2о/237/13/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2014 року

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Приходько В.А.

при секретарі Стрепетовій М.Є.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні м. Марїнки Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництва та професійних захворювань України в Марїнському районі про встановлення факту проживання однією сімєю та перебування особи на утриманні

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати факт спільного проживання в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 в період часу з 10 березня 1956 року по 28 липня 2012 року; визнати факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_5 в період часу з 18 січня 1995 року по 28 липня 2012 року та зобовязати відповідача призначити та виплатити страхові виплати та одноразову допомогу у звязку зі смертю чоловіка ОСОБА_5, який помер внаслідок професійного захворювання.

Свої вимоги мотивувала тим, що 10 березня 1956 року між нею та ОСОБА_5 було укладено шлюб, від якого мають двох дітей. За час шлюбу, до смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 28 липня 2012 року, проживали однією сімєю, вели спільне господарство, витрачали спільні кошти на сімейно-побутові потреби, були повязані спільним побутом, мали спільний бюджет, доглядали один за одним, мали взаємні права та обовязки по відношенню один до одного, спільно виховували дітей. Однак з вимушеними переїздами сімї, ОСОБА_5 з 1988 року був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а позивачка з 1971 року була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Але фактично весь час перебування у шлюбі, позивачка та ОСОБА_5 проживали разом: з 31 жовтня 1969 року по червень 1988 рік за адресою: м. Донецьк, вул. Прудова, 4/22; з червня 1988 року по травень 2009 року за адресою Донецька область, Марїнський район, с. Старомихайлівка, вул. Краснофлотська,53; з травня 2009 року по день смерті ОСОБА_5, тобто 28 липня 2012 року, за адресою: м. Донецьк, вул. Корнілова, 9/7, що підтверджується відповідними довідками та актами. Таким чином всі роки перебування у шлюбі проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5.

З 18 січня 1995 року вона отримує пенсію, з цього часу не працювала та перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_5, який до 29.11.2001 року працював на ДВАТ «Шахта ім. Є.Т. Абакумова Державної холдингової компанії «Донвугілля», а потім отримував пенсію, яка в рази перевищувала її пенсію. Таким чином, вона з моменту виходу на пенсію та по день смерті свого чоловіка ОСОБА_5 перебувала на утриманні останнього.

Після смерті чоловіка, Обласним центром медико-соціальної експертної комісії м. Донецька був встановлений причинний звязок смерті ОСОБА_5 з професійним захворюванням пневмоканіоз. При звернені до відділення Фонду ССНВВПЗ у Марїнському районі Донецької області їй було відмовлено у виплаті одноразової допомоги в звязку з втратою годувальника та одержання щомісячних страхових виплат, на підставі того, що у період шлюбу у неї та її чоловіка ОСОБА_5 були різні реєстраційні дані. Тому позивачка вимушена звернутися до суду з цим позовом.

Позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала пояснення аналогічні позовної заяви.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав в повному обсязі, в судовому засіданні пояснив, що позивачка не була зареєстрована з ОСОБА_6 за однією адресою, тому вона не є членом його сімї та не перебувала на його утриманні, тому не має права на страхові виплати та одержання одноразової допомоги в звязку з втратою годувальника.

Третя особа ОСОБА_3 суду пояснила, що позивачка її мати, а померлий її чоловік ОСОБА_5 її батько. Батьки все життя прожили разом, працювали, забезпечили житлом своїх дітей разом з їх сім»ями. До смерті батька вони були сім»єю, жили разом, святкували золоте весілля. Так склалося за обставинами, що вони були зареєстровані за різними адресами, але ж це ніяк не впливало на їх сімейні стосунки та відносини. Незважаючи на різну реєстрацію вони жили разом, разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет. За весь час спільного життя вони не розлучалися і не розставалися, були подружжям до смерті ОСОБА_5

Вислухавши пояснення сторін, а також дослідивши всі докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що 10 березня 1956 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5, актовий запис зроблено 10.03.1956 року за № 362.

З копії паспорту, домової книги вбачається, що ОСОБА_5 з 17.06.1988 року по день смерті був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії паспорту позивачки вбачається, що ОСОБА_1 з 21.06.1971 року по день смерті ОСОБА_5, тобто 28.07.2012 року, була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

З довідки ТОВ «Горняк-2005» вбачається, що з 31.10.1969 року по 24.05.1988 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, тобто за адресою реєстрації позивачки.

З акту депутата селищної ради ОСОБА_8 від 20.06.2013 року вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, з 17.06.1988 року по травень 2009 року проживали за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, мали спільний бюджет, доглядали один за одним, вирішували побутові, фінансові та сімейні питання. В травні 2009 року подружжя ОСОБА_1 переїхали жити до м. Донецька, за місцем проживання своєї доньки.

В судовому засіданні із пояснень свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 встановлено, що протягом часу з моменту реєстрації шлюбу і до смерті ОСОБА_5 позивачка ОСОБА_1 проживала разом зі своїм чоловіком однією сім»єю.

З показань свідків вбачається, що з травня 2009 року батьки ОСОБА_3, тобто позивачка і її померлий чоловік, переїхали жити до неї за адресою м. Донецьк, вул. Корнілова, 9/7, де 28.07.2012 року помер ОСОБА_5 За весь час проживання, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, мали спільний бюджет, доглядали один за одним, вирішували побутові, фінансові та сімейні питання.

На підтвердження спільного проживання суду для огляду надані фотокартки з золотого весілля ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яке відбулося в 2006 році. Також надані для огляду вітальні листи, копії яких долучені до матеріалів справи, а також копія вітання в газеті з 50-річчям спільного життя з фотокарткою подружжя.

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_5 помер 28.07.2012 року в м. Донецьк, актовий запис № 68.

З довідки виконкому Старомихайлівської селищної ради Марїнського району Донецької області та свідоцтва №9 про поховання вбачається, що похованням ОСОБА_5, який помер 28.07.2012 року займалася позивачка.

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 проживали однією сімєю у зареєстрованому шлюбі.

З довідок управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку управління з 18.01.1995 року; з 18.01.1995 року по 19.05.2013 року отримувала пенсію за віком, розмір якої на час смерті ОСОБА_5 (липень 2012 р.) складав 1075, 91 гривень.

З довідки управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька вбачається, що ОСОБА_5 перебував на обліку управління та отримував пенсію (станом на липень 2012 р.) в розмірі 4144,51 гривень.

Таким чином, вбачається, що доходи ОСОБА_5 були в декілька разів більші ніж доходи позивачки, тому суд приходить до висновку, що позивачка перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_5

Факт смерті ОСОБА_5 внаслідок професійного захворювання відповідачем не оспорюється.

Тому факт перебування позивачки на утриманні свого чоловіка суд також визнає доведеним.

Що стосується позовних вимог про зобовязання відповідача призначити та виплатити страхові виплати та одноразову допомогу у звязку зі смертю чоловіка ОСОБА_5, який помер внаслідок професійного захворювання, то вони не підлягають задоволенню, оскільки підставою відмови позивачу у виплаті зазначених виплат було відсутність реєстрації позивача та ОСОБА_5 за однією адресою, що визвало сумнів у відповідача щодо факту проживання останніх однією родиною та те, що позивач дійсно перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_5

Суд встановив факт проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_1 однією сімєю у зареєстрованому шлюбі та факт перебування позивачки на утриманні ОСОБА_5, що стало підставою відмови позивачці у здійсненні виплат. Інших підстав відмови позивачці у здійсненні виплат судом не встановлено, тому у позивача не має ніяких перешкод за зверненням до відповідача за здійсненням зазначених виплат. Тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов»язання відповідача до виплат такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 256, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництва та професійних захворювань України в Марїнському районі про встановлення факту проживання однією сімєю та перебування особи на утриманні задовольнити частково.

Визнати факт спільного проживання однією сім»єю в зареєстрованому шлюбі ОСОБА_4 з ОСОБА_5 в період часу з 10 березня 1956 року по 24 травня 1988 року в м. Донецьк по вул. Прудова, 4/22, з червня 1988 року по травень 2009 року по вул. Краснофлотська, 53 Мар»їнського району Донецької області та з травня 2009 року по день смерті ОСОБА_5 в м. Донецьк по вул. Корнілова, 9/7.

Визнати факт перебування ОСОБА_4 на утриманні її чоловіка ОСОБА_5 з 18 січня 1995 року по день смерті чоловіка по 28 липня 2012 року.

В частині позовних вимог ОСОБА_4 про зобов»язання відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Мар»їнському районі виплатити позивачці ОСОБА_4 страхових виплат та одноразової допомоги у зв»язку зі смертю чоловіка ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Дата документу 21.02.2014