ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.07.2014 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., при секретарі Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оноківської сільської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 19.09.2006 року, померла його мати - ОСОБА_3.
Після її смерті відкрилась спадщина за законом у вигляді земельної ділянки, площею 0,05 га, яка знаходиться на території Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, власницею якої була вона, що стверджується договором купівлі-продажу від 09.03.2004 року.
У встановлений законом шестимісячний строк, він не звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування вищезазначеного договору купівлі-продажу від 09.03.2004 року, так як з 15.08.1996 року змінив місце свого проживання, а саме переїхав від матері з квартири в АДРЕСА_1 в будинок своєї дружини, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, де проживає і тепер.
У вересні 2013 року, коли він навідався у квартиру покійної матері, щоб прибирати в ній, то в шафі з паперами знайшов вищезазначений договір купівлі-продажу від 09.03.2004 року. В нотаріальній конторі, для належного прийняття спадщини, йому порадили звернутися до суду.
Таким чином, позивач просить суд встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_3
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач Оноківська сільська рада в судове засідання не з'явилася, повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1, виданого 19.09.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, 19.09.2006 року померла ОСОБА_3, яка є матір'ю позивача, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження ОСОБА_1, серії НОМЕР_2, виданого 20.03.2001 року виконкомом Туричківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області.
Після її смерті відкрилась спадщина за законом у вигляді земельної ділянки, площею 0,05 га, яка знаходиться на території Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, власницею якої була вона, що стверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 09.03.2004 року, посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованим в реєстрі за № 815. Однак, позивач не звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини.
З позовної заяви вбачається, що у вересні 2013 року, прибираючи квартиру покійної матері, ОСОБА_1 було виявлено договір купівлі-продажу від 09.03.2004 року, за умовами якого ОСОБА_3 (покупець), що мешкала АДРЕСА_1 купила земельну ділянку площею 0,05 га, що знаходиться на території Оноківської сільської ради.
Судом встановлено, що з 15.08.1996 року ОСОБА_1 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, за якою він з 17.07.1987 року проживав разом з матір'ю (відмітка у паспорті ОСОБА_1 серії НОМЕР_3).
Позивач стверджує про те, що не знав про існування вищезазначеного договору купівлі-продажу, у зв'язку з чим просить суд встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини.
Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини, відповідно до ст.1270 ЦК України встановлюється строк у 6-ть місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Згідно з ч. 2 ст. 1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 роз'яснив, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічна норма визначенастаттею 15 Цивільного кодексу України.
В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Однак з матеріалів справи не вбачається, що позивач ОСОБА_1 звертався з відповідною заявою до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, відсутні також докази наявності відмови нотаріуса у задоволенні такої заяви. Посилання позивача на те, що він звертався до нотаріальної контори з метою належно прийняти спадщину після виявлення ним відповідного договору купівлі-продажу, жодним доказом не підтверджено.
Враховуючи, що на виконання вимог ч. 4 ст. 10, ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд, в зв'язку з неявкою позивача ОСОБА_1 в судові засідання, позбавлений можливості роз'яснити останньому його права та обов'язки, попередити про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, а також сприяти здійсненню його прав у випадках, передбачених ЦПК України, а також те, що позивач ОСОБА_1 в супереч вимогам ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надав суду належних доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, зокрема, наявність спадкового майна, відсутність правових умов для одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає, що позовні вимоги позивача в межах наданих суду доказів задоволенню не підлягають за недоведеністю.
За таких обставин, підстав для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та задоволення позову немає.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,-
У позовних вимогах ОСОБА_1 до Оноківської сільської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду Фазикош О.В.