АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2014 м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Литвинюк І.М., Міцней В.Ф.

секретар: Данилко О.А.

за участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх представника ОСОБА_3, відповідачки ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_4, треті особи приватний нотаріус Сторожинецького районного нотаріального округу Головного управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_7, служба у справах дітей Сторожинецької районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання права власності в порядку спадкування, визнання недійсним заповіту, витребування майна з чужого незаконного володіння, виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_8 про визнання права власності в порядку спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_9, який діє в інтересах та за довіреністю ОСОБА_1 і ОСОБА_2, та апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в інтересах та за довіреністю ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи приватний нотаріус Сторожинецького районного нотаріального округу ОСОБА_7, служба у справах дітей Сторожинецької районної державної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно, визнання недійсним заповіту, витребування майна з чужого незаконного володіння, виселення.

Посилалися на те, що батько неповнолітнього позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_10 збудував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та складається з житлового будинку під Л. - «А», який складається з двох жилих кімнат площею 7.40 м.кв. та 12.50 м. кв.; кухні - 10.10 м.кв, та коридора 6.30 м.кв., а також господарських споруд ганку і вбиральні. Разом зі своєю сім»єю він проживав у вказаному будинку.

Оскільки у ОСОБА_10 не було реєстрації постійного місця проживання, то земельна ділянка для будівництва та обслуговування будинку була виділена в користування його матері ОСОБА_11, їй же був наданий дозвіл на виконання будівельних робіт.

Після здачі будинку в експлуатацію ОСОБА_10 мав намір переоформити будинок на своє ім.»я.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла і ОСОБА_11

Після їх смерті стало відомо, що ОСОБА_11 30 травня 2012 року оформила заповіт на свою дочку ОСОБА_4.

Вважають даний заповіт недійсним, оскільки він посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу в той час, як спадкодавець проживав в м.Сторожинець та спадкове майно знаходиться в м.Сторожинець.

Крім цього, у них є сумнів в тому, що заповіт був посвідчений після смерті ОСОБА_11

Після смерті ОСОБА_11, відповідачка ОСОБА_4 вигнала із спірного будинку неповнолітнього ОСОБА_6 та вселила в будинок тимчасових мешканців (квартирантів).

Просили визнати заповіт, посвідчений 30 травня 2012 року від імені ОСОБА_11 недійсним; визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 за ОСОБА_10; витребувати майно і передати спадкоємцю ОСОБА_6; звільнити будинок шляхом виселення тимчасових мешканців.

В червні 2014 року позивачі змінили позовні вимоги. Посилалися на те, що спірний житловий будинок не зданий в експлуатацію, а тому просили визнати право власності на будівлю та прибудинкові споруди, розташовані по АДРЕСА_1.

В серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_8 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

Посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_11.

30 травня 2012 року ОСОБА_11 уклала заповіт, відповідно до якого житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування будинку вона заповідала їй - ОСОБА_4

Вона вчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Оформити право власності на спадкове майно вона не може із-за відсутності правовстановлюючого документу на будинок.

Просила визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований АДРЕСА_1.

В листопаді 2011 року ОСОБА_4 змінила позовні вимоги і просила визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, а саме будівельні матеріали, використані в процесі будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого АДРЕСА_1.

Рішенням Сторожинецького районного суду від 04 листопада 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно за заповітом, а саме: на будівельні матеріали, що були використані в процесі будівництва житлового будинку загальною вартістю 64593 грн., що знаходиться в АДРЕСА_1.

На дане рішення суду ОСОБА_3, яка діє в інтересах та за довіреністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити. Визнати недійсним заповіт від 30.05.2012 року, а в іншій частині позовних вимог рішення суду залишити без змін. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Також на дане рішення суду подав апеляційну скаргу ОСОБА_9, який діє в інтересах та з довіреністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення або направити справу на новий судовий розгляд. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2, і задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що заповіт, складений 30.05.2012 року ОСОБА_11, посвідчено нотаріусом з дотриманням вимог щодо вчинення нотаріальних дій. Спадкоємець за заповітом вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

В той же час позивачі не довели належними та допустимими доказами, що право неповнолітнього ОСОБА_6 порушено.

Такий висновок суду є вірним та таким, що зроблений на підставі повно та всебічно з»ясованих обставинах справи, доказам надана вірна правова оцінка, правильно застосовані норми матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_11 є забудовником житлового будинку по АДРЕСА_1, про що свідчить довідка Сторожинецької міської ради №6563 від 11.12.2008 року (а.с.19).

З довідки Сторожинецької міської ради №839 від 29.07.2014 року вбачається, що за житловим будинком АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка орієнтовною площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належить Сторожинецькій міській раді та знаходилася в користуванні ОСОБА_11 (а.с.63).

10 травня 1995 року був складений акт виносу в натурі земельної ділянки індивідуального забудовника, виділеної ОСОБА_11 (а.с.69) та складений будівельний паспорт на ОСОБА_11 (а.с.65-68).

Крім цього, в матеріалах справи міститься робочий проект на газифікацію будинку та будівельний паспорт внуштрішньобудинкового газообладнання, які оформлені на ОСОБА_11 (а.с.20-25).

Таким чином, з наданих доказів вбачається, що саме ОСОБА_11 виділялася під будівництво житлового будинку земельна ділянка і саме вона була забудовником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1.

А тому доводи позивачів та доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 про те, що будував будинок ОСОБА_10 і саме він є забудовником та його власником, є безпідставними.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 померла (а.с.18).

З копії заповіту від 30 травня 2012 року вбачається, що ОСОБА_11 на випадок своєї смерті заповідала житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для його обслуговування ОСОБА_4.

Даний заповіт складений та посвідчений в м.Чернівці приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу.

Є безпідставними доводи позивачів про те, що заповіт посвідчено з порушенням вимог щодо вчинення нотаріальних дій, оскільки посвідчено за межами нотаріального округу. Позивачі вважають, що на нерухоме майно, яке знаходиться в м.Сторожинець, повинен посвідчувати заповіт нотаріус Сторожинецького нотаріального округу.

Проте такі доводи позивачів є помилковими з наступних підстав.

Посвідчення правочинів є однією з нотаріальних дій, які вчиняють нотаріуси (п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат»).

У силу пункту 10 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882, нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом на всій території України, за винятком обмежень у праві вчинення нотаріальних дій, установлених Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України.

Згідно зі статтею 13-1 Закону України "Про нотаріат" нотаріальний округ - територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса.

Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно-територіального устрою України. У містах з районним поділом округом діяльності нотаріуса є вся територія міста. У разі зміни адміністративно-територіального поділу України, в результаті якого розташування робочого місця (контори) приватного нотаріуса увійшло до іншого нотаріального округу, нотаріальна діяльність відповідних нотаріусів повинна бути зареєстрована в цьому нотаріальному окрузі.

Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 41 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органів місцевого самоврядування, за винятком випадків, передбачених статтями 9, 55, 60, 65, 66, 70-73, 85, 93 і 103 цього Закону, та інших випадків, передбачених законодавством України.

Згідно з пунктом 11 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу.

Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, у посвідчувальному написі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій зазначається місце вчинення нотаріальної дії (удома, у лікарні, за місцезнаходженням юридичної особи та ін.) із зазначенням адреси, а також причин, з яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що нотаріальна діяльність здійснюється нотаріусом у межах свого нотаріального округу та за місцем знаходження приміщення державної нотаріальної контори, в якій працює державний нотаріус, або приміщення, яке є робочим місцем приватного нотаріуса. Законодавством заборонено нотаріусу здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу.

Оспорюваний заповіт складений та посвідчений в м.Чернівці приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу.

Таким чином, він відповідає вимогам закону, посвідчений за адресою місцезнаходження приміщення, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, при посвідченні заповіту приватний нотаріус діяв відповідно до вимог статей 13-1, 41 Закону України "Про нотаріат" та пункту 11 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

З копії заяви ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу ОСОБА_7 вбачається, що вона 23 вересня 2013 року подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11, тобто в останній день передбаченого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.32).

З огляду на викладені обставини суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що спадкоємцем спадкового майна після смерті ОСОБА_11 є відповідачка по справі ОСОБА_4

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 в інтересах позивачів про те, що ОСОБА_11 в силу свого віку (80 років) та інших фізичних вад не могла сама прочитати текст заповіту, оскільки з цих підстав позов не заявлявся і ці обставини не були предметом дослідження в суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах та за довіреністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_9, який діє в інтересах та за довіреністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту вступу її в законну силу.

Головуючий:

Судді: