АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/6221/14 Головуючий 1-ї інстанції Золотарьова Л.І.
Справа №640/5217/14-ц Доповідач Довгаль А.П.
Категорія: стягнення суми
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль А.П.

суддів Бездітко В.М., Сащенко І.С.

при секретарі Гриценко І.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 липня 2014 року по справі за позовом комунального підприємства Харківські теплові мережі до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року комунальне підприємство Харківські теплові мережі (надалі КП ХТМ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути з відповідача на їх користь заборгованість по сплаті теплової енергії за період з 01.01.2013року по 30.09.2013року в сумі 7 851,43грн., яка складається із: суми боргу за невиконання договірних зобовязань 7 381,82грн., 3% річних 78,27грн., пені 391,34грн., а також просили стягнути судові витрати в розмірі - 243,60грн.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення (№136-1-:-136-4, 163-1-:-163-11, 164-1-:-164-8), що розташовані на першому поверху житлового будинку №238-А по вул. Дружби Народів в м. Харкові, з централізованою системою опалення. Відповідного до договору від 01.08.2008року, укладеного між КП ХТМ та ОСОБА_1, позивач здійснював постачання теплової енергії до приміщень відповідача, яка сплачувала рахунки, але не в повному обсязі, у звязку з чим за вищеназваний період виник борг, який у добровільному порядку сплатити вона відмовляється.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник КП ХТМ - ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 позов не визнала, стверджуючи, що відповідач у 2010р. та 2011р. не була власником нежитлових приміщень, до яких постачалась теплова енергія, оскільки ці приміщення вибули з власності відповідача в процесі банкрутства Відповідач не знала часу вибуття цих приміщень з її власності, а тому лише в 2013 році звернулася до ХТМ з заявою про внесення змін до договору.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 липня 2014 року позов КП ХТМ задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП ХТМ заборгованість за послуги теплопостачання - 7 381,82грн., 3% (процента) річних - 78,27грн., пеню - 391,34грн., судовий збір - 243,60грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову КП ХТМ відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на не відповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд зясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_1, згідно Витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.05.2008року та від 10.07.2009року, на праві власності належали нежитлові приміщення першого поверху в житловому будинку №238-А по вул. Дружби Народів в м. Харкові, а саме №№136-1-:-136-4, 163-1-:-163-11, 164-1-:-164-8.

Згідно до умов договору №3891 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01 серпня 2008 року, укладено ОСОБА_1, як фізичною особою, з КП ХТМ, останній взяв на себе зобовязання постачати споживачу теплову енергію в гарячій воді у потрібних йому обсягах, а споживач сплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

КП ХТМ здійснювало постачання теплової енергії до належних відповідачу приміщень, що підтверджується відповідними актами підключення вбудованого споживача до джерела теплової енергії від 17.10.2012року та актами про відключення вбудованого споживача від джерела теплової енергії від 15.04.2013року.

Із наданого позивачем розрахунку боргу (а.с.6) вбачається, що за період з січня 2013р. по квітень 2013р. за відповідачем рахується заборгованість: за невиконання договірних зобовязань 7 381,82грн., 3% (процента) річних за період з 19.11.2013р. по 27.03.2014р. в сумі 78,27грн., пеня за несвоєчасну сплату послуг за період з 19.11.2013р. по 27.03.2014р. в розмірі 391,34грн.

Положеннями ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611 ЦК України визначено, що зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, згідно з якими боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням пені.

Статтею 625 ЦК України встановлена відповідальність за порушення грошового зобовязання. Згідно ч.2 цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать про те, що в процесі банкрутства ФОП ОСОБА_1, належні відповідачу приміщення №№164:1-:-164:8, 136-1-:-136-6, 163-1-:-163-7, 163-9 були продані її ліквідатором за нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу від 05.07.2010року, від 29.01.2011року та від 07.02.2011року.

Відповідно до п.3.2.10. договору №3891 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.08.2008року, споживач повинен письмово сповіщати теплопостачальну організацію, не пізніше 5 днів з моменту настання нижчезазначених подій, про … - зміну власника приміщень - у разі продажу приміщень надати копію договору купівлі-продажу цих приміщень.

Але, після продажу нежитлових приміщень, ОСОБА_1 не повідомила теплопостачальну організацію КП ХТМ про зміну власника приміщень із наданням копій договорів купівлі-продажу і тільки 18.04.2013 року повідомила про це позивача.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суттєвими не являються, тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з дотримання вимог закону.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -