Провадження № 2/359/2875/2014р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2014 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Величка В.П.

при секретарі - Коваль Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 10.10.2007 р. між АКІБ «УКРСИББАНК», який у подальшому змінив назву на ПАТ«УКРСИББАНК», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №0, згідно умов якого банк надав відповідачу у кредит у розмірі 67000 доларів США з кінцевим терміном повернення до 10.10.2027 року та з оплатою 11,50% річних за користування кредитом.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 26.06.2013 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 77890,92 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 622582,12 грн.

Просить в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 1 від 10.10.2007 р. в розмірі 77890,92 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 622582,12 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_1, квартиру за адресою: Київська обл., АДРЕСА_1, загальною площею 50,30 кв.м, житловою площею 30,1 кв.м, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах з визначенням початкової ціни на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, судові витрати стягнути з відповідача.

В судове засідання представник позивача не з'явився. В позовній заяві просив слухати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заперечень проти позову до суду не направив.

Відповідно до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечив.

Дослідивши матеріали справи та наданий представником позивача розрахунок, суд вважає, що позов ПАТ „Дельта Банк" обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

В суді встановлено, що 10.10.2007 р. між АКІБ «УКРСИББАНК», який у подальшому змінив назву на ПАТ«УКРСИББАНК», який у подальшому змінив назву на ПАТ«УКРСИББАНК», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №0, згідно умов якого банк надав відповідачу у кредит у розмірі 67000 доларів США з кінцевим терміном повернення до 10.10.2027 року та з оплатою 11,50% річних за користування кредитом (а.с.7-16)

8.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, AT «УкрСиббанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами внаслідок чого AT «Дельта Ванк» замінює AT «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від AT «УкрСиббанк» до AT «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до AT «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість AT «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком і позичальником ОСОБА_1 укладено договір іпотеки (а.с.25-28), згідно якого позичальник передав у іпотеку належне йому майно - квартиру за адресою: Київська обл., АДРЕСА_1, загальною площею 50,30 кв.м, житловою площею 30,1 кв.м, що належить заставодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу (а.с.35), посвідченого Лазаренко Л.Є., приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області 05.09.2003р. за реєстром №4276, зареєстрованого в Бориспільському міському бюро технічної інвентаризації 04.12.2003 р. в книзі під №14723 (реєстраційний номер 2452200). Вартість предмета іпотеки становить 451483,04 грн.

За умовами договору позичальник зобов'язувався своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків.

Позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем за кредитним договором.

З матеріалів справи, вбачається, що відповідач неодноразово порушував умови кредитного договору, а саме не погашав кредит щомісяця в строки. У зв'язку з цим, у відповідача виник борг, розмір якого станом на 26.06.2013 р. становить у загальному розмірі 77890,92 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 622582,12 грн., з яких: 52249,69 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 417631,77 грн. - заборгованість за кредитом; - 25641,23 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 204950,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позичальник ОСОБА_1 не виконує передбачених кредитним договором обов'язків по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, має прострочену заборгованість, що у свою чергу порушує права ПАТ «Дельта Банк», які підлягають до захисту шляхом дострокового повернення кредитних коштів.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до роз'яснень п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положень статей 33,36, ч.1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цих норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі ч.2 ст.16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Відповідно до частини першої статті 590, статті 578 ЦК звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється лише за рішенням суду.

Отже, з урахуванням вказаних норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке є способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 11 грудня 2013 року при розгляді справи № 6-124цс 13, предметом якої був спір про звернення стягнення на предмет іпотеки. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив висновок, відповідно до якого, виходячи з положень ч.2 ст.16 ЦК України, ч.3 ст.33, ст.36, ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

За положеннями ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (ч.1). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду (ч.3).

Частинами 1 та 3 ст.36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

За таких обставин відповідно до положень закону та умов укладених між сторонами кредитного і іпотечного договорів, вимоги банку про дострокове повернення всього кредиту, в тому числі частини кредиту, строк сплати якої ще не настав, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності банком на предмет іпотеки обґрунтовані і підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» суд зазначає у рішенні всі складові вимог, що підлягають сплаті іпотекодержателю, та відомості про вартість предмета іпотеки.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст. ст., 3, 10, 60, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 1 від 10.10.2007 р. в розмірі 77890,92 доларів США (сімдесят сім тисяч вісімсот дев'яносто доларів дев'яносто два центи), що згідно курсу НБУ складає 622582,12 грн. (шістсот двадцять дві тисячі п'ятсот вісімдесят дві гривні дванадцять копійок), звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, квартиру за адресою: Київська обл., АДРЕСА_1, загальною площею 50,30 кв.м, житловою площею 30,1 кв.м, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах з визначенням початкової ціни на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, судові витрати стягнути з відповідача.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, на користь Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" (р/р №, МФО 380236, ) витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі сумі 3654 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційного суду Київської області в загальному порядку.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області В.П. Величко