АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1612/14 Справа № 199/6512/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року м. Дніпропетровськ

17 березня 2014 року колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Лаченкової О.В.

суддів Варенко О.П., Григорченка Е.І.,

при секретарі Гасановій С.Д..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики-,

встановила:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення з нього заборгованість за договором позики.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задоволений частково,стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивачки борг за договором позики у розмірі 159860 грн., проценти за користування позикою 11190 грн.20 коп., 3% річних в розмірі 4441 грн.04 коп., а також судові витрати , які складаються з судового збору в розмірі 1753 грн.91 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 2720 грн., а всього 179966 грн. 15 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року в частині відмови ОСОБА_2 в задоволені окремих вимог та повністю задовольнити позов ОСОБА_2 стягнути з ОСОБА_4 на її користь борг за договором позики в сумі 159860,00 грн., проценти за договором позики в сумі 124349,18, штрафні санкції в сумі 4441,04 грн, у відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн., а всього 293650,22.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, що зявилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено , що між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач взяв в борг у позивача 20000 доларів США, що підтверджується розпискою відповідача від 20 листопада 2012 року, в якій останній зобовязується повернути вищевказану суму із сплатою 7% на місяць в розмірі 21400 доларів США до 20 грудня 2012 року. Але до теперішнього часу свої зобовязання не виконав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Зобовязання виникають із підстав установлених ст.. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів.

Зобовязання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом. Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором , у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.

Як передбачено ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку , що встановлені договором.

Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку з тим, що відповідач до тепер не повернув позивачу позичені в неї гроші, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача 159800 грн. суму основного боргу, 11190,20 грн. проценти за користування позикою за період з 20 листопада 2012 року по 20 грудня 2012 грудня , які передбачені умовами договору позики, 3 % річних в розмірі 4441,04грн., а також судові витрати по справі , що складаються з судового збору в розмірі 1754,91 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 2720,00 грн.

Щодо доводів позивачки в апеляційній скарзі про стягнення процентів в сумі 124349,18 грн.,колегія суддів вважає,що суд першої інстанції правомірно стягнув проценти відповідно до розписки від 20.11.2012 року, в якій зазначено, борг під 7% за період з 20.11.2012 року по 20.12.2012 року,отже в сумі 11190 грн.20 коп.

В частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 5000 грн.,суд обґрунтовано відмовив в задоволенні, оскільки дані договірні правовідносини відповідно до діючого законодавства не передбачають стягнення моральної шкоди.

Таким чином, встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Докази та обставини, на які посилається апелянт, були предметом дослідження судом першої інстанції, при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду і підстав для скасування рішення суду не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді