Справа № 308/1291/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2014 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді Фазикош О.В., при секретарі Рабош А.О., з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобов'язання вчинення дій,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобов'язання вчинення дій.

Позовні вимоги мотивує тим, що у травні 2013р. відповідачами власниками кв.3 подружжям ОСОБА_2 і ОСОБА_4 було розпочато спорудження приміщення біля своєї квартири. Будинковолодіння АДРЕСА_1 складається із двох будинків-двоповерховго з квартирами № 3, № 2 і № 1 де проживає позивач. На відстані 5 метрів-одноповерховий будинок з двома квартирами. Також позивач зазначає, що це вже третя прибудова яка споруджується відповідачами без згоди сусідів. Позивач як власник кв.№1 звернувся із заявою у Ужгородський міськвиконком із актом перевірки від 17.06.13р. і листа № У-01299/10-06 від 20.06.13р. позивач дізнався, що міськвиконком ніяких дозвільних документів на спорудження приміщення не видавалося і таке самоправство порушує законні інтереси співкористувачів земельної ділянки. Окрім цього позивач вказує, що відповідачами без погоджувальних документів з боку будинку 125 на несучій стіні в червні 2013р. влаштовані два віконних прорізи. Такими діями відповідачі створюють загрозу руйнації, оскільки було здійснення втручання в несучі конструкції будинку. Побоювання позивача ґрунтуються на ігноруванні заключення комісії місто будівного комплексу від 12.07.13р. Інспекції ДАБК від 10.10.13р. які зобов'язали відповідача виконати технічне обстеження конструкції будинку. 11.01.14р. відповідачами на спільному дворі були встановленні вздовж спільного двору металеві стовпчики для паркана, що займає 1/3 площі спільного двору і закриває доступ до каналізаційної мережі, яка є власністю позивача. Відповідачами закладений металевими (шафами, клітками, ваннами) прохід 1,3м х 2,5м. до позивача і сараю квартири № 2. Двір знаходиться на землі у спільному користуванні на правах спільної сумісної власності власників п'яти квартир і служить для обслуговування будинків і господарських будівель закріплених за кожним власником квартир при їх купівлі. Своїми протиправними діями відповідачі перешкоджають праву користування своїм майном, по скільки заволоділи ним незаконно.

На підставі вищенаведеного позивач просить зобов'язати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 демонтувати прибудоване приміщення, металеві стовбчики на дворі, закласти отвір в стіні цеглою, звільнити прохід до сараю та стягнути, 5000грн. моральної шкоди на користь позивача. Судові витрати віднести за рахунок відповідачів.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити з вказаних у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд приходить до наступного висновку.

Згідно довідки КП «БТІ м. Ужгорода» №М-9686 від 19.09.2012 р. встановлено, що будинок по АДРЕСА_1 в м.Ужгород зареєстровано за громадянами ОСОБА_2 - 21/200 частка, ОСОБА_3 - 21/200 частка, ОСОБА_1 - 100/200 частка, ОСОБА_6 - 26/200 частка, ОСОБА_7 - 32/200 частка.

Згідно листа №Ко-755/24-07 від 13.08.2013 р. виданого директором департамента міського господарства Ужгородської міської ради встановлено, що 29.09.2004 року в квартирі, гр. ОСОБА_8 відбувся вибух газу, внаслідок чого квартиру №1 було повністю зруйновано.

Згідно акту обстеження будинку № 29.09.2004 року складеного співробітниками головного управління міського господарства Ужгородської міської ради цей будинок одноповерховий, мансардного типу, трьохквартирний, приватний. Висновок комісії - для попередження нещасного випадку мешканців будинку необхідно терміново відселити до вирішення питання подальшої експлуатації будинку.

Згідно акту про розгляд звернення мешканця АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 від 17.06.2013 р. комісія в складі спеціалістів управління містобудівельного комплексу та земельних ресурсів встановила, що будинок по АДРЕСА_1 (двоповерхова його частина) має три квартири; земля, на якій розміщений будинок, знаходиться у спільному користуванні. Власник квартири №3 без погодження із іншими співвласниками будинку перед входом у квартиру забетонував площадку та спорудив металевий каркас для навісу. Рекомендовано ОСОБА_1 та іншим власникам будинку АДРЕСА_1 вирішувати питання в судовому порядку, оскільки своїми діями власник квартири №3 порушує законні інтереси співкористувачів земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Згідно листа виконавчого комітету Ужгородської міської ради № У-01299/10-06 від 20.06.13р. заяву позивача була розглянута комісійно з виїздом на місце та складено акт. Рекомендовано ОСОБА_1 та іншим власникам будинку АДРЕСА_1 вирішувати питання в судовому порядку, оскільки своїми діями власник квартири №3 гр. ОСОБА_2 порушує законні інтереси співкористувачів земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Відповідно до листа Ужгородської міської ради Управління містобудівельного комплексу та земельних ресурсів №Ко-78/23-16 від 29.07.2013 р. зазначено про необхідність виконання технічного обстеження конструкцій будинку та засклити вікна непрозорим склом.

Згідно листа від 10.10.2013 року №12-384/09-91 інспекції ДАБК у Закарпатській області, за результатом розгляду повторної заяви, повідомляє, що листом Управління містобудівного комплексу та земельних ресурсів від 29.07.2013 року за вих..№148, гр.. ОСОБА_2 за самовільне перепланування квартири та влаштування віконних прорізів в зовнішній стіні будівлі будинку без погоджувальних документів, зобов'язано виконати технічне обстеження конструкцій будинку із залученням ліцензійної організації та засклити вікна непрозорим склом.

Згідно листа Ужгородської міської ради Виконавчий комітет № У-00037/06-06 від 07.03.14р. встановлено, що заява ОСОБА_1 від 13.01.2014р. з виходом на місце розглянута спеціалістами міськвиконкому. При цьому виявлено, що власником квартири № 3 встановлені металеві опори для огорожі на земельній ділянці, яка знаходиться у спільному користуванні всіх мешканців будинку. Всі роботи, які виконуються у дворі спільного користування повинні погоджуватись з усіма співкористувачами. Погодження на вищевказані роботи міськвиконкомом не вимагаються.

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 21.05.2013 р. виданого інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України гр. ОСОБА_2 здійснив заливку цементної площадки з влаштуванням завісу, згідно техпаспорту виданого КП «БТІ м. Ужгорода» за №6165 від 07.12.2012 р.

Згідно копії технічного паспорту від 07.12.2012 року, номер інвентаризаційної справи 6165, по АДРЕСА_1, встановлено, що ОСОБА_2 (належить 21/200 частини) та ОСОБА_3 (належить 21/200 частини), які були реконструйовані.

Згідно Витягу з протоколу засідання комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства від 31.10.2013 року № 35 запропонували гр. ОСОБА_1 зробити повторне обстеження власного майна, всім співмешканцям звільнити територію від непотребу, заключити угоду з спеціалізованим підприємством з вивозу ТПВ; КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» обстежити водопостачання та водовідведення зазначеного будинковолодіння, надати заключення законності використаних мереж водопостачання та водовідведення; Дільничому Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області встановити місцезнаходження гр. ОСОБА_9 - мешканця кв.2 та зобов'язати його звільнити від захаращення резиновими виробами (скатами спільну територію будинковолодіння № 123. Після оформлення співмешканцями всіх необхідних документів рекомендувати подати заяву в Ужгородську міську раду на отримання окремих поштових адрес та в подальшому оформити належним чином земельну ділянку.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

В судовому засіданні було встановлено, що спірна земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1, нікому із сторін не виділялася та ні за ким з сторін даної справи не закріплена, у зв'язку з чим неможливо встановити межі земельної ділянки, а саме, хто з сторін має користуватися якою частиною спірної земельної ділянки. Спірна земельна ділянка є двором загального користування.

На теперішній час, між сторонами, виникають спори щодо користування земельною ділянкою за адресою: по АДРЕСА_1 в м.Ужгород.

Так, позивач вказує, що відповідачі самовільно побудували прибудоване приміщення біля свого входу в квартиру, встановили металеві стовпчики вздовж спільного двору, відповідачами самовільно з боку будинку влаштовано отвір в стіні, вікно, а також закладено прохід до сараю позивача, чим створили перешкоди в користуванні двором загального користування та повноцінного обслуговання належної позивачу частини будинку.

Разом з тим, стосовно прибудованого приміщення, судом встановлено що гр. ОСОБА_2 здійснив заливку цементної площадки з влаштуванням завісу, згідно техпаспорту виданого КП «БТІ м. Ужгорода» за №6165 від 07.12.2012 р., стосовно влаштованих отворів в стіні, відповідачами такі були засклененні непрозорим склом, що не заперечували самі сторони.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки з наданих суду доказів не вбачається, які ж саме перешкоди чиняться з боку відповідачів позивачу у здійсненні ним права користування його власністю при наявності вказаних обставин.

Не доведеними є вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання відповідачів звільнити прохід до сараю позивача, оскільки матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цих вимог. Крім того, позивачем не підтвердженно, що вказаний ним сарай, належить на праві приватної власності саме йому.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні цих позовних вимог.

За правилами, передбаченими ст. ст. 376, 386, 391 ЦК України нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо воно збудовано або будується без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самовільно, без будь-яких дозвільних документів державних органів та органів місцевого самоврядування, без узгодження з іншими співвласниками встановлені металеві стовпчики вздовж спільного двору, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості користуватися спільним подвір'ям, а тому відповідачів слід зобов'язати усунути вказані порушення та зобов'язати демонтувати металеві стовпчики на земельній ділянці по АДРЕСА_1 у м.Ужгород.

Щодо вимог позивача про стягнення відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що в їх задоволенні необхідно відмовити. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір відшкодування шкоди, та якими доказами це підтверджується.

ОСОБА_1 у своєму позові просить стягнути з відповідачів на його користь відшкодування моральної шкоди у розмірі - 5 000 грн.. При цьому, в чому полягає завдана йому моральна шкода, з чого він виходив, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі - 5 000 грн. позивач не вказує. Відсутні також будь-які належні та допустимі докази завдання моральної шкоди.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212, 214- 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобов'язання вчинення дій - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 демонтувати металеві стовпчики на земельній ділянці по АДРЕСА_1 у м.Ужгород.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243 гривні 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.