10.01.2014 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., при секретарі Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 поданої в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Орган опіки та піклування в особі Служби у правах дітей Мукачівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася в інтересах ОСОБА_2 до Ужгородського міськрайнного суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Орган опіки та піклування в особі Служби у правах дітей Мукачівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.
Позовні вимоги мотивує тим, що 01 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі у нас ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька - ОСОБА_2. Оскільки спільне життя у позивач з відповідачем не склалося, то згодом шлюб між подружжям було розірвано. Не дивлячись на те, що шлюб між подружжям було розірвано лише у 2011 році, відповідач починаючи з 2009 року з позивачем та дитиною спільно не проживав та сімейних відносин не підтримував. Після розірвання шлюбу донька за рішенням суду залишилась проживати з позивачем. При розірванні шлюбу вимога про стягнення з відповідача аліментів в судовому порядку позивачем не ставилось, оскільки між сторонами було досягнута усна домовленість про те, що відповідач буде матеріально допомагати в утриманні дитини. Однак, починаючи з 2009 року відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не забезпечує доступу до культурних та духовних цінностей. Враховуючи наведене, позивач зазначає, що відповідач по справі свідомо та злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, жодним чином не цікавиться її життям, не відвідував і не відвідує дитину вдома та в дошкільному навчальному закладі. На даний час разом з позивачем участь у вихованні та матеріальному утриманні доньки приймають також батьки позивача. Таким чином, на підставі наведеного позбавити ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судове засідання позивач не з'явилася, до суду надійшла заява про розгляд позовної заяви без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
Представник третьої сторони в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Суд, перевіривши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно з вимогами ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 05.12.2008 року виконкомом Ракошинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, народилася ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якої вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
Згідно копії рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28.04.2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - розірвано.
Судом встановлено, що відповідач проживає окремо від доньки та позивача по справі. З часу розірвання шлюбу з позивачем з донькою ОСОБА_2 не зустрічався, не займався вихованням доньки, не надавав коштів на її утримання, не цікавився її життям, здоров'ям, навчанням.
Згідно довідки №168 від 25.11.2013 р. виданої Мукачівським НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад «Гармонія» та доповідними записками виховательок дитини від 21.11.13 р. відповідач по справі не відвідував батьківські збори, ранки. Не забирав дитину з групи, зі слів вихователів, дитина жодного разу не згадувала про батька, у вихованні дитини участі не приймає.
Згідно характеристики від 26.11.2013 р. наданої головою сільської ради Ракошинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області відносно ОСОБА_2 така проживає в с. Ракошино разом зі свою донькою та батьками, доброзичлива , ввічлива, за характером спокійна, врівноважена, бере активну участь у громадському житті села.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 24.12.2013 р. №0226/2661 вважає за доцільним позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_3,1974 р.н., зареєстрованого в АДРЕСА_1, по відношенню до його малолітньої доньки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки батько життям, розвитком та вихованням дитини не цікавиться, аліменти на утримання дитини не сплачує.
Враховуючи, наявність достатніх підстав та доказів, які доводять, той факт що відповідач тривалий час належним чином не виконує свої батьківські обов'язки, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не турбуються про неї, при цьому суду не надано доказів у підтвердження того, що відповідач цього не робив з поважних причин, тому суд вважає, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а також враховуючи характер поведінки відповідача, його відношення до виконання своїх батьківських обов'язків, яке не змінилося і після пред'явлення даного позову, суд не вважає можливим обмежитися попередженням відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання доньки, а вважає, що відповідач повинний бути позбавлений батьківських прав.
В статті 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, відповідно до яких дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Суд застосовує крайню міру, позбавивши ОСОБА_3,1974 р.н., батьківських прав, проте з урахуванням конкретних обставин даної справи, зазначена міра є виправданою, з огляду на необхідність захистити інтереси дитини.
ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 150, 164, 166, 167, Сімейного Кодексу України, 10,11,60, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 поданої в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Орган опіки та піклування в особі Служби у правах дітей Мукачівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідн. код НОМЕР_1), мешканця АДРЕСА_1, батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідн. код НОМЕР_1), мешканця АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 229, 41 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду О.В. Фазикош