ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7271/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2014 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Трусової Т.О.,

при секретарі Мінасян С.Г., з участю: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання вимоги неправомірною, зобов'язання вчинити дії, визнання публічних договорів нікчемними, визнання договору таким, що втратив чинність, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (надалі - ФОП ОСОБА_3.) про визнання неправомірною вимоги щодо написання заяви та надання копії паспорта як умови здійснення трансферу доменних імен; зобов'язання проводити ідентифікацію клієнтів на підставі направленої електронною поштою заявки; зобов'язання виконати заявки на трансфер доменів; зміну умов публічного договору № 1 в частині особи виконавця з ОСОБА_4 на ОСОБА_3; надання засвідченої копії договору; визнання датою припинення дії договору дату завершення технологічного процесу трансферу останнього доменного імені; зобов'язання в місячний термін розробити нову та єдину версію публічного договору оферти; зобов'язання попередити усіх клієнтів за 30 днів про впровадження нового публічного договору та надати новий договір для ознайомлення шляхом розсилки інформаційного повідомлення електронною поштою; зобов'язання вирішувати усі питання по публічній версії договору № 1, а у разі згоди двох сторін заключити новий договір на прийнятних умовах; визнання нікчемними усіх версій публічних договорів, де виконавцями зазначені ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6; визнання договору № 1 нікчемним по закінченню терміну попередження; відшкодування моральної шкоди в сумі 1670 грн.; відшкодування збитків в сумі 194,74 грн.; заборону видаляти реєстраційні записи про домени у відповідних базах адміністраторів.

Позов обґрунтований наступним. ОСОБА_2 має статус власника доменів ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4, будучи зареєстрованим у базі системи UANIC під реєстраційним записом YB797- UANIC. Адміністратором доменів ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_9 є ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_9», а адміністратором домену ІНФОРМАЦІЯ_10 є ТОВ «ОД.ЮА». Загальним адміністратором домену.UA є ТОВ «Хостмайстер». Правила по міжнародним доменам затверджені міжнародними правилами та регламентами адміністраторів. Кожен адміністратор доменної зони розробляє власні регламенти роботи доменів виходячи з законодавства країни, нормативних та технічних актів, дотримуючись при цьому регламенту загальнодержавного домену UA. Регламент українського загального домену.UA та правила доменів ІНФОРМАЦІЯ_8, ІНФОРМАЦІЯ_9, ІНФОРМАЦІЯ_10 розміщені на відповідних сайтах та є загальнодоступними. Для реєстрації українського домену на своє імя необхідно мати обліковий запис у базі системи UANIC, яка є загальнодоступною до перегляду та реєстрації на сайті вітчизняного адміністратора доменних імен http:shostmaster.ua. Згідно правил та регламентів доменів власником домену вважається той, чия поштова скринька (e-mail) вказана в обліковому записі системи UANIC. Вказана система розпізнає власника за командами, які він створює та передає через поштову скриньку.

З 2006 р. технічне обслуговування належних позивачу доменів надає відповідач по справі - ФОП ОСОБА_3 (tech-c), який у базі системи UANIC має реєстраційний запис HVOST-UANIC.

11 вересня 2014 р. позивач подав заявки (запити) на трансфер належних йому доменів ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 (перевід доменів до іншого реєстратора), проте відповідач його запити не підтвердив (відхилив) пояснивши відмову у трансфері доменів відсутністю відповідних письмових заяв та ненаданням копії паспорта.

Вказані дії відповідача позивач вважає незаконними і такими, що порушують правила та регламенти роботи доменних імен посилаючись на те, що в описі процедури трансферу доменів відсутня вимога щодо складання письмової заяви та ідентифікації клієнта за допомогою паспорта. За міркуванням позивача та обставина, що запит на трансфер домену здійснений з поштової скриньки власника домену, зареєстрованої у базі системи UANIC, є достатнім підтвердженням особи власника домену.

Будучи клієнтом відповідача, позивач вивчив публічні договори оферти, розміщені на головній та офіційній Інтернет-сторінці відповідача http://hvosting.ua, і з'ясував, що на вказаній сторінці наявні кілька версій публічних договорів оферти, при цьому вони різні для фізичних та юридичних осіб (Договір № 1 та Договір № 2), а клієнт відповідача надав позивачу ще один варіант договору (Договір № 3). Дослідженням архівів мережі Інтернет (веб-архів) встановлено, що за даними Інтернет-сторінки відповідача з 2006 р. по 2008 р. послуги клієнтам надавав ФОП ОСОБА_3, а у проміжок часу з 15 вересня по 8 грудня 2008 р. відповідач передав права з надання послуг ФОП ОСОБА_5, при цьому було змінено договір по суті. З 8 жовтня 2010 р. у відповідача було розміщено зовсім новий договір, послуги по якому надає ФОП ОСОБА_5 Станом на 25 червня 2011 р. права надання послуг вже були передані ФОП ОСОБА_4, і саме цей договір на час подання позовної заяви розміщений на Інтернет-сторінці відповідача.

На думку позивача відповідач, маючи різні версії договорів та змінюючи в односторонньому порядку умови надання послуг і виконавця послуг без належного повідомлення про це клієнтів, порушує норми ст.ст. 633, 641 ЦК України і вводить в оману споживачів, порушує правила ведення бухгалтерських операцій.

Внаслідок неправомірних дій відповідача позивач поніс збитки в розмірі вартості послуг відповідача за рік - 194,74 грн., а також йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у порушенні його прав у сфері надання послуг, що призвело до змін у його життєвих відносинах і обумовило витрату додаткових зусиль для відновлення порушеного права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримав пославшись на викладені у позовній заяві обставини. Пояснив, що своїми неправомірними діями відповідач порушив його право на трансфер доменного імені до іншого реєстратора, а зміною виконавців послуг та умов публічних договорів оферти він порушує права усіх своїх клієнтів.

Позивач відмовився від пропозиції відповідача щодо надання йому пароля для трансферу доменів до іншого реєстратора обґрунтувавши свою позицію бажанням отримати судове рішення про задоволення його позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав пославшись на хибне тлумачення ОСОБА_2 умов Регламенту публічного домена. Пояснив, що адміністрування національного домену.UA і обслуговування відповідної доменної зони здійснюється ТОВ «Хостмайстер». На підставі договору з ТОВ «Хостмайстер» ФОП ОСОБА_3 отримав статус реєстратора, а позивач, сплативши кошти за реєстрацію доменного імені, отримав доменне ім'я в тимчасове користування і відповідно статус реєстранта. Щорічно реєстрант платить реєстратору за послугу, при цьому у разі чергової несплати, через 1 рік 2 місяці і 5 днів, домен стає вільним, і його може замовити будь-хто.

Реєстрант має право на власний розсуд обирати виконавця послуг по обслуговуванню домену і може ініціювати перенесення домену на обслуговування до іншого реєстратора (трансфер домену). Відповідно до параграфу 7.3.4. Регламенту публічного домену перед видачею пароля доменного об'єкта повинен переконатися, що пароль запитує дійсний реєстрант доменного імені, тобто ідентифікувати реєстранта. Процедура ідентифікації реєстранта в регламенті не зафіксована і те, яким чином реєстратор переконується в особі реєстранта, це його справа, і ні реєстр, ні адміністратор домену, в це питання не втручаються.

Поштова скринька не є засобом ідентифікації особи, оскільки реєстратор не може бути впевненим, що доступ до неї має лише одна особа, і ця особа саме та, за кого себе видає.

Зазвичай юридичні особи ідентифікуються за допомогою печатки та фірмового бланка, а фізичні - за паспортом. Таким чином запит про заяву та скан першої сторінки паспорта абсолютно правомірний і законний. І лише після того як реєстратор переконався, що запит надіслано не зі зламаної emale-скриньки, тобто в тому, що запит про трансфер робить саме реєстрант домену, реєстратор повинен актуалізувати запис про реєстранта, тобто змінити контактні дані для домену позивача з «ОСОБА_2 (саме такі дані позивач надавав відповідачу протягом останніх семи років) на «ОСОБА_2» (як зазначено в паспорті позивача) і видати йому пароль, за допомогою якого обраний ним реєстратор може завершити процедуру трансфера.

Відповідач в суді заявив, що оскільки він одержав копію паспорта позивача як додаток до позовної заяви, він готовий в будь-який момент видати позивачу пароль для трансферу його доменів до іншого реєстратора.

Заперечуючи проти доводів позову щодо незаконності існування окремих договорів для фізичних та юридичних осіб, відповідач послався на те, що законодавство України не забороняє кільком підприємцям використовувати один і той же сайт для просування своїх товарів і послуг. В даному конкретному випадку він (ФОП ОСОБА_3.) надає послуги юридичним особам, а ФОП ОСОБА_6 - фізичним особам. Таким чином на його сайті ІНФОРМАЦІЯ_7 містяться договір для юридичних осіб і публічна оферта для фізичних осіб, які відрізняються лише особою надавача послуг. Договір та публічна оферта ідентичні за змістом і не порушують будь-чиї права.

З 2008 послуги позивачеві надавались і зараз надаються ФОП ОСОБА_6, про що свідчить надана позивачем роздруківка оплат. Весь цей час позивач листувався електронною поштою саме з ОСОБА_6, яка і пояснювала йому суть та принципи виконання Регламенту в частині трансфера домену. Кожного року позивач замовляв і оплачував послугу подовження реєстрації доменних імен, погоджуючись з розміщеною на сайті офертою. При цьому жодних заперечень з приводу оферти, яку він акцептував своєю оплатою, не надходило. Технічна помилка, в результаті якої в розміщеному на сайті договорі оферти не була вказана ОСОБА_6, наразі виправлена.

Вимоги позивача про встановлення одного постачальника послуг відповідач вважає втручанням у діяльність суб'єктів господарювання вказуючи, що вони не ґрунтуються на законі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши заперечення та письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Правову основу діяльності у сфері телекомунікацій встановлює Закон України «Про телекомунікації».

Статтею першою вищевказаного Закону визначено, що доменом є частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється. Домен.UA - це домен верхнього рівня ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, створений на основі кодування назв країн відповідно до міжнародних стандартів, для обслуговування адресного простору українського сегмента мережі Інтернет. Домен другого рівня - це частина адресного простору мережі Інтернет, що розташовується на другому рівні ієрархії імен у цій мережі.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про телекомунікації" адміністрування адресного простору українського сегмента мережі Інтернет включає комплекс організаційно-технічних заходів, необхідних для забезпечення функціонування технічних засобів підтримки адресування, у тому числі серверів доменних назв українського сегмента мережі Інтернет, реєстру домену.UA в координації з міжнародною системою адміністрування мережі Інтернет, спрямованих на систематизацію та оптимізацію використання, обліку та адміністрування доменів другого рівня, а також створення умов для використання простору доменних імен на принципах рівного доступу, захисту прав споживачів послуг Інтернет та вільної конкуренції.

Згідно з частиною другою цієї статті адміністрування адресного простору українського сегмента мережі Інтернет здійснюється уповноваженою організацією для: створення реєстру доменних назв і адрес мережі українського сегмента мережі Інтернет; створення реєстру доменних назв у домені.UA; створення та підтримки автоматизованої системи реєстрації та обліку доменних назв і адрес українського сегмента мережі Інтернет; забезпечення унікальності, формування та підтримки простору доменних назв другого рівня в домені.UA; створення умов для використання адресного простору українського сегмента мережі Інтернет на принципах рівного доступу, оптимального використання, захисту прав споживачів послуг Інтернет та вільної конкуренції; представництва та захисту у відповідних міжнародних організаціях інтересів споживачів українського сегмента мережі Інтернет.

Відповідно до частини четвертої цієї статті утворення адресного простору, розподіл і надання адрес, маршрутизація інформації між адресами здійснюються відповідно до міжнародних вимог.

Організацією, уповноваженою здійснювати адміністрування адресного простору мережі Інтернет в домені.UAі обслуговування відповідної доменної зони, є ТОВ "Хостмайстер" (на підставі відповідного договору з ICANN - Інтернет-корпорацією з присвоєння імен та номерів).

На підставі договору з ТОВ «Хостмайстер» відповідач по справі ФОП ОСОБА_3, який здійснює діяльність у сфері інформаційних технологій і комп'ютерних систем, отримав статус реєстратора доменних імен (а.с. 18, 19, 20, 21).

Порядок реєстрації приватних доменних імен другого рівня в домені.UAта основні принципи і процедури взаємодії реєстраторів з реєстраційною системою реєстру публічного домену визначені відповідними Регламентами, розробленими ТОВ «Хостмайстер» спільно з адміністраторами публічних доменів та реєстраторами. На даний час чинними і обов'язковими для виконання є Регламент особливостей реєстрації приватних доменних імен другого рівня в домені.UA від 1 квітня 2014 р. та Регламент публічного домену від 1 листопада 2013 р. (а.с. 26-33, 34-60). Також на даний час діють і є чинними Правила домену ІНФОРМАЦІЯ_8, ІНФОРМАЦІЯ_9, Правила домену ІНФОРМАЦІЯ_10 (61-64, 66-67).

Судом встановлено, що за позивачем по справі ОСОБА_2 в мережі Інтернет зареєстровані приватні доменні імена другого рівня ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4., реєстратором яких являється ІНФОРМАЦІЯ_6 (ФОП ОСОБА_3.).

Позивач стверджує, що в договірних відносинах з відповідачем він перебуває з 2006 р., проте відповідно до наданих сторонами доказів оплату телекомунікаційних послуг (відкриття аккаунта, виділення дискового простору на устаткуванні виконавця і зберігання на вказаному просторі інформації, реєстрація і продовження реєстрації доменних імен, підтримка первинного і вторинного сервера імен для використовуваних доменів, можливість використання всіх допускних програм і функцій відповідно до вибраного тарифного плану, отримання консультацій тощо) позивач здійснює з 2008 р. (а.с. 139-140, 184-185).

Окрім того згідно наданої відповідачем роздруківки позивач здійснював оплату послуг не на рахунок відповідача, а на рахунок ФОП ОСОБА_6, однак від залучення останньої до участі у справі в якості співвідповідача позивач відмовився, заявивши вимоги лише до ФОП ОСОБА_3

Разом з тим сторони визнають, що між ними існують договірні відносини щодо надання послуг, які базуються на публічному договорі, тобто договорі, в якому підприємець взяв на себе обов'язок надавати телекомунікаційні послуги кожному, хто до нього звернеться.

Відповідно до частини другої статті 633 ЦК України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За приписом частини шостої цієї статті умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов'язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Однак на те, які ж умови укладеного між сторонами публічного договору є неоднаковими для всіх споживачів, позивач не послався і доказів, які б свідчили про те, що розміщені на сайті відповідача ІНФОРМАЦІЯ_7 договори суперечать частині другій статті 633 ЦК України та встановленим регламентам і Правилам, не надав.

Та обставина, що фактично послуги реєстратора для фізичних осіб надає не відповідач як реєстратор доменних імен в домені.UA, а ФОП ОСОБА_6, не свідчить про неоднакові умови для всіх споживачів і в даному випадку жодним чином не порушує права позивача, оскільки за умовами усіх наданих позивачем версій публічного договору, акцептованого позивачем шляхом сплати відповідних сум, сторони мають право передати або доручити виконання своїх прав і обов'язків за договором третій стороні, заздалегідь повідомивши про це іншу сторону не менше чим за 10 календарних днів (п. 7.2. публічного договору (оферти) про надання платних послуг хостингу і реєстрації доменних імен, 2011 р. - а.с. 89-94; п. 10.2 публічного договору (оферти) про надання послуг - а.с. 98-105; п. 7.2. договору про надання платних послуг хостингу і реєстрації доменних імен, 2014 р. - а.с. 107-113).

Умова договору про можливість покладення виконавцем виконання договору про надання послуг на іншу особу не суперечить положенням частини другої статті 902 та частини першої статті 528 ЦК України.

За умови надання споживачу послуг належної якості зміна особи виконавця послуг не є підставою для визнання відповідних положень договору недійсними (нікчемними) за позовом такого споживача, оскільки лише адміністратор домену.UAТОВ «Хостмайстер», з яким ФОП ОСОБА_3 пов'язують договірні відносини, або відповідний державний орган, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, мають право оспорювати передачу останнім функцій реєстратора доменних імен іншій особі.

Відповідно до Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 р. № 295, форма договору про надання певних видів послуг оприлюднюється шляхом розміщення її на веб-сайті і в місцях продажу послуг, а отже не надіслання позивачу електронною поштою нової форми договору за умови розміщення її на веб-сайті відповідача не свідчить про порушення його права на одержання відповідної інформації.

11 вересня 2014 р. позивач ОСОБА_2 надіслав адміністраторам доменів ІНФОРМАЦІЯ_10 та ІНФОРМАЦІЯ_9 заявки на перевід (трансфер) належних йому доменів ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 від поточного реєстратора ІНФОРМАЦІЯ_6 до нового реєстратора ua_delta (а.с. 85, 86, 87, 88).

Судом встановлено, що реєстратор ІНФОРМАЦІЯ_6 як умову надання коду для трансфера (пароля доменного імені) висунув позивачу вимогу щодо надання заяв на трансфер доменів та копії паспорта.

Доводи позивача про незаконність вказаної вимоги суд вважає необґрунтованими.

Так відповідно до параграфу 7.3.4. Регламенту публічного домену трансфер доменного імені здійснюється в два етапи: 1) отримання реєстрантом коду для трасфера (пароля доменного імені); 2) запит трансфера доменного імені на стороні нового реєстратора. При цьому Регламент покладає на поточного реєстратора обов'язок перед видачею пароля доменного імені переконатися, що пароль запитує дійсний реєстрант доменного імені. Регламент не визначає, у який спосіб реєстратор здійснює перевірку особи реєстранта, а отже встановлення процедури ідентифікації реєстранта покладається на реєстратора, який при цьому повинен керуватися чинним законодавством України.

Оскільки чинне законодавство України не визнає поштову скриньку як засіб ідентифікації особи, а паспорт громадянина України є офіційним документом, що посвідчує особу власника, запит реєстратора про надання реєстрантом заяви та копії паспорта є цілком правомірним, а отже така вимога є законною і жодним чином не порушує права позивача.

Окрім того п. 2.2.3. публічного договору (оферти) про надання послуг у версії 2006 р. передбачав обов'язок абонента надавати на вимогу реєстратора документи, які підтверджують його правоздатність і юридичний статус (а.с. 120-131).

Отже враховуючи ствердження позивача про те, що він перебуває з відповідачем у договірних відносинах ще з 2006 р., висунута відповідачем вимога про надання копії паспорта при трансфері доменів жодним чином не погіршує становище позивача в порівнянні зі становищем, в якому він знаходився на час укладення договору.

Ст. 32 Закону України «Про телекомунікації» визначає права споживачів телекомунікаційних послуг, проте обставин, які б давали підстави вважати, що своїми діями відповідач порушив певні права позивача як споживача відповідних послуг, судом не встановлено, на такі обставини не послався і позивач.

Згідно припису статті 15 ЦК України підставою для судового захисту цивільного права або інтересу є його порушення, невизнання або оспорювання.

Оскільки всупереч положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України позивач не довів, що відповідач своїми діями порушив його право чи цивільний інтерес, та відсутність у позивача повноважень за заявлення позову в інтересах інших клієнтів відповідача, підстав для задоволення вимог про зобов'язання відповідача вчинити певні дії як в його інтересах, так і в інтересах необмеженого кола споживачів, суд не вбачає.

Оскільки вимоги про відшкодування моральної шкоди та стягнення збитків є похідними від вимог про визнання дій неправомірними, підстави для їх задоволення також відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання вимоги неправомірною, зобов'язання вчинити дії, визнання публічних договорів нікчемними, визнання договору таким, що втратив чинність, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: