УХВАЛА

Іменем України

04.02.2014 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді Андрощука В.В.,

при секретарі Забродській Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання Заводського відділу ДВС ММУЮ про примусове проникнення до житла,-

В С Т А Н О В И В

04.02.2014 року Заводський відділ ДВС ММУЮ звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, для проведення виконавчих дій з виселення ОСОБА_1 та вселення ОСОБА_3 до вказаної квартири.

У судове засідання державний виконавець не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути подання у її відсутності.

Вивчивши матеріали подання, оцінивши представлені документи в їх сукупності, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На виконанні у Заводському відділі ДВС ММУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання: виконавчого листа по справі №248761513 виданого 17.07.2013р.Заводським районним судом м.Миколаєва про виселення ОСОБА_1 з неповнолітніми дітьми з квартири АДРЕСА_2; виконавчого листа по справі № виданого 21.11.2013р Заводським районним судом м.Миколаєва про вселення ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_3 .

19.12.2013р., 01.08.2013р. винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень.

Згідно акту державного виконавця від 27.12.2013р., рішення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконано.

Так, згідно ст. 30 Конституції України кожному громадянину гарантується недоторканність житла. Проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до статті 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Згідно з приписами п.15 ч.3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець має право у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від іншої особи, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Крім того, встановлено, що 03.02.2014року Заводським районним судом м.Миколаєва винесено ухвалу про відстрочку виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 13.06.2013року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, одночасно діючої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення, строком на 6 (шість) місяців.

Оскільки на час розгляду подання про примусове проникнення до житла, яке направлено на виконання рішення від 13.06.2013року, про виселення ОСОБА_1 з неповнолітніми дітьми з квартири, виконання рішення відстрочене на 6 місяців, суд вважає що в задоволенні падання слід відмовити.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Заводського відділу ДВС ММУЮ про примусове проникнення до житла відмовити.

Ухвала набуває законної сили через 5 днів після його проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва в порядку, визначеному ст.294 ЦПК України.

Суддя: В.В.Андрощук