Номер провадження 4-с/754/132/14
У Х В А Л А

Іменем України

11.08.2014 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Скрипка О.І.

при секретарі Козоріз І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», зацікавлені особи: Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Васильєва С.С., -

В С Т А Н О В И В :

31.07.2014 року до суду надійшла скарга ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в якій заявник просить визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві Васильєва С.С. та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 26.06.2014 року у виконавчому провадженні № 39230966.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 03.08.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 26-07-И/11, відповідно до якого позичальнику було надано кредитні кошти в сумі 113430 доларів США з терміном повного погашення заборгованості по наданих кредитних ресурсах до 02.08.2022 року.

З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором було укладено Іпотечний договір, на підставі якого ОСОБА_1 передав в іпотеку АТ «Банк «Фінанси та Кредит» квартиру АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових кімнат, має загальну площу 41,3 кв.м., житлову площу 25,6 кв.м.

Державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві 09.08.2013 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-432/2013 р., виданого 19.02.2013 року Деснянським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошових коштів. 24.01.2014 року державним виконавцем було накладено арешт на все майно ОСОБА_1, в тому числі і на вищевказану квартиру.

18.07.2014 року в ході ознайомлення представника заявника з матеріалами виконавчого провадження стягувач дізнався про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 39230966.

Заявник вважає вказану постанову незаконною та просить її скасувати, посилаючись на те, що в мотивувальній частині постанови державний виконавець ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві Васильєв С.С. вказує, що згідно відповіді БТІ за боржником ОСОБА_1 зареєстрована ? частина квартири за адресою: АДРЕСА_2, та, відповідно до Державного реєстру іпотек, квартира за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.1.1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 ЗУ «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 ЗУ «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов»язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя за умови, що у позичальника у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, а також, якщо загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку.

Як наголошує заявник, в тексті вказаного Закону чітко визначено, що мораторій вводиться лише у випадках, коли предмет іпотеки використовується як постійне місце проживання. В матеріалах виконавчого провадження відсутні докази, які б підтверджували факт постійного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, з матеріалів справи про звернення стягнення на предмет іпотеки стягувачу відомо, що ОСОБА_1 не зареєстрований та не проживає за вищевказаною адресою.

Іншою умовою застосування вищевказаного Закону є підтверджений факт відсутності іншого нерухомого житлового майна, яке б належало боржнику на праві власності. З мотивувальної частини постанови вбачається, що доказ наявності такого майна у боржника в матеріалах виконавчого провадження присутній.

Посилаючись на викладені обставини, заявник вважає, що державним виконавцем було неправомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в зв»язку з чим просить задовольнити його вимоги.

В судовому засіданні представник заявника Маріна О.Ю. вимоги скарги підтримала.

Заінтересована особа ОСОБА_1 проти скарги заперечував, вказуючи на те, що на даний час в іншому суді розглядається цивільна справа про стягнення з нього заборгованості за вказаним кредитним договором, де зазначена зовсім інша сума боргу, тобто в даному випадку відбувається подвійне стягнення. Крім того, зауважив, що йому зовсім не було відомо про дане виконавче провадження, оскільки жодних постанов, листів з ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві до нього не надходило.

Представник заінтересованої особи ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи обставини справи та наявні докази, а також стислість строків для розгляду даної категорії справ згідно ч.1 ст.386 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника заінтересованої особи на підставі наявних доказів.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на об'єктивному розгляді справи, керуючись законом, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.08.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 26-07-И/11, відповідно до якого позичальнику було надано кредитні кошти в сумі 113430 доларів США з терміном повного погашення заборгованості по наданих кредитних ресурсах до 02.08.2022 року (а.с.5-10).

З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором було укладено Іпотечний договір, на підставі якого ОСОБА_1 передав в іпотеку АТ «Банк «Фінанси та Кредит» квартиру АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових кімнат, має загальну площу 41,3 кв.м., житлову площу 25,6 кв.м. (а.с.14-17).

Постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві 09.08.2013 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-432/2013 р., виданого 19.02.2013 року Деснянським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошових коштів. 24.01.2014 року державним виконавцем було накладено арешт на все майно ОСОБА_1, в тому числі і на вищевказану квартиру (а.с.18-19).

26.06.2014 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві Васильєвим С.С. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року (а.с.20).

Заявник просить задовольнити його вимоги, посилаючись на те, що в мотивувальній частині постанови державний виконавець ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві Васильєв С.С. вказує, що згідно відповіді БТІ за боржником ОСОБА_1 зареєстрована ? частина квартири за адресою: АДРЕСА_2, та, відповідно до Державного реєстру іпотек, квартира за адресою: АДРЕСА_1, а тому відсутні підстави для застосування положень ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року.

Суд вважає дані доводи обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.ч.1, 5 ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Як визначено ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду;

2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання;

3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва;

4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі;

6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення;

7) визнання боржника банкрутом;

8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби;

11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону;

14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

У випадках, передбачених пунктами 1-6, 8, 9, 11-13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.1 ст.1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року, протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням обставин, зазначених у мотивувальній частині оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про її необґрунтованість, передчасність та невідповідність положенням ч.1 ст.1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року, оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази того, що іпотечне майно використовується як місце постійного проживання ОСОБА_1 Крім того, державним виконавцем встановлено, що за боржником ОСОБА_1 зареєстрована ? частина квартири за адресою: АДРЕСА_2. Крім того, ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачає такої підстави для закриття виконавчого провадження, як введення мораторію.

Вищевикладене дає підстави вважати неправомірними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві Васильєва С.С., що виразились у винесенні оскаржуваної постанови, а також підстави для її скасування.

Вирішуючи питання про задоволення скарги, суд приходить до висновку і про те, що заявником не пропущено строк для звернення з такою скаргою до суду, оскільки про існування оскаржуваної постанови від 26.06.2014 року заявник дізнався 18.07.2014 року в ході ознайомлення представника заявника з матеріалами виконавчого провадження № 39230966.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог скарги та необхідність їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-388 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві Васильєва С.С.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 26.06.2014 року у виконавчому провадженні № 39230966 з виконання виконавчого листа № 2-432/2013 р., виданого 19.02.2013 року Деснянським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошових коштів.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 5 днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: