Справа №534/3955/13-ц
Провадження № 2р /534/1/14

У Х В А Л А

11 вересня 2014 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Куц Т.О.

при секретарі Ребриній О.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську заяву ОСОБА_1 про роз»яснення рішення по цивільній справі за його позовом до ВАТ «Полтавський ГЗК» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу , відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу , відшкодування моральної шкоди працівнику ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Комсомольського міського суду з заявою про роз»яснення рішення Комсомольського міського суду від 10.06.2014р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Полтавський ГЗК» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі , стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу , відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу , відшкодування моральної шкоди працівнику, посилаючись на те ,що заявляючи вимогу про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 33033 грн 03 коп він визначив його без утримання податку на доходи фізичних осіб й інших обов»язкових платежів, посилаючись на те , що в резолютивній частині це не зазначено .

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заяву, посилаючись на обставини , зазначені в ній. При цьому позивав вказував на те, що рішення Комсомольського міського суду від 10.06.2014р. виконано в частині стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 5505 грн 44 коп, але з цієї суми утримані доходи та інші обов»язкові платежі.

Представники відповідача ВАТ «Полтавський ГЗК» ОСОБА_3,ОСОБА_4 ,ОСОБА_5 заперечували проти задоволення заяви , посилаючись відсутність підстав для роз»яснення рішення Третя особа ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 судове засідання не зявились.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників , дослідивши матеріали справи, вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, рішенням Комсомольського міського суду від 10.06.2014р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково:визнано незаконним наказ № 299к від 29.11.2013 р. «Про звільнення за скорочення штату працівників» ВАТ «Полтавський ГЗК», поновлено ОСОБА_1 на попередній роботі на посаді начальника бюро організації праці та заробітної плати дробільно - збагачувальної фабрики ВАТ «Полтавський ГЗК» ,стягнуто з ВАТ «Полтавський ГЗК» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 33 033 грн 03 коп та моральну шкоду в сумі 5000 грн, допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 5 505 грн 44 коп.

Відповідно ст..22 ЦПК України , якщо рішення суду є незрозумілим для осіб , які брали участь у справі , або для державного виконавця , суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз»яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судове рішення у цивільній справі » №14 від 18.12.2009р. зазначено, що роз»яснення рішення суду можливе тоді , коли воно не містить недоліків , що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення , а є незрозумілим , що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом , що ухвалив рішення , і в ухвалі суд викладає більш повно та якісно ті частини рішення , розуміння яких викликає труднощі , не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань , які не бу4ли предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, в тому числі й роз»яснення мотивів ухваленого рішення , суд ухвалою відмовляє в роз»ясенні рішення.

У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці » №13 від 24.12.1999р. зазначено , що задовольняючи вимоги про оплату праці , суд має навести в рішенні розрахунки , з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов»язком роботодавця та працівника суд зазначає суму без утримання зазначеного податку й інших обов»язкових платежів , про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Як вбачається з рішення Комсомольського міського суду від 10.06.2014р. з ВАТ «Полтавський ГЗК» на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 33 033 грн 03 коп. Згідно наданих в судовому засіданні позивачем та представником відповідача доказів вищезазначене рішення виконано в частині стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 5 505 грн 44 коп.

Відповідно до ст.171 Податкового Кодексу України , особою , відповідальною за нарахування та сплату (перерахування ) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати , є роботодавець ,який виплачує такі доходи на користь платнику податку .

Отже , податок на інші обов»язкові платежі підлягають утриманню та сплаті (перерахуванню ) роботодавцем ВАТ «Полтавський ГЗК» з доходів у вигляді заробітної плати платника податку на загальних підставах.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку розяснити рішення Комсомольського міського суду від 10.06.2014р., що розмір стягнутого з ВАТ «Полтавський ГЗК » середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 33 033 грн 03 коп, визначений судом без врахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов»язкових платежів, які підлягають утриманню та сплаті (перерахуванню ) роботодавцем на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209,210,221 ЦПК суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про роз»яснення рішення суду задовольнити.

Роз»яснити рішення Комсомольського міського суду від 10.06.2014р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Полтавський ГЗК» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу , відшкодування моральної шкоди працівнику, а саме , що розмір стягнутого з ВАТ «Полтавський ГЗК » середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 33 033 грн 03 коп, визначений судом без врахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов»язкових платежів , які підлягають утриманню та сплаті (перерахуванню ) роботодавцем на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п»яти днів з дня її проголошення.

У разі , якщо ухвалу було постановлено у відсутність особи , яка ї оскаржує , апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвалу , якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_8

З оригніалом вірно:

Суддя Т.О.Куц