АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8649/14 Справа № 204/5151/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Дубіжанська Т. О. Доповідач - Макаров М.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Макарова М.О.

суддів: Болтунової Л.М., Тамаклової В.О.,

при секретарі Завідоновій К.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом знесення самовільно збудованих прибудов, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов'язати ОСОБА_3 здійснити відповідну перебудову домоволодіння АДРЕСА_1 шляхом знесення всіх прибудов на другому поверсі, що розташовані над приміщеннями належними їй на праві власності та зняти всі установлені на прибудові кондиціонери та відкриту електричну проводку, посилаючись на те, що домоволодіння АДРЕСА_2 розташоване на приватизованій земельній ділянці та належить на праві приватної власності трьом співвласникам, а саме їй - 86/100, ОСОБА_4 - 5/100 часток та ОСОБА_5 - 9/100 часток. Домоволодіння НОМЕР_1 яке належить відповідачу, розташоване на неприватизованій земельній ділянці і є суміжним по відношенню до домоволодіння НОМЕР_2. Даний будинок відповідачем використовується як магазин з продажу холодильних установок та інших господарських товарів на першому поверсі, а приміщення другого поверху використовується ним як офісні.

Також позивач зазначила, що ОСОБА_3 розпочав зводити до існуючої двох поверхневої будівлі НОМЕР_1 прибудову у вигляді кількох приміщень, які зведені ним на стіні належних позивачці на праві власності будівель літ. «Е» та літ. «Д» та на цегляній огорожі між будівлями літ. «Б3-1» та літ. «Е». Крім того, на другому поверсі самочинної прибудови відповідачем встановлені великі кондиціонери з яких стікає вода на дахи належних позивачці приміщень та на її подвір'я, а встановлена електропроводка повністю відкрита та розташована також над її приміщеннями, що є небезпечно з точки зору пожежної безпеки. Вказані прибудови та обладнання на них здійснені відповідачем без її погодження та завдають загрозу належним їй на праві власності приміщень, а також створюють незручності. На усні зауваження позивачки, відповідач не реагує, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 липня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником 86/100 частин домоволодіння НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23 липня 2009 року, виданого Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, та 19 серпня 2010 року управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровську було зареєстровано державний акт, серія АЛ № 027942, на право власності земельної ділянки площею 0,1000 га, яка знаходиться за вказаною адресою (а.с.24, 38).

На підставі договору купівлі-продажу від 28 липня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Ярмолюк М.М. за реєстровим № 3410, ОСОБА_3 на праві власності належить нежитлова будівля літ. А-2, А1-2, сходи а, огорожа № 1, 2, мостіння І, загальною площею 192,4 кв.м., яка знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 87), а згідно договорів купівлі-продажу частини гаражу від 31 грудня 2008 року та від 03 вересня 2009 року відповідачу ОСОБА_3 належить гараж В з двома оглядовими ямами, які знаходяться за цією ж адресою (а.с.68-71).

Рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради від 16.04.2009 року № 100/8, ОСОБА_3 було надано дозвіл на реконструкцію нежитлових приміщень будівель А-2 та А1-2 з влаштуванням гаража та сходової клітки, будівництво прибудови із надбудовою другого поверху над її частиною та влаштуванням навісу за адресою: АДРЕСА_1. Пунктом 2 вказаного рішення, ОСОБА_3 було зобов'язано замовити проектну документацію на реконструкцію нежитлових приміщень та гаражу (а.с.72-73).

В подальшому 08 грудня 2009 року Державною технічною комісією було складено акт про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів нерухомості, в якому вказано, що прибудова до літ. А-2, А1-2 має загальну площу 582,1 кв.м та гараж має загальну площу 99,2 кв.м. Будівельно-монтажні роботи виконані відповідно до державних будівельних норм та готові до експлуатації. Цей акт було затвердежно рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську № 376/5 від 30 грудня 2009 року (а.с.100-103).

Проте відповідно до висновку експертно будівельно-технічного дослідження № 1300-13 від 14 червня 2013 року проведеного по заяві ОСОБА_2, в якому зазначено, що самочинно зведені прибудови власниками домоволодіння АДРЕСА_1, надбудови порушують державні норми, зведені без проекту, можуть завдавати загрозу розташованим поруч будівлям НОМЕР_2 та НОМЕР_3, а також створюють загрозу життєдіяльності мешканців зазначених домоволодінь. На всі зведені самовільно будівлі необхідно виконати проектну документацію, пройти Укрінвестекспертизу, одержати дозвіл на будівництво в Головному архітектурно-планувальному управління міста (а.с.6-23).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог.

Проте з такими висновками погодитися не можна, з наступних підстав

Так, відповідно до ч.7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

А згідно п.п. 22, 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі,

Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.

При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з'ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

У необхідних випадках для з'ясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу згідно з вимогами статті 143 ЦПК України.

Крім того відповідно до ч.2 ст. 35 ЦПК України за такими справами суд має право вирішити питання про залучення відповідного державного органу чи орган місцевого самоврядування як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, а також відповідно до ч.3 ст. 45 ЦПК України залучає до участі у справі відповідну інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю для надання висновків на виконання її повноважень.

Проте, як вбачається з матеріалів справи позивач звертаючись до суду із даними позовними вимогами та зазначаючи про порушення її прав відповідачем при здійсненні самочинного будівництва нічого не зазначила про державний орган чи орган місцевого самоврядування, а також про відповідну інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю, які в межах своїх повноважень можуть встановити такі порушення, які ставить позивачка перед судом, а суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та ці питання взагалі не вирішував.

У ч. 4 ст. 10 ЦПК України зазначено, що суд має сприяти: всебічному і повному з'ясуванню обставин спору; роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про вчинення або не вчинення процесуальних дій, здійсненню їх прав у випадках, що встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України апеляційна інстанція скасовує рішення якщо судом неправильно застосувано норми матеріального чи процесуального права.

Суд допустив такі порушення. В протиріч вимог вказаних норми Закону не уточнив позицію позивача щодо залучення стороною в справу відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування а також про відповідну інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю, не з'ясував фактичних обставин по справі, не встановив характер правовідносини сторін, не надав роз'яснень, як того вимагає Закон, зробив передчасні висновки та постановив незаконне рішення, яке підлягає скасуванню, з постановленням нового - відмови в позові.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді М.О. Макаров Л.М. Болтунова В.О. Тамакулова