Справа № 2/489/1172/2014
У Х В А Л А

10 квітня 2014 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання представника ПАТ «Страхова компанія «Еталон» про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Страхова компанія «Еталон» про стягнення страхового відшкодування за підсудністю,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Еталон» про стягнення страхового відшкодування.

Представник ПАТ «Страхова компанія «Еталон» подав до суду клопотання, у якому просив передати справу для розгляду за підсудністю за місцезнаходженням відповідача ПАТ «Страхова компанія «Еталон», а саме до Шевченківського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване місце проживання або перебування якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування); 2) після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

З урахуванням висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 р. у справі № 1-26/2011 (справа про захист прав споживачів кредитних послуг), Верховним Судом України в Узагальненнях судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів від 01 лютого 2013 року була висловлена правова позиція, згідно якої договір страхування - це договір про фінансову послугу, яка відноситься до небанківського сектору. З урахуванням того, що діяльність страховика підпадає під визначення послуги і виконавця, що містяться в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» то у разі, якщо договір страхування спрямований на задоволення особистих потреб застрахованої фізичної особи, такі правовідносини регулюються вказаним Законом в частині, не врегульованій спеціальним законом. Цей висновок стосується й договорів майнового страхування, де страхувальниками є фізичні особи, а відносини спрямовані на захист особистих майнових інтересів страхувальника або іншої особи, що визначена у договорі, шляхом задоволення майнової потреби страхувальника, яка виникає або може виникнути після настання певних подій.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_2 в обґрунтування своїх вимог посилається на порушення відповідачем його прав споживача страхових послуг за укладеним із відповідачем договором страхування внаслідок невиплати страхового відшкодування в зв'язку з настанням страхових випадків.

Згідно ч.5 ст.110 ЦПК позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

За такого, суд вважає, що позивач має право вибору суду та звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва, тобто, за зареєстрованим місцем свого проживання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання представника ПАТ «Страхова компанія «Еталон» про передачу справи за підсудністю за місцезнаходженням відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 110, 209, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника ПАТ «Страхова компанія «Еталон» про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Страхова компанія «Еталон» про стягнення страхового відшкодування за підсудністю відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Спінчевська