Справа № 219/3031/2014-ц
2/219/1839/2014
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2014
Артемівський міськрайонний суд Донецької області, в складі:
головуючого судді Шевченко Л.В.,
при секретарі Бурикіній Я.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
03.09.2014 року до суду надійшло клопотання позивача про розгляд цивільної справи за відсутності представника позивача у звязку з великою кількістю судових засідань та перебуванням представників в м. Бровари Київської області, з проханням на підставі наявних в справі доказів даний позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Судові повістки, що були направлені за місцем реєстрації відповідача, повернулися до суду з довідкою поштової установи про причини невручення, а саме «за закінченням терміну зберігання». Суд вважає, що небажання відповідача отримати рекомендовані листи з судовими повістками на пошті є відмовою останніх одержати судові повістки. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 76 ЦПК України, в разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Таким чином, відмовившись одержати судові повістки, відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Також, згідно телефонограми, яка надійшла до суду 11 листопада 2014 року від тітки відповідача, остання повідомила суд про те, що відповідач ОСОБА_2 не зможе прибути до судового засідання, яке призначено на 11 листопада 2014 року на 08-40 годину, у звязку з тим, що він виїхав за межі України (до Російської Федерації) через проведення АТО. Віднього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи або про повідомлення причин неявки в судове засідання.
Згідно п. 2, 3 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. За клопотанням сторони та з урахуванням обставин справи суд може відкласти її розгляд. У разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевказане, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, оскільки представник позивача не заперечує проти цього.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до умов цього договору сторони визначили умови страхування, згідно яким вигодо набувачем є Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» (п.3.3 договору).
Пунктом 6.2 договору сторони передбачили, що банк має право відступати, передавати або будь-яким іншим чином відчужувати свої права за цим договором (повністю або частково).
Договором факторингу від 08.10.2012 року визначено, що право вимоги це право вимоги Клієнта (позивача у справі) щодо погашення (стягнення) заборгованості з Боржників, які виникли на підставі кредитних договорів та підтверджуються Документацією, а також права Клієнта як вигодонабувача на страхове відшкодування за договорами страхування, які є частиною кредитного договору та відповідно до яких застрахованою особою є Боржник. Однак, судом встановлено, що позивач не надав належних доказів укладення договору відступлення права вимоги від ПАТ «Платинум Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», і в подальшому до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» тоді як вигодонабувачем згідно Кредитного договору від 22.09.2011 року є ПАТ «Платинум Банк» і не вбачається переходу прав до вигодонабувача - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобовязання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених цим договором.
Незважаючи на це, відповідач ОСОБА_2 не виконав свого обовязку та перестав повертати наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитним договором.
Позивач зазначає, що всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення щодо відступлення ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» позивачу права грошової вимоги до відповідача, ОСОБА_2 не виконав свого зобовязання та не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Разом з тим, позивач не надав належних доказів щодо направлення цього повідомлення та отримання його відповідачем. Тобто суду не доведено, що позивач повідомлений належним чином про відступлення права вимоги, зміну умов договору, зокрема строку виконання зобовязань.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1,2 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов»язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов»язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов»язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно ст.1082 ЦК України боржник зобов»язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторов і справді мало місце. Якщо фактор не виконує цього обов»язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання цього обов»язку перед ним.
За наявними у справі доказами, суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів переходу права вимоги за кредитним договором № 51/4205PL3 від 22.09.2011 року від ПАТ «Платинум Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», належного повідомлення позивачем відповідача про зміну банківських реквізитів та умов договору за відступленням права вимоги за договором факторингу від 08.02.2012 року. Крім того, суд вважає, що у звязку зі зміною позивачем умов договору в частині строку виконання зобовязань, а саме на десятий календарний день з дня направлення повідомлення від 16.10.2012 року, строк виконання зобовязань не настав, оскільки не надано доказів отримання повідомлення відповідачем та ознайомлення його з такими змінами. Тобто, відсутність доказу отримання боржником письмової вимоги нового кредитору, робить недоведеною вимогу позивача про стягнення заборгованості саме на його користь.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.525, 526, 527 ч.1, 530, 1049, 1050, 1054, 1069 ЦК України, ст. ст. 10,11,60, 88, 208-210, 224-228 ЦПК України, суд
Рішення може бути переглянуто Артемівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд цього рішення може бути подано відповідаче мпротягом 10 днів з дня його отримання.

Рішення набирає законної сили, якщо його не буде оскаржено в строк, передбачений для оскарження останнього.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Л.В.Шевченко