Справа № 209/4142/14-ц
Провадження № 2/209/1546/14
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2014 року м. Дніпродзержинськ

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участю секретаря Драгунцевої С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, Прокуратури Миколаївської області, Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про захист прав споживача, захист права власності, права на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, про відшкодування власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою та, доповнивши позовні вимоги, просить: зобов'язати Державу Україну:

- захистити його права споживача;

- забезпечити йому право власності, право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, захистити його власність;

- відшкодувати йому на його користь: його власність - 7893,81 грн.; матеріальну шкоду - 1569,96 грн., в тім числі від інфляції - 962,94 грн., від 3 % річних - 607,02 грн.; моральну шкоду 7893,80 грн.;

- повернути йому затрати по справі - 52,50 грн., в тім числі за ксерокопіювання позовної заяви - 22,50 грн., уточненої позовної заяви - 30 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві зазначив, що ним було укладено депозитний договір з Кредитною спілкою "Флагман". КС не повернуло йому депозит, оскільки Україна скасувала Держфінпослуги, що контролювали роботу КС. Судовим рішенням № 2-56/12 від 30 березня 2012 року на його користь стягнуто з КС 7893,80 грн. Центральний ВДВС Миколаївського МУЮ видав постанову ВП № 32157634 від 13 квітня 2012 року про відкриття виконавчого провадження, але не здійснив його, та новою постановою повернув його без виконання. ВДВС пояснив, що не знаходить майна для стягнення та додав, що КС не є банкрутом, щоденно працює, а тому має грошові обороти, не надав касову книгу, а значить веде подвійну бухгалтерію, та не збирає раніше видані кредити, а значить у такий спосіб переховує свою власність. КС має у власності житловий будинок, тому він вважає, що ВДВС не діє. За цими порушеннями райсуд видав ухвалу № 209/283/14-ц, № 4с/209/5/14 від 28 квітня 2014 року, якою зобов'язав ВДВС відновити виконавче провадження та здійснити його. Скаргою від 03 червня 2014 року він направив до прокуратури копію ухвали, а до ВДВС - виконавчий лист і просив виконати його. Але прокуратура переадресувала його скаргу до ВДВС Миколаївіського МУЮ, а ВДВС не надіслав йому навіть постанови про відновлення виконавчого провадження. ВДВС нарешті арештувало будинок, який знаходився у власності КС, але листом від 26 червня 2014 року знову відповіло, що не знайдено власності, майна КС, на яке можливо звернути стягнення. В діях ВДВС вбачається кримінальне бажання не здійснювати виконавче провадження за його виконавчим листом. На його думку, ВДВС порушив вимоги ст.ст. 11, 30, 51 ЗУ "Про виконавче провадження", а прокуратура Миколаївської області порушила ст.ст. 1, 4, 21 ЗУ "Про прокуратуру": не здійснила прокурорський нагляд за додержанням законності, не забезпечила верховенства закону, не зупинила протиправні дії ВДВС і КС. Вищезазначеними протиправними діями йому була заподіяна матеріальна та моральна шкода, підірвано авторитет Президента і Верховної Ради, які забезпечують права народу.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача Держави Україна Кабінету Міністрів України Берелет І.В. позов не визнав у повному обсязі та пояснив, що за загальним правилом цивільна відповідальність за завдану майнову чи моральну шкоду настає за наявності чотирьох складових: неправомірності дій заподіювача шкоди, негативного наслідку таких дій (шкоди), причинного зв'язку між діями заподіювача шкоди та завданою шкодою, а також вини особи, яка завдала шкоду. Позивачем не наведено доказів порушення Державою його прав у спірних правовідносинах, тому Держава Україна не є належним відповідачем по справі. Правові підстави для стягнення моральної та матеріальної шкоди відсутні, оскільки Держава Україна не є учасником спірних правовідносин, тому відсутня сама можливість заподіяння шкоди Державою Україна.

Представник відповідача Держави Україна Президента Україна Мишковець О.В. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, а також заперечення на позов, в якому зазначила, що позовні вимоги є необгрунтованими, виходячи з такого: відповідно до ст. 170 Цивільного кодексу України Держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України (ухвала від 8 травня 1997 року № 11-з) ч. 2 ст. 102 Конституції України проголошує, що Президент є ""гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина"". Однак, окрім обов'язку виступати від імені держави, за Президентом України закріплено широкі повноваження як у вирішенні загальнодержавних проблем, котрі вимагають поєднання політичних, економічних, соціальних та інших аспектів функціонування держави, так, рівнозначно, і у розгляді локальних питань, що стосуються захисту справедливості, прав, свобод та інтересів окремої людини в разі їх порушення будь-ким, в тому числі і державою. Поряд з цим, для забезпечення конституційного порядку, нормального функціонування держави існує структурована, багаторівнева, ієрархічна система органів виконавчої і судової влади. Вони наділені відповідною юрисдикцією, мають свій предмет ведення і реалізують повноваження через визначені законодавством процедурні рамки та технології. Крім цього, Конституційним Судом України у Рішенні від 3 жовтня 2001 року № 12-рп/2001 (справа про відшкодування шкоди державою) наголошувалось, що в Основному Законі України розмежовуються такі поняття як держава, органи державної влади, посадові і службові особи (статті З, 5, 6, 13, 38, 55, 56, 62 та інші). Наведене вище свідчить про неприпустимість ототожнювання Президента України як Глави держави із ""Державою Україна"" при оспорюванні дій (бездіяльності) органів державної влади чи будь-яких інших суб'єктів. Отже, обов'язковою умовою участі у цивільному судочинстві того чи іншого суб'єкта від імені Держави Україна є відповідність позовних вимог компетенції та повноваженням такого органу. Повноваження Президента України, як неодноразово наголошувалося у рішеннях Конституційного Суду України (від 10 квітня 2003 року № 7-рп/2003, від 7 квітня 2004 року № 9-рп/2004, від 16 травня 2007 року № 1-рп/2007, від 02 жовтня 2008 року № 19-рп/2008, від 8 жовтня 2008 року № 21-рп/2008 та ін.), визначаються виключно Конституцією України. При цьому законодавчі акти не можуть покладати додаткових прав чи обов'язків на Президента України, крім тих, що прямо передбачені нормами Конституції України. Президент України не є учасником заявлених позивачем правовідносин. Главою Держави жодних протиправних дій чи бездіяльності стосовно ОСОБА_1 допущено не було. Слід окремо зазначити, що позивач у прохальній частині позовної заяви від 17 вересня 2014 року, з урахуванням доповнень та уточнень до останньої, просить Державу Україну вчинити певні дії на його користь. Тобто, позовні вимоги по суті до Глави держави не заявлені, а викладені саме до визначених відповідачів.

Представник відповідача Центрального ВДВС Миколаївського МУЮ в судове засідання не з'явилася, надала суду заперечення, в яких зазначено, що при здійснені виконавчого провадження державним виконавцем не було порушено норми чинного законодавства при здійсненні виконання зведеного виконавчого провадження яке перебувало в Центральному відділі державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції щодо 770 виконавчих документів про стягнення коштів з Кредитної спілки ""Флагман"" на користь стягувачів на загальну суму стягнення 31 530 408,94 грн. у тому числі виконавчий лист Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська № 2-56/2012 від 03.04.2012 року про стягнення з Кредитної спілки "Флагман" на користь ОСОБА_1 за договорами по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок кошти в розмірі 7893,81грн. Виконання було доручено державному виконавцю Гаврилюку В.І., яким розпочато примусове виконання відповідно ст. 25 Закону України ""Про виконавче провадження"" шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 13 квітня 2012 року. У постанові про відкриття виконавчого провадження, відповідно до ст. 25 Закону України ""Про виконавче провадження"", вказав про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття та попереджено боржника, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк розпочнеться його виконання в примусовому порядку (копія постанови додається). У зв'язку з тим, що на примусовому виконанні у відділі ДВС перебувало зведене виконавче провадження про стягнення коштів з Кредитної спілки ""Флагман"" на користь стягувачів, 21 травня 2012 року державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову, якою приєднано виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа до складу зведеного виконавчого провадження. В скарзі на нездійснення виконавчого провадження зазначено що дії державним виконавцем, передбачених ст. 32 Закону ""України ""Про виконавче провадження"" не здійснюються. Пункт 1 ст. 32 Закону визначає що одним із заходів примусового виконання є звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Статтею 52 Закону передбачено, що звернення стягнення на майно та кошти полягає в його арешті, вилучені та примусовій реалізації. 22 вересня 2009 року, 20 листопада 2009 року, 24 листопада 2009 року, 03 грудня 2009 року, 28 березня 2012 року направлено запити до органів, які здійснюють реєстрацію права власності. За повідомленням користувача бази даних АЇС ""Автомобіль"" та органу Державтоінспекції за боржником зареєстровані транспортні засоби відсутні. Згідно інформації КП ""Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації"" за боржником зареєстровано на праві приватної власності нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1. За повідомленням ДПА у Миколаївській області інформація стосовно джерел доходів КС ""Флагман"" в податкових органах відсутня, до якого додано перелік зареєстрованих за боржником КС ""Флагман"" розрахункових рахунків. За повідомленням інспекції Держтехнагляду за боржником техніка сільськогосподарського призначення не зареєстрована. 03 грудня 2009 року державним виконавцем відділу ДВС, керуючись ст.ст. 5, 50 Закону України ""Про виконавче провадження"", ст. 59 Закону України ""Про банки та банківську діяльність"", винесено постанови про арешт коштів боржника, які направлено на виконання до банківських установ. 14 січня 2010 року, 19 квітня 2010 року та 07 травня 2010 року державним виконавцем відділу ДВС до банківських установ направлено платіжні вимоги на примусове списання грошових коштів з арештованих розрахункових рахунків боржника. 03 грудня 2009 року при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копію якої направлено до виконання до відповідних органів. 09 грудня 2009 року внесено обтяження на все рухоме та нерухоме майно боржника до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. 23 грудня 2009 року державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову, якою накладено арешт на нерухоме майно боржника за адресою: АДРЕСА_1 та оголошено заборону на його відчуження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження для відома та органу, який здійснює реєстрацію права власності для виконання. Виходом державного виконавця відділу ДВС за місцем знаходження боржника Кредитної спілки ""Флагман"" за адресою: м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 48/2 описано й арештовано майно боржника (оргтехніка, меблі), про що складено акт опису й арешту майна від 19 січня 2010 року. Проте, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 серпня 2010 року за № ц2-2060/10 виключено з-під арешту описане й арештоване державним виконавцем 19 січня 2010 року майно.

02 квітня 2010 року державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться в касах та касових приміщеннях Кредитної спілки ""Флагман"", що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. А. Макарова, 48/2. Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем відділу ДВС вилучено монети номіналом по 1, 2, та 5 копійок на загальну суму 4,48грн., про що представнику Кредитної спілки ""Флагман"" надано квитанцію від 02 квітня 2010 року за №1. При огляді касового приміщення боржника державним виконавцем відділу ДВС грошових коштів та цінностей не виявлено, про що складено акт від 02 квітня 2010 року. Державним виконавцем відділу ДВС в присутності учасників виконавчого провадження залучених до проведення виконавчих дій опечатано двері ""чорного"" входу касове приміщення боржника, касове приміщення та два приміщення депозитного відділу, про що складено відповідні акти державного виконавця від 02 квітня 2010 року. Представника Кредитної спілки ""Флагман"" Копецьку Н.М. попереджено про кримінальну відповідальність за пошкодження смужок паперу, якими здійснювалось опечатування, та входження до опечатуваних приміщень без відома державного виконавця відділу ДВС, про що свідчить підпис представника Кредитної спілки ""Флагман"" Копецької Н.М. в акті державного виконавця від 02 квітня 2010 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 11 серпня 2010 року за № 2/100/10 порушено провадження у справі про банкрутство КС ""Флагман"" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого заборонено стягнення на підставі виконавчих документів. Відповідно до п.8 ст.37 Закону України ""Про виконавче провадження"", порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство є обов'язковим для зупинення виконавчого провадження. Враховуючи вищевикладене 17 травня 2012 року державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про зупинення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, в зв'язку з порушенням провадження у справі про банкрутство Кредитної спілки ""Флагман"". В межах примусового виконання зведеного виконавчого провадження державним виконавцем відділу ДВС з метою перевірки майнового стану боржника, шляхом виявлення майна та розрахункових рахунків, на які можливо звернути стягнення 05 червня 2013 року направлено запити до органів, які здійснюють реєстрацію права власності, (бази даних АІС ""Автомобіль"", Державної податкової служби України, Інспекції державного технічного нагляду, Держземагенства Миколаївського району та Державної реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції). Відповідно до отриманих відповідей з установ реєструючи право власності, а саме: АІС ""Автомобіль"", Інспекції державного технічного нагляду, Держземагенства Миколаївського району майно за боржником не зареєстровано. 01 березня 2013 року на адресу Центрального відділу надійшла ухвала господарського суду Миколаївської області по справі № 2/100/10 від 26 лютого 2013 року про залишення без розгляду заяви кредиторів ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10. ОСОБА_11, ОСОБА_12 про порушення провадження у справі про банкруцтво КС ""Флагман"" та скасування введеного мораторію на задоволення вимог кредиторів. 01 березня 2013 року державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про поновлення зведеного виконавчого провадження № 16196835, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження за вих. № 6353.

Представник відповідача прокуратури Миколаївської області позов не визнала у повному обсязі та пояснила, що відповідно до ст.121 Конституції України, ст.5 Закону України "Про прокуратуру", на органи прокуратури України покладені функції щодо: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом; 3) нагляду за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; 4) нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. На прокуратуру не може покладатися виконання функцій, не передбачених Конституцією України. Водночас ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Частинами 1,2 ст.2 Закону визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України та яке здійснюється державними виконавцями, визначеними Законом. Порядок здійснення контролю за законністю виконавчого провадження та виключний перелік державних органів, які мають право проводити перевірку виконавчого провадження, закріплено ст.83 Закону. До таких органів віднесено Міністерство юстиції України, Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі. Частина 7 ст.83 Закону забороняє втручання інших державних або недержавних органів та їх посадових осіб у виконавче провадження, крім випадків, передбачених цим Законом. Статтею ст.82 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб шляхом подання відповідної заяви (скарги) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. З урахуванням вказаних вимог законодавства, 12 червня 2014 року прокуратурою області звернення ОСОБА_1 від 03 червня 2014 року надіслано за належністю до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області. Також позивачем в обґрунтування вимог про стягнення 7893,81 грн. не надано аргументованих доказів та не доведено понесення ним фізичних, душевних, психічних страждань, які йому завдані діями прокуратури Миколаївської області.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав:

В ході судового розгляду встановлено, що з КС "Флагман" були стягнуті на користь ОСОБА_1 сума депозитного внеску у розмірі 7893,81 грн., що підтверджується копією судового рішення № 2-56/2012 від 27 лютого 2012 року. Державним виконавцем Центрального ВДВС Миколаївського МУЮ на виконання зазначеного судового рішення було відкрите виконавче провадження. Вказане виконавче провадження входило до складу зведеного виконавчого провадження, яке перебувало в Центральному відділі державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції щодо 770 виконавчих документів про стягнення коштів з Кредитної спілки ""Флагман"" на користь стягувачів на загальну суму стягнення 31 530 408,94 грн. 22 вересня 2009 року, 20 листопада 2009 року, 24 листопада 2009 року, 03 грудня 2009 року, 28 березня 2012 року направлено запити до органів, які здійснюють реєстрацію права власності. За повідомленням користувача бази даних АЇС ""Автомобіль"" та органу Державтоінспекції за боржником зареєстровані транспортні засоби відсутні. Згідно інформації КП ""Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації"" за боржником зареєстровано на праві приватної власності нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1. За повідомленням ДПА у Миколаївській області інформація стосовно джерел доходів КС ""Флагман"" в податкових органах відсутня, до якого додано перелік зареєстрованих за боржником КС ""Флагман"" розрахункових рахунків. За повідомленням інспекції Держтехнагляду за боржником техніка сільськогосподарського призначення не зареєстрована. 03 грудня 2009 року державним виконавцем відділу ДВС, керуючись ст.ст. 5, 50 Закону України ""Про виконавче провадження"", ст. 59 Закону України ""Про банки та банківську діяльність"", винесено постанови про арешт коштів боржника, які направлено на виконання до банківських установ. 14 січня 2010 року, 19 квітня 2010 року та 07 травня 2010 року державним виконавцем відділу ДВС до банківських установ направлено платіжні вимоги на примусове списання грошових коштів з арештованих розрахункових рахунків боржника. 03 грудня 2009 року при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копію якої направлено до виконання до відповідних органів. 09 грудня 2009 року внесено обтяження на все рухоме та нерухоме майно боржника до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. 23 грудня 2009 року державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову, якою накладено арешт на нерухоме майно боржника за адресою: АДРЕСА_1 та оголошено заборону на його відчуження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження для відома та органу, який здійснює реєстрацію права власності для виконання. Виходом державного виконавця відділу ДВС за місцем знаходження боржника Кредитної спілки ""Флагман"" за адресою: м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 48/2 описано й арештовано майно боржника (оргтехніка, меблі), про що складено акт опису й арешту майна від 19 січня 2010 року. Проте, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 серпня 2010 року за № ц2-2060/10 виключено з-під арешту описане й арештоване державним виконавцем 19 січня 2010 року майно. 02 квітня 2010 року державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться в касах та касових приміщеннях Кредитної спілки ""Флагман"", що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. А. Макарова, 48/2. Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем відділу ДВС вилучено монети номіналом по 1, 2, та 5 копійок на загальну суму 4,48грн., про що представнику Кредитної спілки ""Флагман"" надано квитанцію від 02 квітня 2010 року за №1. При огляді касового приміщення боржника державним виконавцем відділу ДВС грошових коштів та цінностей не виявлено, про що складено акт від 02 квітня 2010 року. Державним виконавцем відділу ДВС в присутності учасників виконавчого провадження залучених до проведення виконавчих дій опечатано двері ""чорного"" входу касове приміщення боржника, касове приміщення та два приміщення депозитного відділу, про що складено відповідні акти державного виконавця від 02 квітня 2010 року. Представника Кредитної спілки ""Флагман"" Копецьку Н.М. попереджено про кримінальну відповідальність за пошкодження смужок паперу, якими здійснювалось опечатування, та входження до опечатуваних приміщень без відома державного виконавця відділу ДВС, про що свідчить підпис представника Кредитної спілки ""Флагман"" Копецької Н.М. в акті державного виконавця від 02 квітня 2010 року. Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 11 серпня 2010 року за № 2/100/10 порушено провадження у справі про банкрутство КС ""Флагман"" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого заборонено стягнення на підставі виконавчих документів. 17 травня 2012 року державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про зупинення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, в зв'язку з порушенням провадження у справі про банкрутство Кредитної спілки ""Флагман"". В межах примусового виконання зведеного виконавчого провадження державним виконавцем відділу ДВС з метою перевірки майнового стану боржника, шляхом виявлення майна та розрахункових рахунків, на які можливо звернути стягнення 05 червня 2013 року направлено запити до органів, які здійснюють реєстрацію права власності, (бази даних АІС ""Автомобіль"", Державної податкової служби України, Інспекції державного технічного нагляду, Держземагенства Миколаївського району та Державної реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції). Відповідно до отриманих відповідей з установ реєструючи право власності, а саме: АІС ""Автомобіль"", Інспекції державного технічного нагляду, Держземагенства Миколаївського району майно за боржником не зареєстровано. 01 березня 2013 року на адресу Центрального відділу надійшла ухвала господарського суду Миколаївської області по справі № 2/100/10 від 26 лютого 2013 року про залишення без розгляду заяви кредиторів ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10. ОСОБА_11, ОСОБА_12 про порушення провадження у справі про банкруцтво КС ""Флагман"" та скасування введеного мораторію на задоволення вимог кредиторів. 01 березня 2013 року державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про поновлення зведеного виконавчого провадження № 16196835, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження за вих. № 6353. Ці обставини підтверджуються ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 квітня 2014 року по справі № 209/283/14-ц, постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 32157634 від 26 грудня 2013 року, ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 жовтня 2013 року по справі № 209/2531/13-ц.

Відповідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

12 червня 2014 року прокуратурою області звернення ОСОБА_1 від 03 червня 2014 року надіслано за належністю до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, що підтверджується листми за вих. № 05/2/3-16-14 від 14 серпня 2014 року.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади АРК, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадах, встановлених законом.

Відповідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

- у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

- у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 25 травня 2001 року "Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. З'ясуванню підлягає факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Судом встановлено, що відповідачі діяли у відповідності до вимог чинного законодавства, позивачем не доведена протиправність їх дій і, як слідство, завданнями ними матеріальної шкоди.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову у частині стягнення з відповідачів матеріальної та моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1167 України, ст.ст. 3, 10, 60, 61, 88, 158, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна, Прокуратури Миколаївської області, Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про захист прав споживача, захист права власності, права на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, про відшкодування власності відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.Л. Шендрик