Р І Ш Е Н Н Я

25 грудня 2014 року року місто Ужгород

городський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого: Івашкович І.І.

при секретарі: Гайданка Г.В.

з участю представників: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №MKН7GК00000033 від 05.06.2007 року ОСОБА_4 05.06.2007 року отримав кредит у розмiрi 40000 дол.США зi сплатою відсотків за користування кредитом у розмiрi 10,08% на рік на суму залишку заборгованостi за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.06.2027 року.

Згідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.

У відповідності до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повиннi виконуватись належним чином i в установлений строк вiдповiдно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести вирати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів.

Вiдповiдно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Станом на 13.06.2012 року у відповідача виникла заборгованiсть перед банком в розмірі 89016,74 дол.США, з яких: 41157,47 дол.США - за кредитом; 19475,16 дол.США - по відсотках; 3295,98 дол. США - комісії; 20819,44 дол. США - пені; 31,29 дол.США - штраф (фiксована частина); 4237,40 дол.США - штраф (процентна складова).

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк»і відповідач 06.06.2007 року уклали договір іпотеки №б/н.

Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок, загальною площею 64,20 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Майно належить відповідачеві на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. Обумовлена сторонами договору ціна предмету іпотеки дорівнює 252500 грн.

Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмета іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки , укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотеко держателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотеко- держателем не є вичерпним.

Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та ст.629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку, є захистом прав іпотеко держателя та повинно відбуватись на підставі рішення суду.

Згідно ч.2 ст.39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок чи житлове приміщення, а також згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідач підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги. Наявність осіб, зареєстрованих у квартирі, на яку звертається стягнення, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки.

Згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підстві остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Посилаючись на вказане просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №№MKН7GК00000033 від 05.06.2007 року, в розмірі 89016,74 дол.США, що складає 711243,77 грн; звернути стягнення на будинок, загальною площею 64,20 кв.м. та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №б/н від 06.06.2007 року) ПАТ КБ «ПриватБанк» (49094, м.Дніпропетровськ, Набережна Перемоги, 50, ) з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь -яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від фори власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх перебачених нормативно-прововими актами дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Виселити відповідача та інших осіб, які проживають у будинку АДРЕСА_1.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав.

Представник відповідач вважає позов безпідставним.

Зазначив, що позивачем завлені вимоги про звернення стягнення на будинок, який є предметом іпотеки та виселення відповідача із вказаного житлового приміщення.

Однак, згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд констатує наступне.

Відповідно до укладеного між відповідно до укладеного договору №MKН7GК00000033 від 05.06.2007 року ОСОБА_4 05.06.2007 року отримав кредит у розмiрi 40000 дол.США зi сплатою відсотків за користування кредитом у розмiрi 10,08% на рік на суму залишку заборгованостi за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.06.2027 року.

Згідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.

У відповідності до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повиннi виконуватись належним чином i в установлений строк вiдповiдно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести вирати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів.

Вiдповiдно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Станом на 13.06.2012 року у відповідача виникла заборгованiсть перед банком в розмірі 89016,74 дол.США, з яких: 41157,47 дол.США - за кредитом; 19475,16 дол.США - по відсотках; 3295,98 дол. США - комісії; 20819,44 дол. США - пені; 31,29 дол.США - штраф (фiксована частина); 4237,40 дол.США - штраф (процентна складова).

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк»і відповідач 06.06.2007 року уклали договір іпотеки №б/н.

Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок, загальною площею 64,20 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Майно належить відповідачеві на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. Обумовлена сторонами договору ціна предмету іпотеки дорівнює 252500 грн.

Позивачем завлені вимоги про звернення стягнення на квартиру, яка є предметом іпотеки та виселення відповідача із вказаного житлового приміщення.

Згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року, протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;

2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки);

3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Із матеріалів справи слідує, що нерухоме житлове майно - будинок АДРЕСА_1 вважається предметом іпотеки згідно ст.5 Закону України «Про іпотеку», таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України позичальника ОСОБА_4 за споживчим кредитом, наданим йому кредитною установою в іноземній валюті.

Вказане нерухоме житлове майно використовується відповідачем та його сім'єю, як місце постійного проживання.

Доказів про те, що відповідач має інше житло позивачем не надано

Із укладеного між сторонами договору іпотеки від 06.06.2007 року вбачається, що ціна предмету іпотеки становить 252500 грн.

Заборгованість за кредитним договором станом на 13.06.2012 року становить 89016,74 дол.США, що складає 711243,77 грн.

Тобто, коштів від реалізації предмета іпотеки. які може одержати стягувач - недостатньо.

У своїй сукупності наявні обставини, передбачені ч.ч.1,2 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» за яких не може бути примусово стягнуто нерухоме житлове майно яке є предметом іпотеки.

У зв'язку з наведеним у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11,75,214,215 ЦПК України, ст.ст.525,526,527,530,1050,1054 ЦК України, ст. ст. 5,33,39,40 Закону України «Про іпотеку», ч.ч. 1,2 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд,-

РІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на будинок АДРЕСА_1 та виселення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Івашкович І.І