Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарях Сірош О.В., Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

23 листопада 2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 з вимогою визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину спадкового майна, яке складається з житлового приміщення (квартири) за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.1-3 т.1)

18 квітня 2013 року позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до поданої заяви, просила визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини спадкового майна, яке складається з житлового приміщення (квартири) за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.52-54 т.1)

12 вересня 2013 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалене заочне рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на спадкове майно задоволено. Визнано в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1, право власності на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_4. (а.с.176-177 т.1)

06 лютого 2014 року Апеляційним судом міста Києва ухвалено рішення, яким апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 вересня 2013 року змінено та визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1. (а.с.240-244 т.1)

На підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 травня 2014 року, касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 вересня 2013 року та рішення Апеляційного суду м. Києві від 06 лютого 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. (а.с.30-31т.2)

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2014 року, за клопотанням позивача, замінено неналежного відповідача ОСОБА_3 належним відповідачем Київську міську раду. (а.с.62-63 т.2)

14 жовтня 2014 року позивачем ОСОБА_1 подана заява про зменшення позовних вимог, відповідно до поданої заяви, позивач просила визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину спадкового майна, яке складається з житлового приміщення (квартири) за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.56-58 т.2)

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просила позов задовольнити, визнати за собою, ОСОБА_1, як спадкоємцем першої черги за законом, право власності на ? частину спадкового майна, яке складається з житлового приміщення (квартири) за адресою: АДРЕСА_1, яка за життя належала на праві власності її чоловіку ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, пояснила, що з 27 лютого 2010 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя ОСОБА_4 належала на праві власності ? частина квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 16 вересня 1994 року. В межах визначеного законодавством шестимісячного строку, позивач, як спадкоємець першої черги за законом, звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна до складу якого входить ? частина квартири АДРЕСА_1. Також, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся брат померлого - ОСОБА_3, як спадкоємець другої черги, якому державним нотаріусом роз'яснено, що він не має права на спадкування за законом, за наявності спадкоємця першої черги - дружини померлого, яка висловила намір прийняти спадщину. Після спливу визначеного законодавством строку для прийняття спадщини, позивач звернулась до державної нотаріальної контори з заявою видати свідоцтво про право на спадщину за законом, однак державним нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю у позивача оригіналу Свідоцтва про право власності на житло від 16 вересня 1994 року, та рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, зважаючи на те, що відновити порушенні права позивача, яка є спадкоємцем майна померлого за законом першої черги, можливо лише в судовому порядку, позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Представник відповідача - Київської міської ради, в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, про причини неявки уповноваженого представника відповідач суд не повідомив, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористався.

Представник третьої особи - Головного управління юстиції у місті Києві, в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи тертя особа повідомлялась належним чином, третя особа надала до суду письмові пояснення по суті предмету спору разом з клопотанням про розгляд справи у відсутності їх уповноваженого представника.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що з 27 лютого 2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.8 т.1)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.7 т.1)

За життя, ОСОБА_4 належала на праві власності ? частина квартири АДРЕСА_1, квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло видане 16 вересня 1994 року, яке видане згідно з розпорядженням Дніпровської районної державної адміністрації м. Києва від 16 вересня 1994 року №15/607. (а.с.4)

Співвласником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, якому належить ? частина квартири, а колишні співвласники квартири - ОСОБА_6, помер ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, померла ІНФОРМАЦІЯ_3, яким за життя належали в рівних частках по ? частині квартири.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За нормою частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України)

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

06 травня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про намір прийняти спадкове майно, яке залишилося після смерті чоловіка - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі заяви спадкоємця, Десятою Київської державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №484/2011 року, яка в ксерокопії долучена до матеріалів справи. (а.с.123-166 т.1)

03 вересня 2011 року ОСОБА_3 звернувся до Десятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про намір прийняти спадкове майно, яке залишилося після смерті брата - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.150 зворот)

30 вересня 2011 року (вих. №6919/02-14) Десята Київська державна нотаріальна контора повідомила ОСОБА_3 про наявність заведеної спадкової справи №484/2011 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, про наявність спадкоємця, який прийняв спадщину за законом згідно ст.1261 ЦК України, яким є дружина померлого, роз'яснено, що ОСОБА_3, як спадкоємець другої черги, не має права на спадкування за законом, оскільки є спадкоємець попередньої черги, який прийняв спадщину. (а.с.156 т.1)

30 серпня 2013 року (вих. №4076/02-14) Десята Київська державна нотаріальна контора, повідомила ОСОБА_1, що станом на 30 серпня 2013 року ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняла спадщину, однак нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, оскільки спадкоємцем не надано документи, що підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно, що є предметом спадкування, у зв'язку з чим рекомендовано визнати право власності в судовому порядку. (а.с.173 т.1)

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Фактичний вступив управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право.

Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що за життя ОСОБА_4 належала на праві власності ? частина квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло від 16 вересня 1994 року.

За даними Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, які викладено у відповіді на запит суду від 07.05.2013 року №10264 (И-2013), за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1. (а.с.70 т.1)

Після смерті ОСОБА_4, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 перейшло в порядку спадкування за законом спадкоємцю першої черги - дружині ОСОБА_1, позивачу у справі, яка у встановленому порядку заявила про намір прийняти спадкове майно, однак не отримала свідоцтво про право власності на спадкове майно, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно.

В той же час, обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_4 за життя набув або володів часткою нерухомого майна, що входить до спадкової маси, неправомірно, або на вказане майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи судом не встановлено.

Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, суд задовольняючи позов ухвалює рішення визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 43,60 кв.м, як спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1258, 1268, 1270, 1297 Цивільного кодексу України, ст. 67 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, ст.ст. 1, 4, 10, 11, 15, 57, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 43,60 кв.м, як спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я