УХВАЛА

12 грудня 2014 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Баряк А.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно.

Зміст даного позову вказує на те, що позивачем заявлено вимогу про встановлення факту не проживання постійно особи разом із спадкодавцем на день його смерті, яка підлягає розгляду в порядку окремого провадження, що є видом непозовного цивільного судочинства, та заявлено вимогу про визнання права власності на майно, що підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Норма ст. 16 ЦПК України прописує, що не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Зміст ч.6 ст. 235 ЦПК України зазначає, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Позовна заява та додані до неї документи на містять посилання на наявність рішення суду про залишення заяви, поданої про встановлення факту не проживання постійно особи разом із спадкодавцем на день його смерті, без розгляду з розясненням заінтересованим особам про їх право подати позов на загальних підставах, що унеможливлює обєднати в одне провадження заявлені позивачем вимоги, а відтак перешкоджає у прийняття обгрунтованого рішення на стадії відкриття провадження та потребує уточнення з чітким зазначенням позиції позивача щодо наведеного вище.

Крім цього, норма п.9 ч.1 ст. 80 ЦПК України зазначає, що у позовах про право власності на нерухоме майно ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Звертаю увагу позивача, що одним із методів визначення дійсної вартості майна є оцінка даного майна експертом, що має право здійснювати відповідний вид діяльності.

Не визначення дійсної вартості майна при зверненні до суду унеможливлює обрахувати та сплатити судовий збір в повному обсязі, чим порушуються інтереси держави.

Згідно вимог пункту 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Також звертаю увагу позивача на те, що згідно документів, доданих до позовної заяви, співвласниками відповідного житлового будинку, право власності на частину якого претендує позивач, є інші особи, які не зазначені позивачем в позовній заяві, що також потребує уточнення.

За таких обставин, згідно ст. 121 ЦПК України дану позовну заяву необхідно залишити без руху і надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, інакше позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно.

Надати позивачу строк три дні з дня отримання даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, інакше заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Копію ухвали направити позивачу.

Суддя