АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк Л. М.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретар Кусяк М.Д.

з участю : представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Камянка Аграр», третя особа приватне підприємство «Купа Бюлд» про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

встановила:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кам'янка Аграр», третя особа приватне підприємство «Купа Бюлд» про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Вказувала, що 14 вересня 2012 року між нею та ПП „Купа Бюлд" був укладений договір купівлі-продажу майна.

Відповідно до даного договору вона стала власником сільськогосподарської техніки, а саме: агрегату резервної подачі струму (генератор) «NYF Magnate mk II», який встановлюється на насівку трактора, тип 20345382, що використовувався, 3-х фазний, потужністю 20 кВт, рік випуску 1968; сівалки точного висіву «Horsch Pronto 4DC Star», робочою шириною 4 метра, б/в, 2007 року випуску, ідентифікаційний номер 23591310; культиватора «Kockerling Quadro SGF 21/4», б/в, 2003 року випуску, серійний номер 201832; косарки роторної «Agromec-Maschinenbau», тип T313J, б/в, навісна з різальними пристроями, ідентифікаційний номер 931387500; дискової борони «Knoche Mashinenbau GmbH», тип HX 5-7152 RR600, ідентифікаційний

№22-ц/794/1759/14 Головуючий у 1 інстанції Цуренко В.А.Категорія 59 Доповідач Перепелюк Л.М.

номер 207558, б/в, рік випуску 2002; обприскувача для сільського господарства, напівпричіпний, шланговий «Mamut 5000.28», ідентифікаційний номер ТР, рік випуску 2007; трактора сільськогосподарського «Fendt 924 Favorit», ідентифікаційний номер 924211051, б/в, рік випуску 1996; трактора сільськогосподарського «Fendt 924 Favorit», ідентифікаційний номер 916211061, б/в, рік випуску 1998; екскаватора «FDI-Sambran ТЕС 3000», ідентифікаційний номер 4, б/в, рік випуску 1994; тракторного причепа «Kotte Riesteck DK 1803», б/в, рік випуску 1999, загальна вага 18 тон, колір чорний, ідентифікаційний номер DH-YJ 945; тракторного причепа «Kotte Riesteck DK 1803», б/в, рік випуску 1999, загальна вага 18 тон, колір чорний, ідентифікаційний номер DН- YJ 946.

Однак, вказана техніка знаходиться у відповідача ТоОВ «Камянка Аграр», так як була передана продавцем відповідачу у користування на підставі договору оренди, дія якого закінчилась у 2012 році.. Для отримання придбаної техніки вона 04.08.2014 року звернулася до відповідача з відповідним листом, в якому просила провести передачу техніки 15.08.2014 року, проте відповідач не відреагував на дане повідомлення. 15.08.2014 року був складений акт про неможливість отримання техніки, оскільки керівництва ТзОВ „Кам'янка Аграр" не було на місці та було встановлено відсутність техніки.

Вважає, що, як власник майна позбавлена права власності, тому що майно знаходиться у відповідача. Просила суд витребувати у ТзОВ «Кам'янка Аграр» сільськогосподарську техніку, а саме: агрегат резервної подачі струму (генератор) «NYF Magnate mk II», який встановлюється на насівку трактора, тип 20345382, що використовувався, 3-х фазний, потужністю 20 кВт, рік випуску 1968; сівалку точного висіву «Horsch Pronto 4DC Star», робочою шириною 4 метра, б/в, 2007 року випуску, ідентифікаційний номер 23591310; культиватор «Kockerling Quadro SGF 21/4», б/в, 2003 року випуску, серійний номер 201832; косарку роторну «Agromec-Maschinenbau», тип T313J, б/в, навісна з різальними пристроями, ідентифікаційний номер 931387500; дискову борону «Knoche Mashinenbau GmbH», тип HX 5-7152 RR600, ідентифікаційний номер 207558, б/в, рік випуску 2002; обприскувач для сільського господарства, напівпричіпний, шланговий «Mamut 5000.28», ідентифікаційний номер ТР, рік випуску 2007; трактор сільськогосподарський «Fendt 924 Favorit», ідентифікаційний номер 924211051, б/в, рік випуску 1996; трактор сільськогосподарський «Fendt 924 Favorit», ідентифікаційний номер 916211061, б/в, рік випуску 1998; екскаватор «FDI-Sambran ТЕС 3000», ідентифікаційний номер 4, б/в, рік випуску 1994; тракторний причеп «Kotte Riesteck DK 1803», б/в, рік випуску 1999, загальна вага 18 тон, колір чорний, ідентифікаційний номер DH-YJ 945; тракторний причеп «Kotte Riesteck DK 1803», б/в, рік випуску 1999, загальна вага 18 тон, колір чорний, ідентифікаційний номер ОН- YJ 946 та передати їх їй, ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2014 року до участі у справі залучено у якості третьої особи ПП «Купа Бюлд».

10 листопада 2014 року ТзОВ «Кам'янка Аграр» надано суду заперечення проти позову, згідно якого відповідач вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11 листопада 2014 року в позові відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11.11.2014 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі та неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Камянка Аграр», третя особа приватне підприємство «Купа Бюлд» про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Такий висновок суду ґрунтується на нормах матеріального права та на підставі поданих сторонами та досліджених судом доказів.

Так, судом першої інстанції встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 14 вересня 2012 року ПП «Купа Бюлд» продало у власність ОСОБА_1 сільськогосподарську техніку загальною вартістю 415 737 гривень. Як визнано сторонами, укладення договору відбувалося без реєстраційних документів на транспортні засоби та без реальної передачі предмету договору від продавця до покупця.

Згідно довідки Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області №10-11/1336 від 10.11.2014 року вбачається, що вказані в договорі сільськогосподарська техніка, трактори і причепи, як на день укладення договору, так і на день розгляду справи по суті, значаться зареєстрованими за приватним підприємством «Купа Бюлд».

Наведені обставини підтверджені у суді 1-ї інстанції належними та допустимими доказами.

Згідно Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 694 від 08 липня 2009 року (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація та зняття з обліку машин проводяться державними інспекціями сільського господарства в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах. Власники зобов'язані зареєструвати в інспекції машину протягом 10 діб від дня придбання, митного оформлення або виникнення інших обставин, що є підставою для реєстрації. Строк реєстрації може бути продовжений інспекцією у разі неможливості власника своєчасно її провести у зв'язку з хворобою, відрядженням чи з інших причин.

Згідно п.4 вказаного Порядку машина реєструється протягом семи днів на підставі заяви власника або уповноваженої ним особи, яка подається державному інспектору у відповідному районі, у разі, коли документи, що додаються до заяви, подані у повному обсязі. До заяви, крім іншого, додаються: документи, що підтверджують право власності або правомірність використання машини; документи, що підтверджують сплату передбачених законодавством податків, а також зборів за послуги, що надаються інспекцією; виписка або витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; копія довідки про включення до ЄДРПОУ (для юридичної особи) або копії паспорта та картки фізичної особи - платника податків про присвоєння ідентифікаційного номера державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платників (для фізичної особи); документ, що посвідчує особу представника власника та його повноваження (у разі потреби); свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про її зняття з обліку попереднім власником (якщо машина перебувала в експлуатації та була зареєстрована в інспекції чи іншому державному органі); зареєстрована в установленому порядку вантажна митна декларація, за якою здійснено митне оформлення машини, чи посвідчення про реєстрацію транспортного засобу, видане митним органом (для реєстрації ввезеної з-за кордону машини, що реєструється уперше); акт про присвоєння ідентифікаційного номера (у разі реєстрації машини, якій ідентифікаційний номер присвоєно відповідно до пункту 14 цього Порядку); висновок спеціаліста; інші документи у випадках, визначених цим Порядком.

Пунктом 17 зазначеного Порядку передбачено, що з обліку машина знімається у зв'язку з її відчуженням чи вибракуванням протягом семи днів на підставі заяви власника або уповноваженої ним особи, до якої додаються зазначені в Порядку документи.

У разі зняття з обліку машини у зв'язку з відчуженням номерний знак власник здає до інспекції. У свідоцтві про реєстрацію машини робиться запис "Знято з обліку для реалізації".(п. 18 Порядку).

Експлуатація машини, не зареєстрованої в інспекції, або без номерного знака "Транзит" забороняється (п.27 Порядку).

Тобто, процедура реєстрації та зняття з обліку сільськогосподарської техніки, в тому числі тракторів і причепи здійснення інших заходів, урегульована вказаним вище Порядком відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо - будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 липня 2009 року № 694.

Таким чином, право власності на таку сільськогосподарську техніку підлягає реєстрації і підтверджується реєстраційними документами (свідоцтвом про реєстрацію).

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Проте, всупереч вимогам вказаних нормативно-правових актів позивач не довів належними і допустимими доказами факт передачі йому продавцем та прийняття ним товару,а, отже, виникнення у нього права власності на спірний товар, а також в матеріалах справи відсутні докази про відповідну перереєстрацію спірної сільськогосподарської техніки. Ухилення від реєстрації транспортних засобів, як і від зняття їх з реєстрації перед відчуженням, сторонами вказаного позивачем договору свідчать про неправомірність угоди та про намір ухилення від сплати обов'язкових податкових платежів.

За загальним правилом, цивільно-правовий договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 ЦК України). Проте у цивільному праві є велика кількість договорів, щодо яких застосовується спеціальне правило визначення моменту їхнього укладення: якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640ЦК України). У науці цивільного права такі договори називаються реальними.

Із системного аналізу змісту норм Цивільного кодексу України щодо окремих видів договорів видно, що договором, який укладається з моменту передання речі, є в тому числі договір купівлі-продажу. Договір купівлі-продажу є реальним договором, який в силу ст. 655 ЦК України передбачає необхідність реальної передачі речі, що є предметом договору.

У зв'язку з тим, що реальна передача сільськогосподарської техніки від ТОВ «Купа Бюлд» до ОСОБА_1 не відбулася,то момент укладення договору не настав. Підтвердженням цієї осбатвини є зміст договору, який приєднаний до матеріалів справи (а.с.4), згідно якого, не дивлячись на те, що договір оренди спірного майна ПП «Купа Бюлд» та ТзОВ «Камянка Аграр» закінчився, майно продавцем ПП «Купа Бюлд» не передається покупцю ОСОБА_1, а, з незрозумілих причин, продовжує перебувати у орендаря ТзОВ «Камянка Аграр», хоча,згідно ст. 655 ЦК України продавець передає або зобов'язується передати майно покупцю, але аж ніяк не вправі зобов'язувати третю особу передавати майно.

В договорі купівлі-продажу 14 вересня 2012 року між ОСОБА_1 та ПП «Купа Бюлд» крім того, не встановлено ціну кожного товару, що продається, а також не встановлено строків оплати товару, що продається, що в свою чергу свідчить про відсутність у вказаному договорі істотних умов договору.

Таким чином, при укладенні договору купівлі-продажу 14 вересня 2012 року між ОСОБА_1 та ПП «Купа Бюлд», сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору, тому такий договір не можна вважати укладеним.

Згідно абз.2 п.1 ст. 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. У зв'язку з цим, наявність ряду фактів, а саме : факт реєстрації спірної техніки за ПП «Купа Бюлд», що підтверджується довідкою Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області №10-11/1336 від 10.11.2014 року; відсутність підтвердженого доказами факту передачі об'єктів продажу від ПП «Купа Бюлд» ОСОБА_1; недосягнення сторонами згоди з істотних умов вказаного договору (ціни кожного найменування товару та способів оплати за товар) свідчать про неукладеність договору купівлі-продажу14 вересня 2012 року між ОСОБА_1 та ПП «Купа Бюлд».

Крім того, позивачем не надані докази здійснення оплати за техніку. Ні позивачем, ні третьою стороною також не надано жодних доказів перебування техніки у користуванні ТзОВ «Кам'янка Аграр» (договорів оренди, актів приймання-передачі тощо).

Згідно п.1.ст 387 ЦК України та п.19 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» лише власник мас право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зважаючи на те, що апелянтом не доведений факт вчинення правочину, внаслідок якого право власності на техніку перейшло від ПП «Купа Бюлд» до ОСОБА_1, у останньої немає правових підстав звертатись до суду про витребування майна.

Відповідно до частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства.

Згідно із статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Аналогічне положення міститься в п.19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, яка передбачає, що, застосовуючи положення статтi 387 ЦК, суди повиннi виходити з того, що власник має право витребувати своє майно вiд особи, яка незаконно, без вiдповiдної правової пiдстави заволодiла ним i в якої майно фактично знаходиться та є iндивiдуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володiннi якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в судi у неї вiдсутнє, не може бути задоволений.

Відповідно до п.5 згаданої постанови, якщо права на нерухоме майно пiдлягають державнiй реєстрацiї, то право власностi у набувача виникає з дня такої реєстрацiї вiдповiдно до закону (стаття 334 ЦК ) та з урахуванням положення про дiю закону в часi на момент виникнення спiрних правовiдносин (стаття 5 ЦК ).

П.23 вищезгаданої постанови передбачає, що вiдповiдно до статтi 387 ЦК та частини третьої статтi 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна iз чужого незаконного володiння, повинна довести своє право власностi на майно, що знаходиться у володiннi вiдповiдача.

При цьому, суди повиннi мати на увазi, що право власностi на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказiв, що пiдтверджують виникнення такого права у позивача.

Факт знаходження майна на балансi особи сам по собi не є доказом права власностi чи законного володiння.

П. 27 вищезазаченої постанови передбачено, що якщо пiд час розгляду позову про витребування рухомого майна iз чужого незаконного володiння судом буде встановлено, що пiдставою виникнення права власностi позивача є нiкчемний правочин i вiдсутнi iншi пiдстави виникнення права власностi, суд вiдмовляє в задоволеннi позову незалежно вiд того, чи пред'являвся зустрiчний позов про оспорення правочину, оскiльки вiдповiдно до частини другої статтi 215 ЦК нiкчемний правочин є недiйсним незалежно вiд визнання його таким судом.

Що стосується доводів апелянта щодо того, що суд не надав оцінки правомірності набуття права власності на майно у позивача та правомірності відчуження майна у відповідача, то вони спростовуються матеріалами справи та дослідженими судом доказами, наведеними вище.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновок суду та підтвердили її, ОСОБА_1, право власності на оспорюване майно, факт вибуття його поза її волею та факт знаходження майна у відповідача.

Як встановлено судом 1-ої інстанції і це неодноразово стверджував представник позивачки, посилаючись на акт від 15.08.2014 р (а.с.7) щодо неможливості повернення майна від відповідача через його відсутність,майно, яке просить позивачка витребувати у відповідача ТзОВ «Камянка Аграр» відсутнє у відповідача. На спростування цієї обставини апелянтом не надано жодного належного та допустимого доказу.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права, що призвели до незаконного рішення суду, то колегія суддів вважає, що вони є необґрунтованими та недоведеними.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного та процесуального законодавства апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Усупереч вимогам ст.ст. 60, 131 ЦПК України, апелянт не надав суду належні та допустимі докази на спростування висновків суду першої інстанції.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту вступу її в законну силу.

Головуючий:

Судді: