Справа № 472/1227/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" грудня 2014 р. смт. Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.
при секретарі - Заметі Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк " ПриватБанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, надання права вчиняти певні дії, передачу предмета застави у заклад,
26 серпня 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, надання права вчиняти певні дії, передачу предмета застави у заклад.
В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутність та підтримання позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час, місце, розгляду справи н повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач не надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що позивач надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором відповідач ОСОБА_1 06 жовтня 2008 року надав Банку в заставу автомобіль Hyundai, модель: TUCSON, рік випуску: 2008, тип ТЗ, легковий - універсал-В, № кузова /шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить йому на праві власності.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до п.14.2. п.14.3 Договору у випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених статтями та договору, щодо сплати винагород та процентів, щодо повернення основної суми кредиту позичальник спласує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки.
Проте відповідач не відреагував на дане повідомлення та не погасив прострочену заборгованість.
Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Згідно зі ст.ст.19,20 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язань, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.
Частиною 1 ст.24 Закону України від 18.11.2003 р. № 1255 -ІV "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ст. 26 цього Закону обтяжувач має право на власний розсуд обрати один з позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, в тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.
З огляду на це, суд вважає, що обраний сторонами спосіб звернення стягнення на заставлене майно, як продаж заставодержателем предмету застави з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем, відповідає вимогам закону, і вимога позивача про звернення стягнення на предмет застави: автомобіль Hyundai, модель: TUCSON, рік випуску: 2008, тип ТЗ, легковий - універсал-В, № кузова /шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, підлягає задоволенню.
Статтею 34 Закону України "Про дорожній рух" визначено порядок реєстрації та обліку транспортних засобів.
З огляду на це, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача щодо надання права позивачу як заставодержателю отримувати дублікат свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, знімати автомобіль з обліку в органах ДАІ по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також надання позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття автомобіля з обліку в органах ДАІ України, оскільки це не суперечить умовам даного кредитно-заставного договору та положенням закону і є необхідною умовою для реалізації позивачем права на продаж цього предмета обтяження.
Пунктами 12.2.1. 12.2.2 кредитно-заставного договору визначено, що у разі настання події дефолту (невиконання зобов'язань по поверененню кредиту) банк надає позичальнику письмове повідомлення про настання цієї події та реєструє у Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави. Позичальник зобов'язаний усунути подію дефолту негайно або повернути предмет застави у володіння банку за актом приймання-передачі за адресою, що вказана у статті договору протягом 30 днів з моменту реєстрації відомостей про звернення стягнення на предмет застави у Державному реєстрі. Згідно з умовами кредитно-заставного договору позивач надав суду докази, які підтверджують дотримання позивачем зазначеної процедури, а саме: позивач направив відповідачу письмове повідомлення про настання події дефолту, поставив вимогу сплатити заборгованість за кредитно-заставним договором, попередив про намір звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу та вніс 22.11.2011 р. дані до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про реєстрацію відомостей про звернення стягнення на предмет застави, що підтверджується повідомленням № 30.1.0.0/2-133 від 12.06.2014 р., реєстром відправлення поштових листів та квитанцією від 18.06.2014 р., а також Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) - (а.с.10-12, 22). Таким чином, вимога позивача про вилучення та передачу в заклад банку автомобіля Hyundai, модель: TUCSON, рік випуску: 2008, тип ТЗ, легковий - універсал-В, № кузова /шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорту) підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно з вказаною нормою закону з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1366 гривень 39 копійок судового збору.
Згідно з п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальнимх справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 р.№ 5 вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явалена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовим збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна. При поданні позову до суду 26.08.2014 р. позивач зазначив ціну позову - 267020,76 грн., а відповідно до платіжного доручення від 23.09.2013 р. позивачем було сплочено 1366,39 грн. судового збору. Тому згідно з вимогами п.п.1 п.1 ст.4 Закону Українип "Про судовий збір" позивачу необхідно доплатити судовий збір на користь держави в сумі 1303,82 грн. (2670,21-1366,39 =1303,82 грн.). На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 58, 59, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставлене рухоме майно - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко