РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 грудня 2014 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Притуляка С.А.,

при секретарі - Коверченковій М.О.,

за участю сторін:

представника позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 32830,24 грн., яка складається з: 23246,63 грн. заборгованості за кредитом; 2003,15 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 929,86 грн. пені та комісії та користування кредитом; 6650,60 грн. штрафу, мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

З мотивів, викладених в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, на виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, оскільки відповідач є фізичною особою, суд позбавлений можливості звернутися до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

При цьому у суду є обґрунтовані підстави вважати, що останнім відомим місцем реєстрації та проживання відповідача є адреса, яка, відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, знаходиться під територіальною юрисдикцією Добропільського міськрайонного суду Донецької області, оскільки позивачем до позовної заяви була долучена копія паспорту відповідача - громадянина України серії НОМЕР_1.

Разом із тим, оскільки суд позбавлений можливості достеменно встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача, судом у відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано оголошенням у пресі - в газеті "Урядовий Кур'єр" № 242 від 26.09.2014 року. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

22.12.2005 року між позивачем - Банком та відповідачем - Клієнтом, був укладений кредитний договір № SAMDN9210, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачеві кредитний ліміт у розмірі 5000 грн. строком до 22.12.2007 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 4% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, зазначеними у договорі.

30.01.2014 року між сторонами була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток.

Відповідно до п. 1.1.3.2.11. зазначеної угоди, Банк має право проводити догові списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборговані Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-який інші заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед Банком.

Пунктом 2.1 угоди передбачено, що позивач зобов'язався надати відповідачу строковий кредит у вигляді кредитної лінії на картці у розмірі 26568,26 грн. на 24 місяці, з 30.01.2014 року по 31.01.2016 рік, зі сплатою 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості.

Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим у нього виник борг, який станом на 14.10.2014 року складається з: 23246,63 грн. заборгованості за кредитом; 2003,15 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 929,86 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст.. 1048 ЦК України).

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості та не спростував її наявності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» в частині стягнення 23246,63 грн. заборгованості за кредитом; 2003,15 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 929,86 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач, посилаючись на прострочення виконання відповідачем зобов'язань за повернення кредиту, просить стягнути з нього 6650,60 грн. штрафу, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, відповідно до якого у випадку порушення відповідачем строків погашення заборгованості, зазначених в Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день, за зобов'язаннями, строк яких не настав. Сторони узгодили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Відповідач зобов'язався сплатити Банку штраф у розмірі 6650,60 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню неустойка у розмірі 6650,60 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 551, 611, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 88, 197, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 23246,63 грн. заборгованості за кредитом; 2003,15 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 929,86 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом; 6650,60 грн. штрафу, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 328,30 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Притуляк