АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Болтунової Л.М., Тамакулової В.О.,

при секретарі - Завідоновій К.Д.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Надра" до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ПАТ КБ "Надра" звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути солідарно із відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 260084 грн. 63 коп. та судові витрати, посилаючись на те, що 20 березня 2008 року між ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра", та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 793529/ФЛ, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 21388, 08 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,89 % річних, строком до 12 березня 2028 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 20 листопада 2013 року за відповідачами рахується заборгованість в сумі 32 539, 05 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 260 084, 63 грн., а тому просили задовольнити їх вимоги.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2014 року позов задоволено та ухвалено стягнути солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Надра" суму заборгованості станом на 20 листопада 2013 року за кредитним договором № 793529/ФЛ від 20 березня 2008 року, в розмірі 260084 грн. 63 коп., що еквівалентно 32539,05 доларів США, яка складається із: заборгованість по кредиту - 19673, 56 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 157250 грн. 77 коп.; заборгованість по відсоткам - 8519,85 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 68099 грн. 16 коп; пеня - 1578,22 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 12614 грн.71 коп. та штрафи в розмірі 2767,42 доларів США, що в гривневу еквіваленті складає 22119 грн. 99 коп., а також вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене рішення ухвалено з додержанням вказаних вимог закону.

Так, судом встановлено, що 20 березня 2008 року між ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра", та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 793529/ФЛ, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 21388,08 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,89 % річних та строком погашення до 12 березня 2028 року (а.с.7-10).

У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 20 березня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за належне виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору. Поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с.33-34).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із умовами зазначеного договору сплата основної суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами, сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, протягом дії договору до виконання сторонами своїх зобов'язань у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Зобов'язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому ст.533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб., а згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із п.1.1 Договору поруки поручитель зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у вищевказаному розмірі, проте відповідачі свої зобов'зання не виконали, отримані кредитні кошти не повернули, а відповідно до розрахунку суми заборгованості за кредитним договором, станом на 20 листопада 2013 року, відповідачі мають заборгованість в розмірі 260084 грн. 63 коп., що еквівалентно 32539,05 доларів США, з яких заборгованість за кредитом - 19673,56 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 157250 грн. 77 коп.; заборгованість по відсоткам - 8519,85 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 68099 грн. 16 коп; пеня в розмірі 1578,22 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 12614 грн. 71 коп. (а.с. 11).

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про незаконність рішення суду, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності, колегія суддів вважає необгрунтованими, з огляду на наступне.

За змістом ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України право особи на звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу обмежується позовною давністю. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Однак сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови в позові.

Як вбачається з матеріалів справи вказаний вище кредитний договір укладено 20 березня 2008 року на строк до 12 березня 2028 року, тобто строк кредитного договору не закінчено, а позивач у зв'язку з порушенням зобов'язань за вказаним договором скористався своїм правом на звернення до суду для захисту своїх прав в межах дії кредитного договору, а тому строк позовної давності ним не пропущено.

Крім того доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції її не повідомляв, чим порушив її право на судовий захист, колегя суддів вважає необгрунтованими, оскільки відповідач вказавши свою адресу проживання, після укладення договору неодноразово змінювала свою адресу та про ці обставини не повідомляла ні позивача, ні суд, крім того саме відповідачі в силу ст.ст. 526, 527, 530, 533 ЦК України зобов'язані виконувати умови кредитного договору, проте вони ухилилися від виконання своїх зобов'язань, у зв'язку з чим і виникла вказана вище заборгованість.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування або його зміни.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.О. Макаров

Судді Л.М. Болтунова

В.О. Тамакулова