Марківський районний суд
Справа № 417/189/14-ц
УХВАЛА

06.05.2014 Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Логвіненко Т. Г.

при секретарі Грибєнік О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Марківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 миколайовича до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною та визнання права власності на нерухоме майно за довогором купівлі-продажу,-

в с т а н о в и в:

Позивач 24.04.2014р. звернувся до суду з даним позовом до відповідача про визнання угоди дійсною та визнання права власності на нерухоме майно за довогором купівлі-продажу, посилаючись у своїх вимогах на те, що 30 квітня 1999 року помер ОСОБА_3, який за час свого життя оформив заповіт, який посвідчений виконкомом Просянської сільської Ради Марківського району Луганської області 29 жовтня 1992 року по реєстру №10, згідно якого він заповів ОСОБА_2 земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова Марківського району Луганської області розміром 6,88 умовних кадастрових гектар, належну померлому 30.04.1999р. ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0054081.

На даний час заповіт є дійсним. Його не скасована та не змінено.

Будь-яких спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині немає.

Також відповідачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4.8311 га в межах згідно з планом, що розташована на території Просянської сільської ради Марківського району Луганської області належну ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ№002793, виданого 06.07.2002р.

Відповідач являється громадянином ОСОБА_4 Федерації, а тому за законом не може володіти в Україні землями сільськогосподарського призначення (рілля, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження). Тому такі землі, успадковані ними, протягом року мають бути відчужені. Тобто, протягом року іноземні громадяни можуть користуватися успадкованим земельною ділянкою (паєм) на свій розсуд, але до спливу річного терміну зобовязані продати, подарувати або будь-яким іншим чином відчужити ці ділянки.

22.04.2014р. між ним та відповідачем ОСОБА_2 в письмовій формі укладено договір купівлі-продажу земельної частки (паю) у землі, що перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова Марківського району Луганської області розміром 6,88 умовних кадастрових гектар, належну померлому 30.04.1999р. ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0054081 та земельної ділянки площею 4.8311 га в межах згідно з планом, що розташована на території Просянської сільської ради Марківського району Луганської області належну ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ№002793, виданого 06.07.2002р.

Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв`язку. Власноруч написана відповідачем ОСОБА_2 розписка є документом, що стверджує про вчинення правочину між ними.

На виконання даної угоди відповідач ОСОБА_2 зобовязався передати йому майно у власність та всіляко сприяти при оформленні права власності до 23 квітня 2014, а він в свою чергу зобовязався прийняти дане майно та сплатити погоджену між ними суму коштів.

Він свої зобовязання повністю виконав цього ж дня, 22.04.2014, сплативши відповідачу ОСОБА_2 суму коштів в повному обсязі, що підтвеорджується розпискою, проте відповідач ухиляється від належного оформлення права власності нерухомого майна на моє імя. До цього часу, незважаючи на його неодноразові звернення до відповідача ОСОБА_2, оформлення права власності нерухомого майна на його імя так і не відбулося.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

До суду надійшла заява від сторін про укладення мирової угоди з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок. За умовою мирової угоди:

- земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова Марківського району Луганської області розміром 6,88 умовних кадастрових гектар, належну померлому 30.04.1999р. ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0054081;

- земельну ділянку площею 4.8311 га в межах згідно з планом, що розташована на території Просянської сільської ради Марківського району Луганської області належну ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ№002793, виданого 06.07.2002р.

Сторонам розяснені наслідки такого рішення та закриття провадження по справі, що передбачені ст. 206 ЦПК України.

Суд вважає, що мирова угода не протирічить закону, не порушує права, свободи та інтереси сторін і інших осіб. У відповідності до ст. 175, п.4 ч.1 ст.205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 175, 205, 206 ЦПК України, ст. 203, ч.2 ст. 220, 655-657 ЦК України, суд-

у х в а л и в:

Визнати мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на слідуючих умовах:

За ОСОБА_1 визнати право власності на:

- земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова Марківського району Луганської області розміром 6,88 умовних кадастрових гектар, належну померлому 30.04.1999р. ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0054081;

- земельну ділянку площею 4.8311 га в межах згідно з планом, що розташована на території Просянської сільської ради Марківського району Луганської області належну ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ№002793, виданого 06.07.2002р.

Закрити провадження по справі.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Марківського районного суду Т. Г. Логвіненко