Справа 237/881/13-ц
Провадження № 2/237/216/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 січня 2014 року

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Ліпчанського С.М.

при секретарі Бахтіяровій Н.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Марїнка цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача, у якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 50 110 гривень 55 копійок.

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним.

Відповідно до укладеного договору № DOXRR503141525 від 08 жовтня 2008 року ОСОБА_2 08 жовтня 2008 року отримав кредит у розмірі 7 744 гривень 97 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.08.2009 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов.

У звязку з зазначеним порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач на 01 лютого 2013 року має заборгованість у розмірі 50 110 гривень 55 копійок, яка складається з наступного:

5 772 гривень 11 копійок заборгованість за кредитом;

2 гривень 31 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом;

41 473 гривень 72 копійок пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором;

500.00 гривень штраф (фіксована частина);

2 362, 41 гривень штраф (процентна складова).

В судовому засіданні представник позивача на підставі довіреності ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Суду надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 із позовними вимогами не погодився, просив суд позовні вимоги Банку залишити без задоволення. Заявив клопотання про застосування по кредитному договору строк позовної давності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із розяснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини(аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № DOXRR503141525 від 08 жовтня 2008 року ОСОБА_2 08 жовтня 2008 року отримала кредит у розмірі 7 744 гривень 97 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов.

Відповідно до статті 526 ЦПК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частині 1 статті 527 ЦК України передбачає, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобовязання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобовязується повернути їх разом з рахованими відсотками.

Згідно з п. 7 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Відповідно до укладеного договору № DOXRR503141525 від 08 жовтня 2008 року, строк повернення кредитних коштів до 08 серпня 2009 року включно (а.с. 7 ).

В кредитного договорі № DOXRRX00500346 терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів визначені п.5.5 , відповідно до якого строк позовної давності складає 5 років, але зазначений кредитний договір не підписаний жодними із сторін, а тому суд не сприймає цей строк позовної давності, та вважає за доцільне застосувати строк позовної давності у 3 роки.

Таким чином, строк позовної давності на звернення позивача щодо захисту свого порушеного права у правовідносинах з відповідачем сплинув 08 серпня 2012 року, проте ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду лише 21 лютого 2013 року, що підтверджується штампом суду, а тобто після спливу строку позовної давності.

В судовому засіданні відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 256,257, 265,267 ЦК України, керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мар»їнського районного суду ОСОБА_4

24.01.2014