РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 грудня 2014 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Притуляка С.А.

при секретарі - Коверченковій М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-Комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 4149,59 грн., яка складається з: заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 107,29 грн.; заборгованості з повернення кредитних коштів у розмірі 2 500 грн.; пені за прострочення основної судної заборгованості у розмірі 170,99 грн., пені за несплачені відсотки у розмірі 8,81 грн.; комісії у розмірі 112,50 грн.; штрафу у розмірі 1 250 грн., мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

З мотивів, викладених в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, на виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, оскільки відповідач є фізичною особою, суд позбавлений можливості звернутися до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

При цьому у суду є обґрунтовані підстави вважати, що останнім відомим місцем реєстрації та проживання відповідача є адреса, яка, знаходиться під територіальною юрисдикцією Добропільського міськрайонного суду Донецької області, оскільки позивачем до позовної заяви була долучена копія паспорту відповідача - громадянина України серії НОМЕР_2.

Разом із тим, оскільки суд позбавлений можливості достеменно встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача, судом у відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано оголошенням у пресі - в газеті "Урядовий Кур'єр" № 242 від 26.09.2014 року. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

14.02.2014 року між позивачем - Банком та відповідачем - Клієнтом, було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1/14/320/23-09- 13/0005, відповідно до умов якого, банк зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 2 500,00 грн. на строк з 14 лютого 2014 року по 14 серпня 2014 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 15 % річних.

Згідно умов п.4.4.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний був погашати заборгованість перед Банком по наданому кредиту, нарахованим відсоткам та комісії згідно графіку.

Відповідно до п. 4.1.1 Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового погашення суми основного боргу, процентів, комісії, сплати пені та штрафів, шляхом направлення Позичальнику письмової вимоги про дострокове виконання зобов'язань, у разі настання передбачених випадків, таких як затримання сплати частини кредиту та/або процентів більш ніж на один календарний місяць. Протягом 30 календарних днів з моменту надсилання повідомлення про таку вимогу, Позичальник зобов'язаний здійснити дострокове погашення вказаної заборгованості. Вимога про дострокове погашення кредиту, відправлена згідно з поштовими правилами на адресу позичальника, вважається належним повідомленням незалежно від його фактичного отримання та/або неотримання з вини позичальника чи інших підстав.

Згідно п. 1.3 Кредитного договору, Позичальник за обслуговування кредитного рахунку щомісяця сплачує Банку комісію у розмірі 1,5% від первісної сум и кредиту, визначеної у п. 1.1 Договору.

Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим у нього виник борг, який станом на 28.05.2014 року складається з: заборгованості з повернення кредитних коштів у розмірі 2 500 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 107,29 грн., комісії у розмірі 112,50 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст.. 1048 ЦК України).

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості та не спростував її наявності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «АКБ «Капітал» в частині стягнення заборгованості з повернення кредитних коштів у розмірі 2 500 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 107,29 грн., комісії у розмірі 112,50 грн., обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач, посилаючись на прострочення виконання відповідачем зобов'язань за повернення кредиту, просить стягнути з нього пеню за прострочення основної судної заборгованості у розмірі 170,99 грн., пеню за несплачені відсотки у розмірі 8,81 грн., штраф у розмірі 1 250 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 5.2. Кредитного договору у випадку порушення Позичальником строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами, Банк має право вимагати сплати штрафу у розмірі 50% від суми виданого кредиту.

Вищенаведене свідчить про те, що договором за одне і те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання) передбачено подвійну цивільно-правову відповідальність, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Судові палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України № 6-11613 від 06.11.2013 року.

Крім того, з розрахунку заборгованості за Договором вбачається, що позивачем нараховано пеню за прострочення основної судної заборгованості у розмірі 170,99 грн., пеню за несплачені відсотки у розмірі 8,81 грн., штраф у розмірі 1 250 грн.

Зазначена сума нарахована позивачем з врахуванням сум заборгованості за кредитом, сум заборгованості за відсотками та суми пені за прострочення виконання зобов'язання.

Отже, за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором позивачем одночасно нараховано пеню та штраф.

Проте, зі змісту ст. 549 ЦК України вбачається, що пеня і штраф, як різновиди неустойки, обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, можливість нарахування одного виду неустойки на інший виключається.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне відмовити в частині позовних вимог щодо стягнення штрафу.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує суму збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення основної судної заборгованості у розмірі 170,99 грн., пеня за несплачені відсотки у розмірі 8,81 грн.

Судом також встановлено, що відповідачем були понесені витрати за публікацію оголошення, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія меморіального ордеру № 325 від 25.12.2014 року.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 611, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 79, 88, 197, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-Комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-Комерційний банк «Капітал» (адреса: 83001, м. Донецьк, вул. Артема, 63, ідентифікаційний код в , код банку 334828) заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 1/14/320/23-09-13/0005 від 14 лютого 2014 року у розмірі 2899,59 грн., яка складається з: заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 107,29 грн.; заборгованості з повернення кредитних коштів у розмірі 2 500 грн.; пені за прострочення основної судної заборгованості у розмірі 170,99 грн., пені за несплачені відсотки у розмірі 8,81 грн.; комісії у розмірі 112,50 грн., а також судові витрати в розмірі 493,05 грн., які складаються з: 170,22 грн. витрат по сплаті судового збору та 322,83 грн. витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Притуляк

29.12.2014