АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-791/2909/2014 р. Головуючий в І інстанції Постол В.С.
Категорія 29 Доповідач: Прокопчук Л.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 року листопада місяця 26 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3
При секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 представника ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 26 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про повернення безпідставно набутого майна, -

ВСТАНОВИЛА:

27 червня 2013 року позивач ОСОБА_8 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 01.09.2010 року між нею та ОСОБА_9 був укладений договір оренди житлового будинку з домовленістю про подальший його викуп, а також складено акт приймання-передачі житлового будинку з господарськими спорудами.

Також позивач зазначала, що ОСОБА_10 повідомив її про те, що обумовлені договором платежі вона може вносити через бухгалтерію підприємства, яке йому належало.

25 лютого 2011 року ОСОБА_10 помер.

Як вказала позивачка, за період з вересня 2010 року по квітень 2011 року працівникам підприємства Гольфстрім ОСОБА_7 і ОСОБА_6 на виконання умов договору від 01.09.2010 року нею було сплачено 510 860 грн., що в доларовому еквіваленті складає 63 913,42 доларів США, які не були передані ОСОБА_10 та безпідставно утримуються відповідачами і які вона просила стягнути на свою користь.

Посилаючись на ч.2 ст.1214 ЦК України позивачка також просила стягнути проценти за безпідставне одержання грошових коштів.

26 серпня 2014 року, посилаючись на збільшення курсу валют, позивачка збільшила позовні вимоги.

Рішенням Генічеського районного суду від 26 серпня 2014 року позов ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 безпідставно набуті грошові кошти у сумі 175 180 грн. та судові витрати у сумі 987,42 грн., всього 176 167,42 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 безпідставно набуті грошові кошти у сумі 455 690 грн. та судові витрати у сумі 2568,28 грн., а всього 458 258,28 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_7 і ОСОБА_6 ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм закону та на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просила його скасувати і ухвалити нове.

На апеляційну скаргу ОСОБА_8 подала письмові заперечення, які в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримав її представник та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Належним чином повідомлені відповідачі та їх представник повторно не зявилися в судове засідання, що згідно з ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 і 2 ст.1212 ЦК України особа , яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобовязання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: 1) набуття або збереження майна, 2) набуття або збереження за рахунок іншої особи, 3) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно із частиною 1 статті 177 ЦК України обєктами цивільних прав є, зокрема, речі, в тому числі гроші.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 01 вересня 2010 року між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 було укладено договір оренди належного на праві власності ОСОБА_10 житлового будинку по вул..Козинця,38 у м.Генічеську на строк з 01.09.2010 року по 01.03.2012 року та розміром орендної плати у 2000 грн., але не менше 250 доларів США за один календарний місяць (а.с.5-7 т.1).

У доповненні до договору без дати сторони домовилися про викуп ОСОБА_8 будинку за 200 000 доларів США з виплатою задатку 60 000 доларів США та сплатою решти грошових коштів у 2010 році 40 000 доларів , у 2011 році 85 000 доларів, у 2012 році 15 000 доларів (а.с.8 т.1).

Договір оренди житла з викупом в розумінні ст..ст.8101 811 ЦК України не відбувся як юридичний факт, що підтверджується рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 24 квітня 2013 року (а.с.44-45 т.1).

Саме з такого і виходив суд першої інстанції, про що свідчить зміст мотивувальної частини рішення, тому доводи апеляційної скарги про безпідставність посилання в рішенні суду на укладеність цього договору на думку колегії є неспроможними.

В той же час, виходячи із домовленостей між ОСОБА_9 і ОСОБА_11, про що свідчать долучені до справи письмові докази, сторони за цим договором частково виконали його ОСОБА_10 передав позивачці житловий будинок по вул..Козинця,38 у м.Генічеську, що підтверджується актом передачі від 01.09.2010 року, а ОСОБА_11 сплачувала грошові кошти, що підтверджується приходними касовими ордерами та графіками викупу будинку (а.с.10-43 т.1, а.с.93-100 т.1).

Сторонами не заперечується, що за домовленістю оформлення отримання грошових коштів за викуп житлового будинку, що належав на праві власності ОСОБА_10, покладалося на відповідачів ОСОБА_7 і ОСОБА_6, які працювали у ОСОБА_10, але які не були стороною договору оренди з викупом, що на думку колегії свідчить про правильність застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин ст.1212 ЦК України та безпідставність доводів апеляційної скарги про застосування до них ст.1281 ЦК України.

Наданими позивачкою копіями приходних касових ордерів, оригінали яких досліджувалися судом, підтверджено, що від позивачки за викуп будинку по вул.Козинця,38 у м.Генічеську відповідачкою ОСОБА_7 отримано 1 500 грн. та 13 000 доларів США, а ОСОБА_6 349 5000 грн. та 7 000 доларів США.

У вказаних приходних касових ордерах дійсно відсутні всі необхідні реквізити, проте вони й не є документами, що підтверджують розрахунки між підприємством і фізичною особою, і правомірно розцінені судом як письмові докази про отримання відповідачами від позивачки грошових коштів.

Безгрошовість цих документів відповідачами не доведено, як і не спростовано висновку суду щодо долучених до справи графіків викупу житлового будинку, які також є підтвердженням сплати позивачкою грошей за викуп житлового будинку.

Відповідачі та їх представник не заперечували, що оформлені ОСОБА_7 і ОСОБА_6 приходні касові ордери не повязувалися з підприємницькою діяльністю ОСОБА_10, а видавалися у звязку з існуючою домовленістю між фізичними особами ОСОБА_9 і ОСОБА_8 з приводу фіктивного на їх думку розпорядження належним ОСОБА_10 житловим будинком.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутність договірних відносин між сторонами позбавляє права позивачки на предявлення вимог про повернення грошей відповідачами з підстав, передбачених ст.1212 ЦК України, є неспроможними, оскільки відповідачі отримували від ОСОБА_8 грошові кошти без будь-якої правової підстави і не залежно від того, що на це була воля потерпілої сторони.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо недоведеності позивачкою походження грошових коштів для оплати за викуп будинку то на думку колегії у цивільно-правових відносинах доведення цих обставин законом не вимагається.

Крім того, зі змісту апеляційної скарги та пояснень, що надавалися в судових засіданнях вбачається, що позивачка та її чоловік (а.с.24 т.2) здійснюють підприємницьку діяльність.

Неприйнятними колегія суддів вважає і доводи скарги щодо проблем (чи їх відсутності) з бізнесом ОСОБА_8 т.я такі обставини не впливають на вирішення питання про повернення безпідставно отриманого відповідачами майна.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то підстав для її задоволення і скасування рішення суду першої інстанції колегія суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 представника ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 26 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук