Справа № 317/2668/14-ц
№/п 2/317/1232/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді ГРОМОВОЇ І.Б.

при секретарі Парахіної А.С.

за участю представників: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем ОСОБА_4 вона перебувє в шлюбі, який зареєстрований 15.02.2003 р. відділом РАГС Ялтинського управління юстиції АР Крим. Даний шлюб у них був першим. Від спільного життя с відповідачем вони мають дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний момент проживає з позивачкою, а після розірвання шлюбу буде також проживати з нею. Фактично шлюбні віносини між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 припинились з лютого 2012 року з причини різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя. Подальше сумісне життя з відповідачем та примирення позивачка вважає неможливим. З лютого 2012 р. і по теперішній час позивачка проживає окремо від відповідача. На підставі вищевикладеного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_4, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Ісачкова».

У судове засідання зявився представник позивачки ОСОБА_1, яка повністю підтримала позовні вимоги позивачки та просила суд їх задовольнити.

У судове засідання зявився представник відповідача ОСОБА_2, який проти позову не заперечував.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15 лютого 2003 року відділом РАГС Ялтинського управління юстиції АР Крим, актовий запис №44, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖС № 354256, виданим 15.02.2003 року.

Від шлюбного життя сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою.

Спір щодо поділу майна, яке є спільною власністю подружжя відсутній.

Шлюбні відносини між сторонами припинилися з лютого 2012 року з причини різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, через що стали виникати часті сварки. Сімейні відносини з відповідачем не підтримують, спільне господарство між ними не ведеться. Подальше сумісне життя і примирення між ними сторони вважають неможливим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 є законними, обґрунтованими, та підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам дитини. З урахуванням побажання позивачки, суд вважає за можливе після реєстрації розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Ісачкова».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, зареєстрований 15 лютого 2003 року відділом РАГС Ялтинського управління юстиції АР Крим, актовий запис №44.

Після реєстрації розірвання шлюбу присвоїти прізвища: чоловікові «Ісачков», жінці «Ісачкова».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя І.Б. ГРОМОВА