Провадження № 22-ц/783/7651/14 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Щербая В.П.

з участю: ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 22 листопада 2014 року у справі за поданням державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Білого А.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 22 листопада 2014 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого у АДРЕСА_1? без вилучення паспортного документа, до сплати заборгованості в розмірі 36646,54 грн. відповідно до виконавчого листа №3440 виданого 09.02.2009 року Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на дитину.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що державний виконавець не додав жодного документу, який би підтверджував невиконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Також він не згідний з наданим розрахунком його заборгованості по аліментах станом на 01 вересня 2013 року в сумі 36645,54 гривень.

Просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 22 листопада 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадках, зокрема якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Судом та матеріалами справи встановлено, що на виконанні державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Білого А.М. перебуває виконавчий лист №2-3440, виданий Франківського районного суду м. Львова від 07.03.2002 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 аліменти на доньку в розмірі 1/4 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 27 лютого 2002 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.3).

02 грудня 2008 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції відкрито провадження з виконання зазначеного виконавчого листа (а.с. 4).

Як убачається з матеріалів справи, боржник добровільно рішення суду не виконує, у нього відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення, на неодноразові виклики державного виконавця жодного разу не з'явився. (а.с. 5, 7, 16)

З 01 січня 2010 року по 01.09.2013 року боржнику нараховано аліменти в розмірі 36 646 грн. 54 коп., однак з часу відкриття виконавчого провадження і по даний час ОСОБА_2 не вніс жодних коштів на погашення вказаної заборгованості.

Боржник викликався у Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції для погашення заборгованості по виконавчих документах та пояснення причин несплати аліментів на 01 квітня 2009 року (а.с.5) та 18 вересня 2013 року (а.с.16), однак на виклики не з'являвся.

Таким чином, матеріалами, наданими суду для вирішення подання державного виконавця (а.с.3-16), підтверджується той факт, що державним виконавцем на виконання вимог ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" було вчинено всі необхідні дії для виконання рішення суду з дотриманням порядку надіслання боржнику усіх документів, які виносились у процесі здійснення виконавчого провадження, як це передбачено вимогами ч.1 ст. 31 цього Закону, однак, ОСОБА_2 не вчиняється жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості по аліментах, відтак, останній ухиляється від виконання рішення суду, а тому встановлення йому судом тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відповідає вимогам ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Галицького районного суду м. Львова від 22 листопада 2014 року відповідає матеріалам справи та вимогам норм процесуального законодавства, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для її скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313, п. 4 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 22 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.