КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3363/13-ц
Провадження № 2/488/112/14 р.
28.04.2014 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,
при секретарі Жарліковій Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
Виконкому Миколаївської міськради до ОСОБА_1 про виселення із житлового приміщення, -
В С Т А Н О В И В:
У липні 2013 року позивач Виконавчий комітет Миколаївської міськради звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1, в обґрунтування якого вказав, що в квартирі АДРЕСА_1, проживали та були зареєстровані ОСОБА_2 і ОСОБА_3. Дана квартира належала їм на праві спільної сумісної власності.
30 червня 1994 року померла ОСОБА_2, а 11 листопада 2004 року помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
Після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_1 звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва із позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 та визнання за нею права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 Проте рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 30.09.2008 року в задоволені цього позову ОСОБА_1 було відмовлено.
Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18.02.2010 р. по справі № 2-о-21/2010 за заявою Миколаївської міської ради було визнано спадщину, а саме, 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 відумерлою.

Позивач зазначає, що незважаючи на відмову у задоволені її позовних вимог, відповідач ОСОБА_1 не звільнила спірне жиле приміщення, через що позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить виселити відповідачку з квартири АДРЕСА_2, без надання іншого житлового приміщення як тимчасового мешканця.

У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позов та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, була належним чином, своєчасно та неодноразово повідомлена про час та місце судового засідання, при цьому відповідач неодноразово зверталася до суду із заявами про відкладення судового засідання з різних причин, однак будь-яких доказів поважності неявки у судове засідання, відповідач суду не надала, а тому її неодноразові неявки у судове засідання по справі суд знаходить такими, що є без поважних причин.

Представник третьої особи КЖЕП - №24 у судове засіданні не з'явився, надав заяву із проханням слухати справу у його відсутність та просив задовольнити позовні вимоги.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В квартирі АДРЕСА_1, яка складається з двох кімнат житловою площею 29,7 кв.м., проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 30.06.1994 року, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 11.11.2004 року. Зазначена квартира належала вказаним особам на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 15.12.1993 року, виданого Миколаївським глиноземним заводом.

Після смерті вказаних осіб, спадщина, яка відкрилась після смерті кожного із них, прийнята ніким не була. Відповідач по даній справі - ОСОБА_1 раніше зверталася до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю із ОСОБА_3 та про визнання за нею права власності на 1/2 частину вказаної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, однак їй було у цьому відмовлено (а.с.10,11-12).

На даний час відповідачка проживає у вказаній квартирі на правах тимчасового жильця.

Статтею 98 ЖК УРСР передбачено, що наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщення (тимчасових жильців). Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно до положень ст. 99 ЖК УРСР тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання.

За таких обставин суд вбачає підстави для визнання відповідача тимчасовим жильцем та виселення його із вказаного житлового приміщення.

Доказів, які б спростовували вказані висновки суду, судом не здобуто.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 7, 10, 11, 214-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов Виконкому Миколаївської міськради до до ОСОБА_1 про виселення із житлового приміщення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з квартири АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який ухвалив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Позивачем рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги до суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.І. Селіщева