Справа № 0203/1535/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2014 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

при секретарі Гавріловій Т.В.

за участю позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивачів: Васільєвої І.В.

представників відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визначення розміру часток в майні колгоспного двору, визнання незаконним рішення виконкому Гавришівської сільради Вінницького району Вінницької області, визнання недійсним свідоцтва про право власності на будинок, визнання права власності на 100% будинку та відповідну частку господарських будівель і споруд, визнання права власності на 100% земельних ділянок, які надані для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на будинок в натурі та про визнання права власності на земельну ділянку.

ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на будинок в натурі, визнання права власності на земельну ділянку.

Ухвалою суду від 27.03.2012 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на будинок в натурі, визнання права власності на земельну ділянку об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на будинок в натурі та про визнання права власності на земельну ділянку.

Ухвалою суду від 11.03.2014 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на будинок в натурі, визнання права власності на земельну ділянку залишено без розгляду.

Позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла бабуся позивачів, ОСОБА_9, після смерті якої відкрилася спадщина на: будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1; земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га та на земельну ділянку площею 0,2177 га для ведення особистого підсобного господарства.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_9 являються її діти: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, спадщину після її смерті прийняв чоловік - ОСОБА_8. Всі спадкоємці спадщину прийняли, подавши відповідні заяви до нотаріальної контори.

Батько позивачів, ОСОБА_11 помер ще в ІНФОРМАЦІЯ_6, а тому позивачі вважаються такими, що прийняли спадщину по праву спадкової трансмісії або ж по праву представлення.

Однак, двір спадкодавці ОСОБА_9 відноситься до категорії колгоспних дворів, головою якого вона ж і була.

Позивачі по справі до цього часу постійно проживають та зареєстровані в спірному будинку , а тому з прийняттям в 1992 році Закону України «Про власність», кожен із членів двору набув рівне право на частку в майні колгоспного двору і розмір цієї частки становить 1/3 кожному.

Таким чином, спадщина відкрилася не на всі 100% будинковолодіння, а лише на 1/3 частку, яка належала ОСОБА_9, в зв'язку з чим частка кожного із спадкоємців в спадковому майні складає: 1/3:4=1/12 кожному, а отже, частка позивачів, як членів колгоспного двору (2/3) та як спадкоємців по праву представлення (1/2) становить: 2/3+1/12=9/12 або 3/4 в будинку та в земельній ділянці; частка відповідачів, як спадкоємців за законом складає: 1/3 - 1/12=1/4.

До складу спадкового будинку входять:веранда І, веранда ІІ, коридор І-І, житлова кімната 1-2, житлова кімната 1-3, кухня 1-3, кухня 1-4, житлова кімната 1-5, житлова кімната 1-6 та господарські будівлі і споруди: сарай «Б», погріб «п/Б», сарай «В», погріб з шиєю «Г», огорожа №1, ворота №2, хвіртка №3, криниця №4 /самовільно збудовані сарай «б» та убиральня «Е»/.

Враховуючи, що частка кожного із трьох відповідачів є незначною, позивачі просять суд визнати за ними право власності на всі 100% будинку та на 100% земельної ділянки, в свою чергу згодні сплатити відповідачам грошову компенсацію за їх частку у спадковому майні, що залишилося після смерті ОСОБА_9

02.07.2012 року позивачами подано додаткову позовну заяву, в якій вони просили визнати незаконним рішення виконкому Гавришівської сільської ради від 13.04.2011 року про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_9 та визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок , яке також видано на імёя ОСОБА_9, оскільки рішення виконкому Гавришівської сільської ради було постановлено після смерті особи, на яку воно видається, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно суперечить закону, так як на момент його видачі не було скасовано попереднє свідоцтво про право власності НОМЕР_4 від 07.02.1989 року. Крім того, при постановленні оскаржуваного рішення виконком Гавришівської сільської ради без законних на те підстав змінив форму власності житлового будинку, на який було видано свідоцтво про право власності від 13.04.2011 року. Так, свідоцтво про право власності НОМЕР_4 від 07.02.1989 року було видано на ім'я ОСОБА_9, як голові колгоспного двору, а свідоцтво про право власності від 13.04.2011 року видано на ім'я єдиної власниці ОСОБА_9, чим грубо порушені права позивачів.

В ході судового розгляду, з огляду на висновок судової будівельно - технічної експертизи № 161/162/163/164/13-21, позивачами було уточнено позовні вимоги, згідно яких вони просили визнати незаконним рішення виконкому Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 17.02.2011 року №15 «Про видачу свідоцтва про право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами взамін свідоцтва НОМЕР_4 від 07.02.1989 року, виданого Гавришівською сільської радою» про оформлення свідоцтва про право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_9; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, яке видане на підставі рішення виконкому Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 17.02.2011 року на ім'я ОСОБА_9; визначити, що частки всіх членів колгоспного двору: ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_2 в майні двору, яким є 100% будинку з відповідною часткою господарських будівель, споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 є рівними і розмір частки кожного з них складає по 1/3 частки; визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 100% будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 та був зареєстрований на ім'я ОСОБА_9, як голови колгоспного двору; визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 100% земельної ділянки, площею 0,2500 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на100%земельної ділянки, площею 0,2177 га, яка надана для ведення особистого підсобного господарства та належали ОСОБА_9 на підставі державного акту серії НОМЕР_2, що виданий 30.11.2001 року напідставірішення2-оїсесії22 скликання Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 14.10.1994 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 175, а вони згодні сплатити на користь ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 грошову компенсацію за належні їм частки будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1; земельних ділянок площею 0,2500 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,2177 га, яка надана для ведення особистого підсобного господарства, що належали ОСОБА_9, в розмірі 124403 грн. 00 коп. та стягнути з відповідачів понесені ними судові витрати.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник - адвокат Васільєва І.В. уточнені позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити, зокрема, позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що будинок побудував її батько з матір'ю, а хазяйкою була бабуся, яка померла в 2007 році. Вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року, з тих пір і проживає в будинку. В 1992 - 1993 р.р. вона навчалася в м. Вінниці в ПТУ №15, але проживала і була зареєстрована в Гавришівці в цій хаті. Там були прописані брат і мама. Відповідач ОСОБА_6 залишив будинок ще до її народження, одружився, жив в м. Вінниці, там і працював. Не пам'ятає, щоб відповідач ОСОБА_2 проживав в будинку. Тітка ОСОБА_10 також в будинку не жила після її народження. Всі приїздили до бабусі, але як у гості. В хаті є два виходи, будувалася для однієї сім'ї. Вона згодна сплатити відповідачам грошову компенсацію за їх частку в спадковому майні. Для вирішення питання щодо видачі свідоцтва про право власності на будинок її не викликали до сільської ради.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він народився в ІНФОРМАЦІЯ_7, в спірному будинку. Там жили бабуся ОСОБА_9, мати та сестра. Відповідачі по справі, які являються його дядьками, не були прописані в будинку, тільки приїздили в гості. Жили вони хто в м. Вінниці, хто в цьому ж селі, на іншій вулиці. Одружився він в 1993 році. Станом на 1991 рік був прописаний в с. Гавришівка.

Представник відповідача, Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_14 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнала та пояснила, що сільська рада прийняла рішення на підставі усної консультації КП «ВООБТІ», нотаріальної контори. До них звернулася за дорученням від ОСОБА_6, його дочка - ОСОБА_5 та їй порадили звернутися до КП «ВООБТІ». Змінили правовий статус будинку тому, що так робили і раніше, і так їм порадили в КП «ВООБТІ» та нотаріальній конторі, така у них практика. При винесенні оскаржуваного рішення керувалися Законом України «Про місцеве самоврядування», яким не передбачено повідомляти всіх заінтересованих осіб, тому нікого і не викликали, вважає, що рішення є цілком законним. В подальшому представник Гавришівської сільської ради надав суду заяву, в якій просив справу розглянути в їх відсутність, зазначивши, що сільська рада при вирішенні даного спору покладається на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_6 та його представники - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уточнені позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, зокрема, відповідач ОСОБА_6 суду пояснив, що позивачі були лише прописані в будинку і нічого там не робили,бабуся навіть сніг сама відкидала. Він жив там, свиней годував, город обробляв. Він будував цей будинок разом з братами, на роботу їздив на хімзавод, в м. Вінницю. В ІНФОРМАЦІЯ_6 він вибув в м. Вінницю, в 1976 році одружився, створив сім'ю і не був більше прописаний в будинку. Там жила і була зареєстрована його мати. Позивач ОСОБА_1 там і зараз проживає, але її в будинку не було 2 роки, вона жила у свого чоловіка. Брати жили в будинку. З позовом про витребування майна з колгоспного двору він ніколи ні до кого не звертався.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав, заперечував щодо їх задоволення, пояснивши, що город обробляли окремо, хату будувала бабуся, всі допомагали, і ОСОБА_11 як одружився, привів невістку, так вона і живе по цей час в будинку. Він мобілізувався з армії, побудував врем'янку в 1967 - 1968 р.р., а потім і хату в с. Гавришівка. Бабуся готувала їсти, доглядала дітей, відправляла їх в школу. З бабусею у ОСОБА_11 був один погосподарський номер. Не пам'ятає, чи звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згоден, щоб ОСОБА_6 виділити 1/2 частку будинку та по 1/2 частці позивачам, а землю тільки на ОСОБА_6. Бажає, щоб його частка, якщо вона є, відійшла до ОСОБА_6. В подальшому відповідач подав заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність та відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення, справу просить розглянути в його відсутність. Однак, в попередньому судовому засіданні пояснив, що він одружився на сестрі відповідачів і його дружина свою заробітну плату віддавала матері, на будівництво хати. Мати завжди казала, що частина хати її, частина ОСОБА_6, частина ОСОБА_11. Згодом ОСОБА_11 виділився, бо почалося не ладитися. ОСОБА_9 казала, що хата буде ОСОБА_6. Він ображений на позивачів, що вони не доглядали бабусю. Хазяйство, гроші, були в них окремі, коло хати город обробляли ОСОБА_6 та його мати.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що знайома зі сторонами по справі, знає їх років 40. Коли баба була хвора, то сини допомагали, садили город. Онуки жили окремо, бабі не допомагали, спільного господарства не вели. В хаті жили баба, ОСОБА_6 і ОСОБА_11, також були ОСОБА_6, жінка і їх діти: ОСОБА_1 і ОСОБА_2. ОСОБА_6 одружився років 30 тому назад і виїхав звідти. ОСОБА_8 теж одружився і живе окремо. ОСОБА_9 жила окремо в іншій половині хати.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що знайома зі сторонами. Коли ОСОБА_9 хворіла, то ОСОБА_6 доглядав її, а вона жалілася на позивачів, що ті ображали її. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на городі не допомагали, жили окремо. ОСОБА_6 тримав з матір'ю свиню. Знає, що у ОСОБА_9 був окремий лічильник. ОСОБА_6 постійно приїздив до матері та допомагав їй. ОСОБА_8 та ОСОБА_10 жили окремо. Коли ж ОСОБА_6 жив постійно з матір'ю, пригадати не може. Скільки ОСОБА_9 хворіла, теж не знає, і коли померла, не пам'ятає.

Заслухавши пояснення сторін по справі, допитавши свідків, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено по справі, ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Гавришівка, Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_9 (т.1 а.с.7).

Після її смерті відкрилася спадщина на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, що належав померлій на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_4 від 07.02.1989 року, виданого їй як голові колгоспного двору (т.1 а.с. 43) та на земельну ділянку загальною площею 0,4677 га, що розташована на території Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, з яких 0,2500 га - для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, а 0,2177 га - для ведення особистого підсобного господарства, що належала ОСОБА_9 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 30.11.2001 року (т. 1 а.с. 20).

Згідно технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 виготовленого КП «ВООБТІ» 10.01.2012 року, власником вказаного об'єкта нерухомості являється ОСОБА_9 (т.1 а.с. 12 - 17).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_9 являються її діти: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, що підтверджується довідкою Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 118 від 08.02.2012 року (т.1 а.с. 46).

Син спадкодавці ОСОБА_9 - ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 10.09.1975 року (т.1 а.с. 8).

Факт родинних відносин між померлим ОСОБА_11 та позивачами, як між батьком та дітьми підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження (а.с.9 -10).

Після смерті ОСОБА_9 в нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини після її смерті звернулися: ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_1, ОСОБА_7, що підтверджується копією спадкової справи, заведеної після смерті спадкодавця (т.2 а.с.30 - 42).

Згідно виписок з погосподарської книги Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області за 1980 - 1982 р.р., 1983 - 1985 р.р., 1986 - 1990 р.р., 1991 - 1995 р.р.. 1996 - 2000 р.р., 2001 - 2005 р.р., 2006 - 2010 р.р. в будинку АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_9 - голова двору, ОСОБА_6 - невістка, ОСОБА_2 - онук, ОСОБА_1 - онука та ОСОБА_20 - правнучка (т.1 а.с. 19 - 19 е).

Станом на 01.01.1991 року в вищевказаному дворі постійно проживала без реєстрації (прописки) ОСОБА_6, що підтверджується довідкою Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 18 від 11.01.2012 року (т.1 а.с. 23).

Як вбачається з довідки Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області №532 від 01.08.2007 року, ОСОБА_6, який зареєстрований АДРЕСА_2, проживав разом з своєю матір'ю, ОСОБА_9, вів спільне господарство, доглядав її і похоронив (т.1 а.с. 51).

ОСОБА_5, донька спадкоємця ОСОБА_6, 02.09.2008 року уклала договір страхування 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 з начальником Вінницького відділення ВАТ НАСК «Оранта» (т.1 а.с.89 - 90).

Згідно договору про користування електричною енергією № 100145 від 13.07.2010 року, споживачем електроенергії в будинку АДРЕСА_1 являється ОСОБА_6, за що ним було внесено відповідний платіж (т.1 а.с. 91 - 93).

Рішенням виконавчого комітету Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області №15 від 17.02.2011 року, за заявою ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_6, згідно доручення, оформлено свідоцтво про право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_9 (т. 1 а.с.140 - 142).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.04.2011 року, власником житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 являється ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 143).

Відповідно до висновку судової будівельно - технічної експертизи № 161/162/163/164/13 - 21 від 30.07.2013 року (т.1 а.с.216 - 244), станом на час проведення дослідження, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, складає: ? частини - 121200 грн.; 1/12, 1/12, 1/12 частини 13467 грн.; вартість земельної ділянки площею 0,2177 га для ведення особистого підсобного господарства - 37717 грн.; вартість земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 74288 грн. Встановити можливі варіанти розподілу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, відповідно на 3/4 та 1/12, 1/12, 1/12 частки, не вбачається можливим. Встановити можливі варіанти розподілу земельної ділянки площею 0, 2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 відповідно на ? та 1/12, 1/12,1/12 частки та встановити можливі варіанти розподілу земельної ділянки площею 0, 2177 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована по АДРЕСА_1 відповідно на 1/12, 1/12, 1/12,1/12 частки, які фактично є одним цілим у межах однієї земельної ділянки, не вбачається можливим; встановити можливі варіанти розподілу будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 відповідно на 3/4 та 1/4 частки, не вбачається можливим; встановити можливі варіанти розподілу земельної ділянки площею 0, 2500 га, яка надана ОСОБА_9 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі державного акту від 30.11.2001 року, що розташована в АДРЕСА_1 відповідно на 3/4 та 1/4 частки, не вбачається можливим; встановити можливі варіанти розподілу земельної ділянки площею 0, 2177 га, яка надана ОСОБА_9 для ведення особистого підсобного господарства на підставі державного акту від 30.11.2001 року, що розташована в АДРЕСА_1 відповідно на 3/4 та 1/4 частки, не вбачається можливим.

Згідно ст.126 ЦК УРСР (в ред. 1963 року), працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв'язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в ред. 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Оскільки, в судовому засіданні було встановлено, що членами колгоспного двору були: ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_2, а свідоцтво на спірний будинок було видане лише на померлу ОСОБА_9 на підставі рішення виконкому Гавришівської сільської ради від 13.04.2011 року, після смерті ОСОБА_9, вищезазначене рішення органу місцевого самоврядування є незаконним та підлягає скасуванню. Відповідно і свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане на померлу особу також підлягає скасуванню.

За таких обставин, враховуючи неможливість поділу спадкового майна на частки, що належать спадкоємцям померлої ОСОБА_9, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 грошову компенсацію за належні їм частки будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1; земельних ділянок площею 0,2500 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,2177 га, яка надана для ведення особистого підсобного господарства, що належали ОСОБА_9, в розмірі 124403 грн. 00 коп., які були внесені позивачами на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області, а за позивачами визнати право власності на 100% вищезазначеного спадкового майна.

Поняття спадкування визначено у статтях 1217 - 1223 ЦК України, згідно яких спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього Кодексу. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з них. Якщо кілька осіб, які могли б спадкувати одна після одної, померли під час спільної для них небезпеки (стихійного лиха, аварії, катастрофи тощо), припускається, що вони померли одночасно. У цьому випадку спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з цих осіб. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ст. 1279 ЦК України, спадкоємці, які протягом не менш як одного року до часу відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем однією сім'єю, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку в розмірі частки у спадщині, яка їм належить. Спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення.

Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем вимог суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Визначаючись щодо стягнення судових витрат, суд встановив, що відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться: судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати, пов'язані з явкою до суду, витрати, пов'язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз, а також витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів та вчиненням інших дій.

Як встановлено по справі, позивачами було понесено судові витрати, зокрема, у зв'язку із зверненням до суду сплачено судовий збір в розмірі 1465 грн. 88 коп., проведено оплату послуг експерта за проведення експертизи в сумі 2469 грн. 60 коп. та за надання правової допомоги сплачено 3500 грн. 00 грн., що підтверджується відповідними письмовими доказами.

За ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам.

Беручи до уваги повне задоволення вимог позивачів, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, місцевого бюджету Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, в рівних частках, на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1465 грн. 88 коп., витрат за проведення експертизи в сумі 2469 грн. 60 коп. та витрат за надання правової допомоги в сумі 3500 грн. 00 грн., а всього: 7435 грн. 48 коп., що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 126, 529, 549 ЦК УРСР в ред. 1963 року, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 364, 393, 1216 - 1223, 1225, 1226, 1258, 1261, 1266, 1268, 1269 - 1270, 1279 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України , суд ,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволити.

Визнати незаконним рішення виконкому Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 17.02.2011 року №15 «Про видачу свідоцтва про право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами взамін свідоцтва НОМЕР_4 від 07.02.1989 року, виданого Гавришівською сільської радою» про оформлення свідоцтва про право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_9.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, яке видане на підставі рішення виконкому Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 17.02.2011 року на ім'я ОСОБА_9.

Визначити, що частки всіх членів колгоспного двору: ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_2 в майні двору, яким є 100 % будинку з відповідною часткою господарських будівель, споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 є рівними і розмір частки кожного з них складає по 1/3 частки.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 100 % будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 та був зареєстрований на ім'я ОСОБА_9, як голови колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 100% земельної ділянки, площею 0,2500 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на 100 % земельної ділянки, площею 0,2177 га, яка надана для ведення особистого підсобного господарства та належали ОСОБА_9 на підставі державного акту

серії НОМЕР_2, що виданий 30.11.2001 року на підставі рішення 2-ої сесії 22 скликання Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 14.10.1994 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 175.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 грошову компенсацію за належні їм частки будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1; земельних ділянок площею 0,2500 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,2177 га, яка надана для ведення особистого підсобного господарства, що належали ОСОБА_9, в розмірі 124403 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, місцевого бюджету Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, в рівних частках, на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1465 грн. 88 коп., витрат за проведення експертизи в сумі 2469 грн. 60 коп. та витрат за надання правової допомоги в сумі 3500 грн. 00 грн., а всього: 7435 грн. 48 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з моменту проголошення.

Суддя : /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя:

Секретар: