Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1Г

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1Г звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди. Свій позов позивачка мотивувала тим, що 13 червня 2006 року між нею та Перечинською районною кредитною спілкою «Тур'я» в особі Ужгородської філії №1 був укладений договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №61/1.Станом на 18 лютого 2010 року заборгованість по депозитному договору №61/1 становила 77 199,77 грн. У зв'язку з значними фінансовими проблемами у КС «Тур'я» та неможливістю з боку останньої виконати свої грошові зобов'язання за депозитним договором №61/1, керівництвом КС «Тур'я» позивачці було запропоновано укласти договір про перевід боргу та заміну сторони у зобов'язанні на іншу особу - позичальника КС «Тур'я».

18 лютого 2010 року між ОСОБА_4Г , Перечинською районною кредитною спілкою «Тур'я» та ОСОБА_2 був укладений договір про перевід боргу та заміну сторони у зобов'язанні, згідно якого ОСОБА_2І зобов'язався повернути позивачу заборгованість у сумі 77 199,77 грн. протягом 36 місяців. Відсоткова ставка за користування грошовими коштами була визначена у розмірі 24,00 % річних. Поручителем виконання своїх обов'язків по Договору виступила дружина Відповідача 1 - ОСОБА_3

Проте, ОСОБА_2І взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував. У зв'язку з наведеними обставинами позивач звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом про примусове стягнення залишку заборгованості у сумі 75 699,77 грн. та процентів за їх використання.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17 лютого 2011 року, стягнуто з ОСОБА_2І та ОСОБА_3М солідарно суму боргу у розмірі 75 699,77 грн., 6 264.71 грн відсотків за користування грошовими коштами, пеню за прострочення виконання грошових зобов'язань в розмірі 202,09 грн., 3% річних у розмірі 161,13 грн., моральну шкоду у розмірі 1 699,00 грн., витрати на оплату правової допомоги у розмірі 1 500.00 грн.. державне мито у розмірі 840,28 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 120,00 грн., а всього - 86 486,98 грн. Зазначене рішення суду набуло законної сили 07 березня 2011 року.

На виконання рішення суду позивачем були отримані виконавчі листи та подані заяви про відкриття виконавчого провадження з їх виконання.

Станом на 29 серпня 2014 року Відповідачами рішення суду від 17.02.2011 року виконано частково, а саме 15 січня 2013 року в ході примусового виконання рішення суду з Відповідачів було стягнуто 13 940,44 грн. Вказані обставини підтверджуються листом Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції №07-54/15222 від 19.08.2014 року та листом Районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції №40877529 від 29.08.2014 року. Стягнуті суми грошових коштів зараховані в рахунок часткового погашення суми основного боргу та погашення відсотків за користування грошовими коштами та інших стягнутих судом сум грошових коштів. Станом на 29 серпня 2014 року залишок заборгованості по сплаті V основної суми боргу становить 72 546,54 грн.

За період з 12 вересня 2011 року по 14 січня 2013 року розмір відсотків за користування основною сумою боргу у розмірі 75 699,77 грн., стягнутою за рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17.02.2011 року, становить 24 439,62 грн..

За період з 15 січня 2013 року по 29 серпня 2014 року розмір відсотків за користування залишком основної суми боргу у розмірі 72 546,54 грн., стягнутою за рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17.02.2011 року, становить 28 239,49 грн..

Крім того, за період з 12 вересня 2011 року по 29 серпня 2014 року, стягнута з Відповідачів за рішенням Ужгородського міськрайонного суду від/ 17.02.2011 року сума основного боргу знецінилась, у зв'язку з чим з відповідачів підлягає стягненню інфляційне збільшення вказаної суми коштів у розмірі 9 931,62 грн.

У судовому засіданні позивач вимоги наведені у позові підтримав та просив суд такі задовільнити.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Так як, суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, то розглядає справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, що передбачено ч. 4 ст. 169 ЦПК України.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, оцінивши допустимість та належність кожного доказу, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено , що 13 червня 2006 року між ОСОБА_1Г та Перечинською районною кредитною спілкою «Тур'я» в особі Ужгородської філії №1 був укладений договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №61/1.

Станом на 18 лютого 2010 року заборгованість по депозитному договору №61/1 становила 77 199,77 грн.

У зв'язку з значними фінансовими проблемами у КС «Тур'я» та неможливістю з боку останньої виконати свої грошові зобов'язання за депозитним договором №61/1, керівництвом КС «Тур'я» позивачці було запропоновано укласти договір про перевід боргу та заміну сторони у зобов'язанні на іншу особу - позичальника КС «Тур'я».

18 лютого 2010 року між ОСОБА_4Г , Перечинською районною кредитною спілкою «Тур'я» та ОСОБА_2 був укладений договір про перевід боргу та заміну сторони у зобов'язанні, згідно якого ОСОБА_2І зобов'язався повернути позивачу заборгованість у сумі 77 199,77 грн. протягом 36 місяців. Відсоткова ставка за користування грошовими коштами була визначена у розмірі 24,00 % річних. Поручителем виконання своїх обов'язків по Договору виступила дружина Відповідача 1 - ОСОБА_3 .

Проте, ОСОБА_2І взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував. У зв'язку з наведеними обставинами позивач звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом про примусове стягнення залишку заборгованості у сумі 75 699,77 грн. та процентів за їх використання.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17 лютого 2011 року, стягнуто з ОСОБА_2І та ОСОБА_3М солідарно суму боргу у розмірі 75 699,77 грн., 6 264.71 грн відсотків за користування грошовими коштами, пеню за прострочення виконання грошових зобов'язань в розмірі 202,09 грн., 3% річних у розмірі 161,13 грн., моральну шкоду у розмірі 1 699,00 грн., витрати на оплату правової допомоги у розмірі 1 500.00 грн.. державне мито у розмірі 840,28 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 120,00 грн., а всього - 86 486,98 грн. Зазначене рішення суду набуло законної сили 07 березня 2011 року.

На виконання рішення суду позивачем були отримані виконавчі листи та подані заяви про відкриття виконавчого провадження з їх виконання.

Станом на 29 серпня 2014 року Відповідачами рішення суду від 17.02.2011 року виконано частково, а саме 15 січня 2013 року в ході примусового виконання рішення суду з Відповідачів було стягнуто 13 940,44 грн. Вказані обставини підтверджуються листом Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції №07-54/15222 від 19.08.2014 року та листом Районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції №40877529 від 29.08.2014 року. Стягнуті суми грошових коштів зараховані в рахунок часткового погашення суми основного боргу та погашення відсотків за користування грошовими коштами та інших стягнутих судом сум грошових коштів. Станом на 29 серпня 2014 року залишок заборгованості по сплаті V основної суми боргу становить 72 546,54 грн.

За період з 12 вересня 2011 року по 14 січня 2013 року розмір відсотків за користування основною сумою боргу у розмірі 75 699,77 грн., стягнутою за рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17.02.2011 року, становить 24 439,62 грн..

За період з 15 січня 2013 року по 29 серпня 2014 року розмір відсотків за користування залишком основної суми боргу у розмірі 72 546,54 грн., стягнутою за рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17.02.2011 року, становить 28 239,49 грн..

Крім того, за період з 12 вересня 2011 року по 29 серпня 2014 року, стягнута з Відповідачів за рішенням Ужгородського міськрайонного суду від/ 17.02.2011 року сума основного боргу знецінилась, у зв'язку з чим з відповідачів підлягає стягненню інфляційне збільшення вказаної суми коштів у розмірі 9 931,62 грн.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно роз"яснення Верховного суду України (постанова від 12.09.2011 року по справі № 3-73гс11, http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/18732355), виходячи із положень норми ст. 625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на' суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Оскільки чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

За наведених обставин та враховуючи, що ОСОБА_2І та ОСОБА_3М не повернули належні позивачу кошти та надалі ухиляються від виконання своїх обов'язків, чим їй завдається матеріальна шкода, останні у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України повинні сплатити на користь позивача відсотки за користування грошовими коштами та суму інфляційного збільшення суми заборгованості.

Так як у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судових витрат.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позовну заву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, солідарно, на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 52 679,11 грн. (п'ятдесят дві тисячі шістсот сімдесят дев'ять грн. 11 коп ). та суму інфляційного збільшення заборгованості у розмірі 9 931,62 грн. (дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять одна грн. 62.коп.), нараховані станом на 29 серпня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, солідарно, на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, суму сплаченого судового збору у розмірі 626,11 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись 01.12.2014 року

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5