У Х В А Л А

17 квітня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Бондаренка Ю.О.

суддів: Куцин М.М., Собослой Г.Г.,

при секретарі: Чейпеш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 січня 2013 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Закарпатській області,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС головного управління юстиції у Закарпатській області якою просить: визнати незаконними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_3 по винесенню постанови про поновлення виконавчого провадження від 26.11.2013 року у справі ВП №13967916 та зобовязати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_3 скасувати неправомірну постанову про поновлення виконавчого провадження від 26.11.2013 року по справі ВП №13967916.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 січня 2013 року закрито провадження у справі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав до апеляційного суду Закарпатської області апеляційну скаргу на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 січня 2013 року, якою просить скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 січня 2013 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

В судовому засіданні апелянт підтримав апеляційну скаргу і просив задовольнити з підстав зазначених в ній.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується апеляційна скарга, обєктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Закриваючи провадження в даній справі в порядку п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що оскарження дій старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки дана справа належить до юрисдикції адміністративного суду та розглядається в порядку адміністративного судочинства.

Такий висновок суду не відповідає нормам процесуального права та обставинам справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суддя своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зі змісту скарги ОСОБА_1 вбачається, що він свої вимоги обґрунтовує покликаючись на норми ЦПК України (ст.ст.383-387 ЦПК України) з чого можна зробити висновок, що він подав скаргу в порядку цивільного судочинства.

Так відповідно до ст. 383 ЦК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З оскаржуваної постанови слідує, що підставою для відновлення провадження у справі є рішення апеляційного суду Закарпатської області від 05 листопада 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ухвалене за правилами ЦПК.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що скаржник не порушив правил підсудності звернувшись до суду за правилами цивільно-процесуального законодавства, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 311, 313-315, 317, 319, 714 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу задовільнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 січня 2013 року скасувати .

Справу направити до Ужгородського міськрайонного суду для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню не підлягає.

Судді