Справа № 359/8289/14-ц
Провадження № 2/359/2255/2014р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Величко В.П.,

при секретарі - Репі А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області про встановлення факту прийняття спадщини, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом в якому просить: встановити факт прийняття нею спадщини, що відкрилась після смерті її батька, ОСОБА_3, який помер 25 січня 1996 року. Визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок (загальною площею 52,3 кв. м., житловою площею 17,3 кв. м. ) з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Городище, вулиця Кірова,4, після смерті її батька, ОСОБА_3, померлого 25 січня 1996 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 25 січня 1996 року помер батько позивача, ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на земельній ділянці площею 0,41 га по вул. Кірова,4, в с. Городище, Бориспільського району, Київської області. За час свого життя ОСОБА_3 заповіт не складав, тому спадкування після його смерті повинно було здійснюватись за законом. Після смерті спадкодавця, спадщину фактично прийняла позивачка, оскільки від спадщини в установленому порядку вона не відмовилась та користувалась спадковим майном. Для оформлення вказаної спадщини позивач в установлений законодавством термін до нотаріальної контори не звертався, оскільки вважав, що фактично прийняв спадщину шляхом вступу у її володіння та користування. Інших спадкоємців, після смерті спадкодавця ОСОБА_3, не має, так як з дружиною ОСОБА_4, розлучились 07 червня 1977 року.

На даний час в позивача виникла необхідність в оформлені домоволодіння на своє ім'я, однак як було встановлено, що отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може, оскільки не звертався з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. З цих підстав нотаріус порадив йому звернутись до суду з вказаним позовом.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, представник позивача надав суду заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Бориспільського району Київської області, свого представника для розгляду справи не направила, надала суду заяву з клопотанням розглядати справу у відсутності їх представника. З позовною заявою ОСОБА_5 погоджуються, просять задовольнити.

Суд дослідив, проаналізував всі зібрані по справі докази приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна особа зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу свої вимоги і заперечень.

Судом встановлено, що 25 січня 1996 року помер батько позивача, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ПА №502071, видане Іультинським районним відділом ЗАГС Чукотського АО п. Эгвекінот та зроблений відповідний запис за №9 та свідоцтвом про народження серії І-МИ №078974 видане Управлінням реєстрації громадянського стану Чернівецької міської ради м. Чернівці /а. с.10-11/.

За життя ОСОБА_3 заповіту не склав. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на земельній ділянці площею 0,41 га по вул. Кірова,4, в с. Городище, Бориспільського району, Київської області.

Згідно довідки №124 від 26.03.2014р. наданої ОСОБА_2 сільською радою встановлено, що відповідно до запису погосподарської книги ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області домоволодіння по вулиці Кірова, 4 в селі Городищі належить ОСОБА_3. Земельна ділянка площею 0,41 га, в тому числі 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і 0,16 для ведення особистого селянського господарства, відведена до будинку №4 по вулиці Кірова с. Городище, належала ОСОБА_3 /а.с. 27/.

Крім того, згідно листа БРРБР «Бюро технічної інвентаризації» №87 від 17.03.2014 року встановлено, що право власності на будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Городище, вул. Кірова, 4 зареєстровано за ОСОБА_3 /а.с.17/.

Після смерті спадкодавця, спадщину фактично прийняла його дочка, ОСОБА_1, оскільки від спадщини в установленому порядку вона не відмовилась та користувалась спадковим майном. Для оформлення вказаної спадщини позивач в установлений законодавством термін до нотаріальної контори не звертався, оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину шляхом вступу у її володіння та користування.

З весни 1996 року позивач приїхала працевлаштовуватись в м. Бориспіль і почала займатись ремонтом будинку та обробітком земельної ділянки, так як мала намір в ньому проживати та вважала, що таким чином вступила в управління спадковим майном.

Згідно запису в трудовій книзі позивача серія БТ-11 №4457627 слідує, що ОСОБА_1 дійсно з 25.04.1996 р. по 05.08.1996 р. працювала агентом по організації обслуговування авіа перевозок в Службі бізнес - пасажирів ТОВ «ГРІФ» м. Київ а/п «Бориспіль» /а.с. 13-16/.

Після звільнення із займаної посади декілька місяців продовжувала жити у спадковому будинку. З 2001 року і по даний час працює і проживає в Португалії, в звязку із зміною місця проживання, не змогла належним чином оформити спадкове майно

Інших спадкоємців, після смерті спадкодавця ОСОБА_3, не має, так як його дружина, ОСОБА_4, матір позивача, розлучились 07 червня 1977 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія 1-МИ №276381, видане Першотравневим ЗАГС м. Чернівці, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблена запис за №193 /а.с. 12/.

На час відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_3 був чинним Цивільний кодекс УРСР в редакції 1963 року. Нормами якого передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном - фактичне прийняття спадщини.

До правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року, не допускається застосування норм ЦК України 2003 р., а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, тобто ст. ст. 548-549 ЦК УРСР в редакції 1963 р.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину, вступив в фактичне володіння та користування спадковим майном - будинком. З дня відкриття спадщини ОСОБА_3, з заявою до нотаріальної контори про отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, не зверталася та не подавала заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини за заповітом.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963р.), для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. А згідно ч. 1 ст. 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину - якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового та немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

З наданих суду документів встановлено, що спору щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті спадкодавця ОСОБА_3 не існує.

Аналізуючи та оцінюючи у сукупності усі досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 прийняла спадщину за заповітом після смерті батька, та набула право власності на спадкове майно за законом з часу відкриття спадщини, однак не може його оформити на своє ім'я, таким чином позов слід задовольнити в повному обсязі.

Судові витрати залишити за позивачем.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, що відкрилась після смерті її батька, ОСОБА_3, який помер 25 січня 1996 року.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок (загальною площею 52,3 кв. м., житловою площею 17,3 кв. м. ) з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Городище, вулиця Кірова,4, після смерті її батька, ОСОБА_3, померлого 25 січня 1996 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області (підпис) ОСОБА_6