№ 2-з/756/331/14
У Х В А Л А

« 11» листопада 2014 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Великохацької В.В.

при секретарі - Бабак М.Г.,

розглянувши в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Одночасно позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст. 153 ЦПК України, накласти арешт на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_2, квартиру АДРЕСА_3, гаражний бокс АДРЕСА_4 в м. Києві, автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_1, що належали ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що відповідачі отримали свідоцтво про право власності за заповітом на частину майна після смерті ОСОБА_6, а відтак мають змогу розпорядитися отриманим у спадщину майном, що може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідженням матеріалів справи встановлено наступне.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову,

який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Одночасно, положеннями ч. 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову, позивач не подав доказів знаходження вказаного майна у власності відповідачів чи отримання ними свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім того, з позовної заяви вбачається, що спірне майно на даний час відповідачам не належить, а тому на нього не може бути накладено арешт.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в заяві позивача, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Великохацька