Справа № 442/8390/14-ц
Провадження № 6/442/216/2014
УХВАЛА

Іменем України

06 листопада 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді : Крамара О.В.

при секретарі : Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання судового рішення у справі № 2-1846/10 -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, звернувся до суду із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої покликається на те, що 30 квітня 2010 року він звернувся із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради про стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги як ветерану війни інваліду війни.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 липня 2010 року, яке Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 16 листопада 2011 року залишено без змін.

Вказаний вище позов задоволено частково, зокрема: зобов»язано Управління праці та соціального захисту населення виконавчих органів Дрогобицької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1, як інваліду ІІІ групи, разову грошову допомогу до 5 травня 2009 року право на яку надане ч.5 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням проведеного нарахування, а кошти перерахувати на його рахунок № 6625 у Філії відділення № 6307/016 м.Дрогобич Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На даний час виконання судового рішення утруднене, тому є необхідність змінити спосіб та порядок виконання вказаного рішення, зокрема змінивши у резолютивній частині рішення з «зобов»язати» на «стягнути».

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали заяви, суд вважає, що воно є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач та боржник. Боржником є фізична або юридична особа, яка зобовязана за рішенням вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

За змістом ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу і відповідна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Статтею 14 ЦПК України встановлено, що «Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом».

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області перебуває виконавчий лист № 2-1846/2010, виданий Дрогобицьким міськрайонним судом про зобов»язання Управління праці та соціального захисту населення виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області як інваліду ІІІ групи, разову грошову допомогу до 5 травня 2009 року право на яку надане ч.5 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням проведеного нарахування, а кошти перерахувати на його рахунок № 6625 у Філії відділення № 6307/016 м.Дрогобич Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

Аналіз резолютивної частини рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 08 липня 2010 року та синтез наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на відповідача цим судом, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин ОСОБА_1 просить змінити не спосіб виконання рішення суду, а фактично судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження судом під час прийняття цього рішення. Хоча в цивільному судочинстві повноваження щодо зміни рішення суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки суди апеляційної та касаційної інстанції.

Статтею 373 ЦПК України встановлено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення ( хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) за заявою сторони або поданням державного виконавця суд вирішує питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в цивільній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи не вбачається підстав для зміни способу виконання судового рішення, а тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 373 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання судового рішення у справі № 2-1846/10 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Крамар О.В.