Дата документу 05.08.2014
Справа № 320/1619/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2014 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Редько О.В.

при секретарі - Панченко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі, вул. Дзержинського, 90, Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ :

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за за договором позики.

В своїх позовних вимогах позивач зазначив, що 14 липня 2013 року відповідач отримав від позивача в борг 3500 грн. під 15 % щомісячних від суми позики. Відповідач зобов'язався в термін до 25 липня 2013 року повернути позивачу гроші. На підтвердження укладеного договору позики відповідач надав позивачу розписку. В разі несвоєчасного повернення коштів сторонами була обумовлена пеня в розмірі 10% за кожен день прострочення зобов'язання від суми позики. 25 липня 2013 року відповідач повернув 2 000 грн., решту - 1500 грн. відповідач зобов'язався повернути 29 липня 2013 року. Однак у встановлений договором строк відповідач весь борг по вищезазначеній розписці не повернув.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 36 675,00 грн. ( з них 1500 грн. - заборгованість по тілу позики, 3 675,00 грн. - заборгованість по відсоткам, 36 675,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання) та судові витрати.

Позивач у судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з'явився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за від сутності відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідан ня відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини нея вки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наяв них у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спра ви .

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору й вимогам цього Кодексу й інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, о позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Так, встановлено, що відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 3 500, 00 грн., даний факт підтверджений письмовою розпискою від 15.07.2013 року./а.с.9/. 25.07.2013 року 2000, 00 грн. відповідачем були повернуті позивачу, 1500,00 грн. відповідач зобов'язався повернути 29.07.2013 року.

Однак, відповідач зобов'язання встановлені у розписці, у термін до 29.07.2013 року, не виконав, суму боргу у розмірі 1500, 00 грн. не повернув.

Відповідно до ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Так, враховуючи те, що зобов'язання щодо сплати 10% за кожен день прострочення за несвоєчасне повернення грошей було вписано у розписці після основного зобов'язання без визначення дати, а зобов'язання щодо здійснення займу під 15 % щомісячних датовано у розписці 14.07.2013 року, що не є належним підтвердженням дійсного волевиявлення відповідача та підставою для здійсненого позивачем розрахунку, тому не може братися до уваги, оскільки відповідач не міг знати, що 15.07.2013 року отримає 3500 грн.

До того ж, відповідач, у строк вказаний у розписці, а саме, 25.07.2013 року сплатив частину позики у розмірі 2000 грн., отже й для розрахунку процентів за позикою у подальшому слід брати до уваги залишок заборгованості у розмірі 1500 грн.

Крім того, враховуючи, що такий правочин вчинений відповідачем на вкрай невигідних для нього умовах, у зв'язку з тривалою хворобою відповідача, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язання.

Оскільки позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по тілу позики у розмірі 1500 грн. законні, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а саме: розпискою /а.с.9/, то вони підлягають задоволенню повністю, позовні вимоги, щодо стягнення заборгованості за відсотками підлягають частковому задоволенню у розмірі 900 грн. за 4 місяці з 29.07.2013 року по 11.12.2013 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати по оплаті судового збору за подання позову в розмірі 24 гривень 00 копійок, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2424 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 527, 530, 610, 611, 625,1046-1047, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-214, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який мешкає по АДРЕСА_2, ід. номер НОМЕР_1 суму боргу в розмірі 2424,00 грн. (Дві тисячі чотириста двадцять чотири) грн. 00 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О.В. Редько