Справа № 227/2599/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Притуляка С.А.,

при секретарі - Коверченковій М.О.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4, про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди , заподіяної в результаті ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача - ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків у розмірі 6720,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., заподіяної в результаті ДТП.

Позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди мотивовані тим, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ, державний номер НОМЕР_1, скоїв наїзд на автомобіль, що належить позивачеві ОСОБА_3 - Ssang Young Kyron, державний номер НОМЕР_2, внаслідок чого автомобіль позивача отримав пошкодження заднього крила, захисту заднього бамперу (дуги), а також втратив собівартість.

Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди мотивовані тим, що через пошкодження автомобіля позивачеві довелося шукати кошти на його ремонт, через що він не міг вночі спокійно спати; мав пригнічений стан; було порушено звичайний спосіб життя, що негативно сплинуло на стан його здоров'я.

Відповідач проти факту ДТП та зіткнення з автомобілем позивача не заперечував, визнаючи, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за фактом ДТП, що сталося 26.04.2014р. за участю його та позивача. Заперечення відповідача, викладені у письмовому вигляді (вх.№9966/14 від 31.07.2014р.) мотивовані тим, що наданий позивачем рахунок із зазначенням вартості ремонту пошкодженого автомобіля не може вважатися належним доказом та зазначена у ньому вартість необгрунтовано завищена. Проти визначеної експертом вартості ремонту автомобіля відповідач у судовому засіданні 29.10.2014р. не заперечував. Крім того, заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив, що позивач залишив свій автомобіль з порушенням правил, що створило аварійну ситуацію для інших автомобілів. Також відповідач зазначав, що автомобіль позивача застраховано "КАСКО".

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити з підстав та обсязі, визначених у позовній заяві. Доповнень або уточнень позовних вимог позивач не надав.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, однак, детального викладу мотивів своєї незгоди із позовними вимогами не надав, зазначивши лише, що вважає фактичними пошкодженнями, які зазнав автомобіль позивача ті, які зазначені у схемі наслідків дорожньо-транспортної пригоди.

Третя особа - ОСОБА_4 у судові засідання не з'являвся, про причини неявки суд не повідомляв.

Допитаний у судовому засіданні свідок - капітан міліції ДАЇ Добропільського МВ ОСОБА_5 пояснив, що ним складався протокол за фактом ДТП, що мало місце 26.04.2014р. за участю позивача та відповідача, а також з приводу відсутності у ОСОБА_2 чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У відношенні позивача жодних протоколів, в тому числі за створення аварійної ситуації, не складалося.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступне.

26.04.2014р. о 19:15 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_1, в м.Добропіллі, м-н.Сонячний, 16, рухаючись заднім ходом, скоїв наїзд на автомобіль, що належить позивачеві ОСОБА_3 - Ssang Young Kyron, державний номер НОМЕР_2, який стояв біля під'їзду, внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, а саме: пошкоджено лакофарбове покриття на задньому бампері з ліва задньої двері, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 26.04.2014р. серія А2№210835 та сторонами не заперечувалося. Постанови суду про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності сторонами для долучення до матеріалів справи надано не було, однак, жодна із сторін не заперечувала щодо цього факту.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно довідки ОДАЇ Добропільського МВ ГУМВС України в Донецькій області, виданої ОСОБА_3, внаслідок ДТП, що сталося 26.04.2014р., автомобіль Ssang Young Kyron, державний номер НОМЕР_2, отримав механічні ушкодження у вигляді: пошкодження лакофарбового покриття на задньому бампері з ліва, та на задньому лівому крилі.

Автомобіль ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_4, але під час скоєння наїзду на автомобіль позивача, ним керував ОСОБА_2 Як пояснив останній, на підставі доручення.

Правомірність керування вказаним автомобілем відповідачем ніким із сторін не оспорювалося.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження за фактом аварійних пошкоджень автомобіля, складеного 23.10.2014р. експертом ОСОБА_6, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ssang Young Kyron, державний номер НОМЕР_2, складає 15551,54 грн., а саме: 7775,77 грн. - вартість відновлювального ремонту крила заднього лівого, бамперу заднього та дуги захисної заднього бамперу; 7775,77 грн. - втрата товарної вартості транспортного засобу внаслідок зниження споживчих якостей та втрати товарного вигляду.

Згідно пояснень відповідача, на дату скоєння ДТП водій ОСОБА_2 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за фактом чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Добровільно завдану шкоду відповідач позивачеві не відшкодував, у зв'язку з чим останній просить стягнути її з відповідача в судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України).

Згідно з частиною 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Збитками за нормами пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.11 ЦПК України).

З огляду на наведене, враховуючи те, що факт завдання відповідачем шкоди майну позивача, внаслідок наїзду на автомобіль, розмір якої підтверджується висновком експерта, відповідачем не спростований, суд, з урахуванням положень ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 6120,00 грн. в повному обсязі.

При цьому суд критично оцінює заперечення відповідача мотивовані тим, що позивач залишив свій автомобіль з порушенням правил, що створило аварійну ситуацію для інших автомобілів, а також тим, що автомобіль позивача застраховано "КАСКО", оскільки дані обставини жодним чином в процесі розгляду справи підтверджені не були.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Так, п. п. 2,3 ч.2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та знищенням чи пошкодженням її майна.

Оскільки під час розгляду даної справі встановлено факт пошкодження автомобіля позивача неправомірними діями відповідача, суд, відповідно до вимог ст.ст. 23,1167 ЦК України, визнає право позивача на відшкодування моральної шкоди за рахунок відповідача.

Відповідно до п.п. 3, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року, суд має з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі він оцінює пов'язані з ними втрати, та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного спору. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, судом враховано, що позивач морально переживав через те, що його власність була пошкоджена і тривалий час вимушений поновлювати порушені права, у тому числі звертатися до відповідача з- проханням у добровільному порядку сплатити заподіяну шкоду, але відповідач відмовся від її своєчасного відшкодування.

При цьому, з огляду на характер механічних пошкоджень (пошкодження лакофарбового покриття), суд критично оцінює твердження позивача, мотивовані неможливістю користуватися належним йому автомобілем, в тому числі поїздок на відпочинок.

Твердження позивача про його переживання с приводу пошуку коштів на ремонт автомобіля суд також оцінює критично, оскільки станом на момент проведення експертизи автомобіль відремонтовано не було і кошти на його ремонт він просить стягнути з відповідача.

Також судом враховано, що внаслідок ДТП позивач ушкоджень здоров'я не зазнав, автомобіль залишився в робочому стані.

Доказів на підвердження негативного впливуДТП на стан здоров'я, доказів звернення до лікаря із відповідними скагами позивачем не надано.

З урахуванням викладеного, суд, вважає достатнім, розумним та справедливим розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем - 1000,00 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, витрати по оплаті послуг адвоката у сумі 600,00 грн., витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи та витрати по сплаті судового збору, які документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.22, 23, 1167, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст.11, 61, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяної в результаті ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Добропілля, Донецької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця міста Добропілля, Донецької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2) 6120,00 грн. матеріальної шкоди, 1000,00 грн. моральної шкоди, 600,00 грн. судових витрат на послуги адвоката та 1550,00 грн. судових витрат, пов'язаних з проведенням експертизи.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення ухвалено, оформлено і підписано в нарадчій кімнаті суддею.

Повний текст рішення суду складено та підписано 04.11.2014 р.

Суддя С.А. Притуляк

30.10.2014