Справа № 2-2001/11
РІШЕННЯ

Іменем України

30 січня 2014 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

В складі : головуючого - судді Ганкіної І.А.

При секретарі Колонюк Ю.В.

Адвоката Зінченко А.О.

Адвоката Путіліна Є.В.

Відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, 3-ої особи ОСОБА_7 про визнання права спільної сумісної власності на земельну ділянку, -

Встановив:

ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3, 3-ої особи ОСОБА_8 про визнання права спільної сумісної власності на земельну ділянку.

В позові ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що відповідно до договору дарування, посвідченого 14 липня 2009р. донька позивачів ОСОБА_9 та їх зять ОСОБА_6 подарували їм житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями за АДРЕСА_1. Договір був посвідчений 14.07.2009р. приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В. в реєстрі за №2686. Будинок був зареєстрований за позивачами на підставі цього договору в реєстрову книгу №7 за реєстровим №663 31.07.2009р. в КП ВООБТІ. Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1450 га, яка перебуває у власності ОСОБА_9 та ОСОБА_6 згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданих Вінницьким районним відділом земельних ресурсів 22.07.2005р., зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів за НОМЕР_4, НОМЕР_5, відповідно в рівних долях, та на земельній ділянці 0,0160 га, яка належить ОСОБА_6 на підставі державного акту серії НОМЕР_3 виданого Вінницькою РДА 6.03.2006р. та зареєстрованого в книзі записів за НОМЕР_6. Відповідачі по справі після укладання договору дарування будинку мали намір заключити з позивачами договір дарування земельних ділянок, на яких знаходиться будинок. Однак, в наслідок припинення шлюбних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 16.09.2011р. відповідач ОСОБА_6 втратив бажання вчиняти договір дарування, в наслідок чого позивачи були змушені звернутися до суду за вирішенням питання щодо визнання за ними права власності на земельну ділянку необхідну для обслуговування будинку, господарських споруд та будівель.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та її представник Зінченко А.О. позов підтримали. Позивач суду показала, що для забезпечення можливості користування будинковолодінням потрібно визначитися з земельною ділянкою. Вказану земельну ділянку їм повинні були подарувати відповідачі, так як будинок був побудований фактично ними. Про це існувала домовленість, але оскільки шлюб між донькою позивачів та ОСОБА_6 був розірваний, відносини між ним змінилися і дарування землі не відбулося. Так, як будинок не може існувати без землі, позивач просить виділити їм у власність земельну ділянку за уточненням позовних вимог за варіантом №1 додатку №2 експертного дослідження №ОС-107 від 14.05.2013р. по фактичному користуванню, як вже склалося.

Відповідач в особі свого представника Путіліна Є.В. позов визнав частково, та суду показав, що відповідач не проти виділу у власність позивачів частини земельної ділянки для обслуговування будинку, однак просить визначити розмір та конфігурацію даної земельної ділянки за експертним висновком Вінницького відділення КНДІСЕ без врахуванням землі необхідної для вигрібної ями, якої не було в проекті забудови.

Відповідач (вона ж представник ОСОБА_7.) ОСОБА_3 позов визнала та суду показала, що згодна на виділ у власність позивачів земельної ділянки, що запропонована за варіантом №1 додатку №2 експертного дослідження №ОС-107 від 14.05.2013р. та просить врахувати, що на обладнання вигрібної ями їм було надано перепогодження, так як підключення до централізованого водопостачання та каналізації виявилося дуже дорогим. Тому, просить врахувати дану обставину та позов задоволити.

Заслухавши пояснення, та вивчивши матеріали справи та подані докази, суд встановив наступне:

Відповідно до договору дарування, посвідченого 14 липня 2009р. донька позивачів ОСОБА_9 та їх зять ОСОБА_6 подарували ОСОБА_4, та ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями за АДРЕСА_1.

Договір був посвідчений 14.07.2009р. приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В. в реєстрі за №2686 (а.с.4).

Будинок був зареєстрований за позивачами на підставі цього договору в реєстрову книгу №7 за реєстровим №663 31.07.2009р. в КП ВООБТІ (а.с.5).

Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1450 га, яка перебуває у власності ОСОБА_9 та ОСОБА_6 згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданих Вінницьким районним відділом земельних ресурсів 22.07.2005р., що зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів за НОМЕР_4, НОМЕР_5, відповідно в рівних долях, та на земельній ділянці 0,0160 га, яка належить ОСОБА_6 на підставі державного акту серії НОМЕР_3 виданого Вінницькою РДА 6.03.2006р. та зареєстрованого в книзі записів за НОМЕР_6 (а.с.7-9).

Сторонами визнано, що в подальшому відповідачі мали намір вирішити питання щодо земельної ділянки, на якій розташовано будинковолодіння, однак подальший правочин не відбувся внаслідок розрівання шлюбу між відповідачами.

Вказані спірні правовідносини регулюються нормативними положеннями ст.120 ЗК України, та ст.377 ЦК України.

Так, згідно ст.120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Відповідно до ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для о попереднього землевласника (землекористувача).

Згіджно досліджених державних актів, земельна ділянка від будинковолодінням належним позивачам, належала попереднім власникам з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування господарських будівель та споруд.

Визначаючись щодо шляхів вирішення судового спору, суд виходить з того, що сторонами визнано необхідність визнання за позивачами права власності на земельну ділянку необхідну для обслуговуванням житлового будинку, будівель та споруд і вказане право стороною відповідачів не оспорюється.

Для визначення варіантів виділу земельної ділянки проведено два експертних дослідження - Вінницького відділення КНДІСЕ - висновок №172/555/12-21 від 19.09.2012р. та Подільського центру судових експертиз за № ОС-107 від 14.05.2013р.

Висновок за №ОС-107 від 14.05.2013р. враховує облаштування позивачами вигрібної ями та наявність існуючих інженерних мереж, перенесення ях буде потребувати значних грошових вкладень.

На вигрібну яму було видане перепогодження, відповідною спеціалізованою службою, та використовується позивачами у відповідності до фактичного ви користування земельною ділянкою, що склався як до так і після дарування вищевказаного нерухомого майна.

Технічні умови для проектування мереж ВАТ «Вінницяводоканал» для підключення будинку до централізованого водопостачання та водовідведення закінчили свою дію після закінчення будівництва, проект вказаних мереж не був погоджений, і за браком коштів було облаштовано вигрібну яму, на що було отримано відповідне перепогодження, невідповідність якої санітарним чи будівельно-архітектурним нормам суду не підтверджено. До суду стороною позивачів надано акт прийняття в експлуатацію вказаного об»єкту (вигрібної ями), та план-схему проходження комунікацій на території будинковолодіння позивачів.

Тому, враховуючи вказане, суд вважає за необхідне, з врахуванням існуючих мереж, позовні вимоги задовольнити за уточненням позовних вимог, та визнати за ОСОБА_4, ОСОБА_5 право спільної сумісної власності на земельну ділянку, необхідну для обслуговування житлового будинку, будівель та споруд, площею 0,0441 га, що розташована по АДРЕСА_1 та області з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,0414 га, що розташована по АДРЕСА_1 та області в наслідок укладення договору дарування від 14.07.2009р. житлового будинку, господарських будівель і споруд, що раніш належала ОСОБА_6 та ОСОБА_9, на підставі державних актів НОМЕР_7 від 22.07.2005р. та НОМЕР_3 від 22.07.2005р., визначену за варіантом №1 додатку №2 експертного дослідження №ОС-107 від 14.05.2013р.

За ст.82 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідачів понесені позивачами судові витрати в сумі 304 грн.70 коп. судового збору та за оплату експертизи 4175 грн. в рівних частках по 2085, 50 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 120,121 Земельного Кодексу України, ст.377 Цивільного Кодексу України, ст.ст.10, 60,81, 213-218, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_4, ОСОБА_5 право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0441 га, що розташована по АДРЕСА_1 та області з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,0414 га, що розташована по АДРЕСА_1 та області в наслідок укладення договору дарування від 14.07.2009р. житлового будинку, господарських будівель і споруд, що раніш належала ОСОБА_6 та ОСОБА_9, на підставі державних актів НОМЕР_7 від 22.07.2005р. та НОМЕР_3 від 22.07.2005р.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_3 судові витрати в сумі 304 грн.70 коп. судового збору та за оплату експертизи 4175 грн. в рівних частках по 2085, 50 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :