АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів -Болтунової Л.М., Тамакулової В.О.,

при секретарі - Завідоновій К.Д.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі - продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А НО В И Л А :

У березні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі - продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно, у якому просив визнати дійсним договір-купівлі продажу 5/11 частин комплексу будівель і споруд від 26 грудня 2008 року, укладеного між ним та ОСОБА_4, згідно якого остання продала 5/11 частин комплексу будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1, а також просив визнати за ним право власності на вказане майно, посилаючись на те, що відповідач відмовився від нотаріального посвідчення цього договору купівлі - продажу, чим було порушено його права.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської від 20 квітня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом інстанції встановлено, що 26 грудня 2008 року у простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу 5/11 частин комплексу будівель і споруд, згідно якого ОСОБА_3 придбав у власність у ОСОБА_4 5/11 частин комплексу будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1. (а.с. 8)

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6 листопада 2009 року № 9 роз'яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Статтею 657 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Враховуючи, що спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений та не пройшов державної реєстрації, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що підстав для визнання цього договору дійсним та визнання права власності відсутні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про незаконність рішення суду, оскільки його не було залучено у справі в якості сторони по справі, а тому права його порушені, крім того він є стороною спірного договору купівлі-продажу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи спірний договір купівлі-продажу було укладено саме між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4, а інші особи в цьому договорі не зазначені, а оскільки апелянт не був стороною спірного договору він не може ставити питання про визнання спірного договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно за ОСОБА_3

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідно до ч.2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування або його зміни.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2010року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.О. Макаров

Судді: Л.М. Болтунова

В.О. Тамакулова