Справа № 203/7065/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Маймур Ф.Ф.

при секретарі: Величко О.М.

за участю: позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхімклінінг-Профі» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхімклінінг-Профі» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та відшкодування моральної шкоди (а.с.1-2).

Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень, посилалась на те, що вона працювала на підприємстві відповідача з 16 лютого 2011 року по 01 лютого 2013 року на посаді прибиральниці виробничих приміщень, проте відповідачем заробітна плата належним чином не виплачувалась і при звільненні розрахунок з нею проведений не був, тому позивач просила суд стягнути на свою користь заборгованість за січень 2013 року в розмірі 1148,00 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку з лютого 2013 року по даний час та у рахунок відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн.(а.с. 1-2,11-13)

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову в яких зазначив про відсутність заборгованості перед позивачем, при цьому просив розглянути справу за його відсутності(а.с.27)

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, розглянувши позов в межах заявлених вимог, дійшов висновку про задоволення позову частково, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у трудових правовідносинах з відповідачем з 16 лютого 2011 року по 01 лютого 2013 року та займала посаду прибиральниці виробничих приміщень. На підставі наказу ТОВ «Укрхімклінінг-Профі» № 19-к від 01 лютого 2013 року позивач звільнена за власним бажанням за ст.38 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою, долученою до матеріалів справи в копії (а.с.6).

Встановлено, що посадовий оклад ОСОБА_1 як прибиральниці виробничих приміщень у ТОВ «Укрхімклінінг-Профі» складав 1300,00 грн., з яких аванс 507,25 грн. та заробітна плата 643,99 грн., що підтверджується копіями витягів з розрахунково-платіжної відомості № НЗП-000008 та відомості № НЗП-000014 за січень 2013 року (а.с.26-40).

Судом встановлено, що 25 січня 2013 року позивачу відповідачем було виплачено аванс у розмірі 588 грн., що підтверджується копією виписки ПАТ КБ «ПриватБанк» по картковому рахунку для виплати заробітної плати № НОМЕР_1 за період з 01.11.2012 року по 30.04.2013 року та не запереченням даного факту позивачем(а.с. 55-58)

Також, згідно даної виписки ПАТ КБ «ПриватБанк» по картковому рахунку № НОМЕР_1 після 25 січня 2013 року жодних перерахувань коштів заробітної плати ТОВ «Укрхімклінінг-Профі» з розрахункових рахунків відповідача, вказаних ним у своїх відомостях на виплату заробітної плати та інших платіжних документах, позивачу не здійснювалось(а.с.55-63)

Встановлено, що позивачу з березня 2014 року по січень 2014 року включно нараховувалась заробітна плата за повні відпрацьовані місяці по 1300,00 грн. щомісяця та в лютому за 1 відпрацьований день з урахуванням належних при звільненні коштів - 451, 10 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Укрхімклінінг-Профі» від 27 листопада 2014 року за №130(а.с.48)

Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані Конституцією України, нормами КЗпП України, Законом України «Про оплату праці».

Конституцією України у статті 43 гарантоване право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Така винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану їм роботу - є заробітною платою (ст.94 КЗпП України).

Статтею 115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, чому повною мірою кореспондують положення ст.ст. 21, 22, 24 розділу VI «Права працівника на оплату праці та їх захист» Закону України «Про оплату праці», який є спеціальним для даних правовідносин.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Суд при критично оцінює твердження відповідача, що у нього відсутня заборгованість по виплаті заробітної плати, оскільки такі дані об'єктивно не підтверджуються випискою банку по картковому рахунку на виплату заробітної плати, а тому суд приходить до висновку, що невиплачена сума заробітку при звільненні склала: 1300,00 (нарахована заробітна плата за січень 2013 року) + 451,10 грн. (нарахована заробітна плата за 1 день у лютому та виплати, належні при звільненні) - 588 грн. (виплачено авансу за січень 2013 року) = 1 163, 10 грн.

Враховуючи вищезазначені обставини та встановлені факти, суд також приходить до висновку про доведеність порушення відповідачем вимог ст.ст.116, 115 КЗпП України з належного розрахунку при звільненні та вчасної виплати заробітної плати позивачу за січень 2013 року та сум при звільненні з 01 лютого 2013 року в сумі 1 163,10 грн., розмір та розрахунок якої відповідачем не оспорений та у відповідності зі своїми обов'язками за ст.ст.10, 60 ЦПК України доказів іншого суду не надано.

При цьому, за ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, лише в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, відтак, суду належить захистити порушені трудові права позивача в межах заявлених нею вимог, стягнувши з відповідача тільки заявлену суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 1 148 грн., оскільки інші вимоги позивачем не заявлялися.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення на її користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, то суд вважає їх необґрунтованими та не підтвердженими доказами, не підкріпленими нормами чинного законодавства, оскільки з пояснень позивача вона звільнилась з ТОВ «Укрхімклінінг-Профі» за власним бажанням та після звільнення працювала в ТОВ «Краусберг Україна» на посаді прибиральниці.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди, то встановивши наявність порушення конституційного права позивача на оплату праці, кошти якої є основним джерелом існування для неї, суд, враховуючи положення ст.237-1 КЗпП України та беручи до уваги тривалість такого порушення, що становило майже два роки, дійшов висновку, що останнє безумовно спричиняло порушення нормальних життєвих зв'язків позивача через позбавлення її можливості забезпечувати себе харчуванням, одягом, лікуванням, утримувати помешкання, розпоряджатися заробленими коштами на власний розсуд, і, як наслідок, вимагало додаткових зусиль для організації свого життя, чим позивачу спричинено моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем у розмірі співмірному до заподіяної шкоди та достатньому для відновлення порушених життєвих зв'язків позивача, що за внутрішнім переконанням суду становитиме 750,00 грн.

За правилами ст.88 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат у справі, від сплати яких позивач звільнена, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487,20 грн. ( 243,60 грн. - за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, та 243,60 грн. - за майнову вимогу у мінімальному розмірі)

Керуючись ст.ст. 88, 209, 218, 224-226, 222 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхімклінінг-Профі» на користь ОСОБА_1 у рахунок повернення заборгованості по виплаті заробітної плати за січень-лютий 2013 року в розмірі 1148 грн. та у рахунок відшкодування моральної шкоди - 750 грн., а разом 1898 грн.

ОСОБА_1 у задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхімклінінг-Профі» на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Рішення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ф.Ф. Маймур