АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц-/790/2734/14 Головуючий: 1 інстанції
Справа: № 618/161/14-ц ОСОБА_1
Категорія: договірні Доповідач: Даниленко В.М.
У Х В А Л А

01 квітня 2014 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

суддів: Малінської С.М., Піддубного Р.М.,

при секретарі: Каменській Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» (далі: ПАТ КБ «Надра») звернувся до Дворічанського районного суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідачів ОСОБА_3 (позичальника) та ОСОБА_4, ОСОБА_2 (поручителів останнього), як солідарних боржників, кредитної заборгованості за Договором кредитної лінії № 6/5/03/2007/840-КЛ/281 від 29 серпня 2007 року, укладеним між банківською установою та позичальником ОСОБА_3, загальний розмір якої становить 241 903 грн. 67 коп.

Ухвалою судді Дворічанського районного суду Харківської області від 19 лютого 2014 року було відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом ПАТ КБ «Надра» та призначено її до розгляду в судовому засіданні по суті заявлених позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідача ОСОБА_3 ставилось питання про скасування зазначеної ухвали судді районного суду, як незаконної, постановленої з порушенням норм цивільного процесуального законодавства щодо правил підсудності, та повернення позовної заяви ПАТ КБ «Надра» останньому для подачі її до належного суду.

В обґрунтування своєї скарги апелянт ОСОБА_3 посилався на те, що на момент предявлення банківською установою позовної заяви, постановлення районним судом оскаржуваної ухвали про відкриття провадження у цивільній справі й до теперішнього часу він, апелянт зареєстрований і постійно проживає в квартирі № 113 житлового будинку № 150-А по вул. Клочківській у м. Харкові.

Цю ж адресу його проживання зазначив і позивач у поданій позовній заяві, а відтак справа повинна розглядатися за місцем його, апелянта проживання Дзержинським районним судом м. Харкова, до якого й слід було звертатися позивачу з позовною заявою.

В процесі апеляційного розгляду справи, а саме в день її слухання по суті апеляційної скарги відповідачка ОСОБА_2 подала до апеляційного суду заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування цієї заяви відповідачка ОСОБА_2 вказує на те, що на даний час, наскільки їй відомо, позивач намагається отримати право користування та володіння предметом іпотеки шляхом оренди приміщення, використовуючи при цьому інших осіб. В такий спосіб позивач намагається фактично забрати іпотечне майно, що дозволить йому зіпсувати його, зменшити його вартість та вчинити інші негативні дії, що направлені проти інтересів боржника ОСОБА_3

Посилаючись на вказані обставини, відповідачка ОСОБА_2 просить апеляційний суд до вирішення справи по суті та ухвалення остаточного рішення, що набере законної сили, вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити ПАТ КБ «Надра» орендувати, отримувати інші речові права щодо володіння та користування предметом іпотеки самостійно або через третіх (інших) осіб.

Перевіривши матеріали цивільної справи, обговоривши вищезазначену заяву відповідачки ОСОБА_2 та оцінивши їх у сукупності, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення та вжиття заходів забезпечення заявленого ПАТ КБ «Надра» позову, виходячи з наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України за заявою осіб, які беруть участь у справі, суд може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Як розяснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи розяснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, а також наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Як зазначалося вище, позивач - ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів ОСОБА_3 (позичальника) та ОСОБА_4, ОСОБА_2 (поручителів останнього), як солідарних боржників, кредитної заборгованості за Договором кредитної лінії № 6/5/03/2007/840-КЛ/281 від 29 серпня 2007 року, укладеним між банківською установою та позичальником ОСОБА_3, загальний розмір якої становить 241 903 грн. 67 коп.

При цьому будь-яких вимог, що стосується предмету іпотеки, позивачем не заявлялось і про будь-яку іпотеку в позовній заяві взагалі мова не йдеться.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище, а також те, що вжиття судом заходів забезпечення позову за відсутності для цього передбачених законом підстав є неприпустимим, слід визнати, що заява відповідачки ОСОБА_2 про вжиття апеляційним судом заходів забезпечення заявленого ПАТ КБ «Надра» до неї позову є надуманою та безпідставною, а відтак і не може бути задоволена, оскільки запропоновані відповідачкою ОСОБА_2 заходи його забезпечення взагалі не стосуються предмету виниклого між сторонами цивільно-правового спору і будь-яким чином не можуть вплинути на можливість виконання майбутнього судового рішення по справі в разі задоволення заявленого банківською установою позову.

Таким чином, з огляду на викладене та керуючись ст. ст. 151, 153, 304, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 для зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України 121 (сто двадцять одну) грн. 80 коп. судового збору, несплаченого останньою при подачі зазначеної заяви про забезпечення позову.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, є остаточною й згідно п.2 ч.1 ст.324 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: Судді: