Номер провадження 2/754/7150/14
У Х В А Л А

Іменем України

16.12.2014 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Буша Н.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/3 майна ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення боргу та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача грошові кошти.

Позивачем до розгляду справи подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/3 майна, яке належить ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості необхідні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.02.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовними вимогами.

Крім того, Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій має утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються судом для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

У поданій до суду заяві позивачем не зазначено обґрунтування необхідності накладення арешту на 1/3 частину АДРЕСА_2 та яким чином невжиття вказаних заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому.

Враховуючи викладене, відсутність зазначених відомостей у заяві позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/3 майна, яке належить ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її постановлення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя