У Х В А Л А

26 листопада 2014 року суддя Подільського районного суду м.Києва Васильченко О. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства «Банк Кіпру» про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних та 3% річних,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Країна» за участю третьої особи - ПАТ «Банк Кіпру» про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних та 3% річних.

Вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, на підставі ч. 1 ст. 121 ЦПК України, оскільки подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України з виходячи з наступного.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на Закон України «Про захист прав споживачів». Однак зазначене посилання не може бути прийнятим до уваги, оскільки між сторонами виникли договірні відносини (його виконання), які регулюються нормами ЦК України, а не Законом України «Про захист прав споживачів».

Ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. У ст. 4 цього Закону зазначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону, і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування).

Метою страхування при укладенні договору страхування між сторонами у даній справі є погашення за рахунок страховика ризику майнової відповідальності у результаті настання страхового випадку.

З наведеного випливає, що не можна ототожнювати договірні правовідносини, які випливають із реалізації особою своїх прав як споживача і безпосередньо прав особи як споживача при реалізації нею даного свого права.

Таким чином, наведені норми дають підстави зробити висновок, що спірні відносини, які виникли з майнового страхування, не підпадають під предмет регулювання Закону України «Про захист прав споживачів» і положення цього Закону не застосовуються до відносин майнового страхування.

Отже, згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України позивач повинна надати документ, що підтверджує сплату судового збору.

Оскільки, без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 119 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства «Банк Кіпру» про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних та 3% річних, залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

В разі якщо позивач у вказаний строк не усуне вказані недоліки, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

СуддяО. В. Васильченко