Справа № 2036/3640/2012
« 12» лютого 2014 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Карімова І.В.,
за участю секретаря Вікторової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чугуївського міського суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку,
У липні 2012 року ОСОБА_1 в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до суду в порядку вимог ст.ст. 319, 321,383 ЦК України з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні квартирою № 16 в жилому будинку № 8-А по вулиці Радянській в селі Тернова Чугуївського району Харківської області шляхом виселення цих осіб з вказаної квартири та зняття їх з реєстраційного обліку.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що є власником вказаної квартири на підставі нотаріально посвідченого договору її купівлі-продажу, укладеного 17 серпня 2010 року між ним ( ОСОБА_1В.) та ОСОБА_3. 10.12. 2010 року право власності на спірну квартиру було зареєстровано за ним в КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації.
Відповідно до п.12 вказаного договору відповідачі зобовязалися знятися з реєстраційного обліку та звільнити квартиру від особистих речей у термін до 17 лютого 2011 року, однак до наступного часу відповідачі продовжують проживати та користуватися належною йому квартирою без його згоди.
Представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, розглянути справу за відсутністю його та позивача, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до судового засідання не зявилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи відповідно до ст.ст. 74-77 ЦПК України, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з пункту 1 договору купівлі-продажу квартири, укладеного 17 серпня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером 2572, продавець ОСОБА_3 передала, а покупець ОСОБА_1 отримав у власність трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 71,6 кв.м, житловою площею 52 кв.м.
В пункті 3 цього договору зазначено, що продаж цей вчинено за 100 000 грн., які продавець одержала від покупця повністю, ще до підписання цього договору, який як гарантує продавець не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі неповнолітніх та інших осіб, які продавець зобовязана утримувати за законом або договором(п.5).
Згідно п.п. 2 та 7 договору відчужуване нерухоме майно є особистою власністю продавця ОСОБА_3
Відповідно до п.12 вказаного договору продавець зобовязується звільнити вищевказану квартиру від особистих речей та знятися з реєстраційного обліку за адресою відчужуваної квартири у термін до 17 лютого 2011 року.
Згідно витягу з реєстру про державну реєстрацію прав квартира № 16 в жилому будинку № 8-А по вулиці Радянській в селі Тернова Чугуївського району Харківської області зареєстрована на підставі вищевказаного договору купівлі - продажу за ОСОБА_1
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Оскільки зазначений договір не визнаний в установленому законом порядку недійсним, новий власник квартири ОСОБА_1 вправі здійснювати своє право власності на неї відповідно до вимог ст. 319, ч.1 ст. 383 ЦК України.
Як зазначає позивач до наступного часу відповідачі продовжують проживати та користуватися належною йому квартирою без його згоди, не знялися з реєстрації за вищевказаною адресою, і він як власник квартири не може здійснювати свої права по володінню, користуванню та розпорядженню квартирою.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
Так як ОСОБА_3 не виконала свій обовязок за договором купівлі-продажу квартири щодо виселення та звільнення квартири від майна, вона підлягає виселенню з квартири в примусовому порядку.
Інші відповідачі як члени її сім»ї мають похідне (від колишнього власника квартири) право користування спірною квартирою згідно ч.1 ст. 405 ЦК України, тому також підлягають виселенню з неї.
Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зняття відповідачів з реєстрації місця знаходження спірної квартири задоволенню не підлягають, оскільки не є належним способом захисту цивільних справ згідно ст. 16 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1383-1У зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо ), свідоцтва про смерть.
За таких обставин після набрання цим рішенням законної сили орган реєстрації зобовязаний зняти відповідачів з місця реєстрації житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2.
Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214,215, 223, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 15,16,317,319,321,383 ЦК України ст.ст. 150,158 ЖК України, суд,
Позов ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення першкод в користуванні квартирою шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку- задовольнити частково.
Виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з житлового будинку № 8-А по вулиці Радянській в селі Тернова Чугуївського району Харківської області.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з наступного дня після його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: