У Х В А Л А

Іменем України

11 грудня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Бондаренка Ю.О.,

суддів Собослой Г.Г., Куцина М.М.,

при секретарі Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ПАТ «ПриватБанк, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

ПАТ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1, яким просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 2879,76 доларів США, що становить 23009,28 грн.

Позовні вимоги мотивував тим, що згідно укладеного договору б/н від 06.12.2006 року ОСОБА_1 06.12.2006 року отримав кредит у розмiрi 1 000 доларів США у вигляді встановленого кредитного лiмiту на платіжну картку зi сплатою відсотків за користування кредитом у розмiрi 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вiдповiдно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 мiсяцiв з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зi сторін не проінформує iншу сторону про припинення дiї Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, в свою чергу відповідач взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 30.09.2013 року становить 2879,76 доларів США, з яких: 849,74,61 доларів США - за кредитом; 1246,79 доларів США відсотках та користування кредитом; 586,50 гpн. - комісії; 62,58 доларів США - штраф (фіксована частина); 134,15 доларів США - штраф (процентна складова).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 вересня 2014 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ "ПриватБанк" подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції в порушення норм матеріального права не врахував п. 9.3. договору, за яким картрахунки відкриваються на невизначений термін, тим самим сторони домовились про збільшення строку позовної давності, позивач не подавав заяви про закриття карткового рахунку, а на підставі кредитного договору строк дії картки та строк дії договору поновлюється кожного року. Також на думку апелянта судом першої інстанції не враховано, що відповідач по сьогоднішній день користується грошима банку, а відтак дія договору не припинилась.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.2, 3 ст.213 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 256 ЦК України визначено, що особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу у межах строку позовної давності.

Згідно ст.257, ч.5 ст.261, 262 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як вбачається з заяви позичальника та договору б/н від 11.04.2008 року,

ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 1000 доларів США на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% із розрахунку 360 днів у році (а.с.12).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України ).

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до вимог ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно з п. 9.12 "Умови і правила надання банківських послуг" договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього дня такого місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці.

Згідно висновку Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у постанові від 19 березня 2014 року №6-14цс14, яка, відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Судом першої інстанції правильно було встановлено, що строк дії платіжної картки закінчився у грудні 2009 року, останній платіж здійснено 30.10.2007 року, позов предявлено 07.11.2013 року, тобто зі спливом строку позовної давності, а тому в силу ст. 267 ЦК України, це є підставою для відмови в позові.

В свою чергу, доводи апелянта є виключно інтерпретацією умов договору, та законодавства, що не узгоджується, як з діючим законодавством так і з наведеною правовою позицією Верховного Суду України.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 вересня 2014 року, ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «ПриватБанк відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: