх прав в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі в частині позову до ОСОБА_3 районного відділу у м. Житомирі Управління ДМС України в Житомирській області про зобов'язання зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю. І. Драч