Справа № 2/303/2393/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 жовтня 2014 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Морозової Н. Л.

при секретарі Ільчак Р. М.

за участю: представника позивача адвоката -ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачеві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми за борговою розпискою,

в с т а н о в и в:

Позивач просить стягнути з ОСОБА_3 в його користь за борговою розпискою суму в розмірі 307 608,35 гривень в т. ч. 303 296,40 гривень сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 4 311,95 грн. - 3% річних від простроченої суми та судові витрати у справі.

В подальшому позивачем, було подано заяву про збільшення позовних вимог 307 608,35 гривень до суми 318 141,90 грн. з яких 310 960,00 гривень основна сума боргу та 7 181,90 грн. - 3% річних від простроченої суми та судові витрати у справі.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_3 12 жовтня 2013 року надав йому ОСОБА_2 розписку в якій зазначив, що отримав від нього суму 23 000,00 доларів США, яку зобовязується повернути до 15 грудня 2013 року. На вимогу повернути гроші відповідач не реагує, що він розцінює, як ухилення від виконання зобовязання про повернення грошей. Просить суд стягнути з відповідача суму боргу 23 000,00 доларів США, яка станом на 23.09.2014 року, згідно офіційного курсу НБУ (100 доларів США= 1 352,61 грн.) складає суму 310 960,00 гривень та 7 181,90 гривень - 3% річних від простроченої суми за порушення грошового зобовязання на загальну суму 318 141,90 гривень.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви повністю, з наведених у заяві підстав просив суд їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заперечення на позов не подав, заяви про розгляд справи у його відсутності також.

Зі згоди позивача, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 надав суду оригінал розписки від 12 жовтня 2013 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3, отримав від ОСОБА_2 у борг суму позики 23 000,00 доларів США, яку зобовязався повернути до15 грудня 2013 року. Дана розписка підписана ОСОБА_3, що не заперечене відповідачем.

За ч. 1 ст. 1046 ЦК, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві гаку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка - це є борговий документ, що підтверджує укладення договору позики, Розписка якщо вона знаходиться у позикодавця, засвідчує факт отримання боржником грошей або речей позичальником. Борговий документ підтверджує факт отримання боржником грошей, волевиявлення боржника у точно визначений строк повернути гроші. Обовязковим реквізитом боргового документу є власноручний підпис боржника (позичальника) дата і місце видачі такого.

Отже, на підтвердження вимог названого закону відповідач видав позивачеві розписку про суму позичених грошових коштів та строк їх повернення, яка ніким не оспорюється. Така форма надана договору за бажанням сторін.

Із змісту боргової розписки (а.с.40) вбачається, що сторони фактично погодили всі істотні умови, як це передбачено ст.207 ЦК України і це узгоджується з вимогами ч.1 ст.638 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.ст.526, 530, 612 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк, а боржником є особа яка прострочила або не приступила до виконання зобов"язання.

Ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу в якій передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 взяв в борг у ОСОБА_2 на підставі власноруч написаної ним розписки 23 000,00 доларів США грн., які зобов"язувавсялась повернути до 15 грудня 2013 року, що вбачається з оригіналу розписки, яка наявна у матеріалах справи.

На час розгляду справи судом, позичальник не повернув позикодавцеві суму позики.

Позивач, просить стягнути з відповідача суму позики 23 000,00 доларів США, яка станом на 23.09.2014 року, згідно офіційного курсу НБУ (100 доларів США= 1 352,61 грн.) складає суму 310 960,00 гривень та в порядку ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобовязання суму 7 181,90 гривень - 3% річних від простроченої суми (розрахунок заборгованості наданий позивачем до матеріалів справи).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити 3% річних від простроченої суми.

З урахуванням встановленого в судовому засіданні, не спростованого сторонами, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення суми боргу в повному обсязі.

Вирішіючи вимогу позову про стягнення судових витрат у справі суд, керується ст. ст. 79, 88 ЦК України

Відповідно до ст., ст. 84, 88 ЦПК, судові витрати на правову допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, повязані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права підчас вирішення цивільної справи.

Відповідно до Розділу 3 договору про надання правової допомоги між адвокатом та ОСОБА_2 від 24.06.2014 року, Клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 17 000,00 гривень. Наявна квитанція № 022211 від 24.06.2014 року сплати ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_1 17 000,00 грн.

В матеріалах справи відсутні дані про кількість годин, які затратив для надання правової допомоги адвокат по даній справі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 № 4191-VI, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

За таких обставин, оскільки позивачем не наведено розрахунку суми, витраченої на правову допомогу, а отже не обґрунтовано заявлену вимогу про стягнення з відповідача суму витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову в цій частині.

При цьому суд вважає доведеними судові витрати у справі в частині сплати позивачем судового збору, що підтверджені документально, а тому підлягають до стягнення, у відповідності до положень ст. 88 ЦК України.

Керуючись ст. ст.10, 60, 88, 208, 209, 212-218 ЦПК України та ст.ст. 23, 625,1047-1050 ЦК України, суд заочно -

р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, 18.04.1965 р. н., паспорт серії ВО № 322842, виданий Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 15.09.1997 року, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_1 А Мукачівського району Закарпатської області в користь ОСОБА_2, 29.10.1969 р. н., ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2 суму боргу в розмірі 318 141,90 гривень та судові витрати в розмірі 3 197,88 гривень судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом. У решті відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Морозова Н. Л.