У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Бондаренка Ю.О.,

суддів Куцина М.М., Собослой Г.Г.

при секретарі Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 06 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

ТОВ "Ключове рішення" звернулося з позовом до ОСОБА_1 про виселити відповідача з квартири за адресою м. Свалява, вул. Визволення, 97/45 Закарпатської області зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України, без надання іншого приміщення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.06.2009 року на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу та зареєстрований у державному реєстрі під № 3430, ТОВ «Ключове рішення» набуло у власність квартиру загальною площею 22,30 кв. м, житловою площею 11.40 кв.м., за адресою: Закарпатська область, м. Свалява, вул. Визволення, 97/45 Після придбання квартири у власність позивач не має доступу до власності так-як у вказаній квартирі проживає відповідач.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 06 серпня 2014 року позов задоволено частково, виселено ОСОБА_1 з квартири № 45, яка знаходиться в будинку № 97 по вул. Визволення в м. Сваляві Закарпатської області без надання іншого жилого приміщення, в решті позову - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, якою просять рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 06 серпня 2014 року скасувати, як таке що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Так, на думку апелянта, суд дійшов невірного висновку оскільки не врахував, що відповідач за пропозицією та під тиском ПАТ "Приват Банк", при наявності тяжких обставин, уклав договір купівлі-продажу житла. Також при укладені договору між ним та позивачем існувала домовленість про повернення квартири в разі виплати заборгованості по кредитному договору. Також суд виселив його з квартири без надання іншого житла, що суперечить житловому кодексу. Що стосується повідомлення про виселення, то такого повідомлення відповідач не отримував.

У судовому засіданні представник ТОВ "Ключове рішення" заперечила щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується апеляційна скарга, обєктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідності до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 17 червня 2009 року ТзОВ «Ключове рішення», на підставі договору купівлі-продажу, укладеному з ОСОБА_1, придбало у власність квартиру загальною площею 22,30 кв.м., житловою площею 11.40 кв.м., за адресою: Закарпатська область, м. Свалява, вул. Визволення, 97/45 (а.с. 5-6). Право власності на вищевказану квартиру зареєстровано за ТзОВ «Ключове рішення» (а.с.8).

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд в силу ст. 317, 319 ЦК України і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Проживання відповідача в спірній квартирі порушує вищенаведене право власника, що є підставою для виселення відповідача.

Статтею 383 ЦК України, закріплено право власника житлового будинку, квартири, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, якщо вони не поєднані з позбавленням права володіння майном.

Бувший власник житлового будинку ОСОБА_1 продав позивачу належне йому житло і з дня продажу будинку втратив право власності, а отже, і користування квартирою.

Подальше користування ОСОБА_1 квартирою в м. Свалява, вул. Визволення, 97/45, з новим власником не оформлялось і відповідач належним чином у визначеному законом порядку вселений не був, тому не набув права на користування житлом, що є підставою для виселення без надання іншого житла.

Що стосується пояснень апелянта про те, що між сторонами існувала домовленість про повернення квартири у разі погашення заборгованості, до дана обставина не підтверджена матеріалами справи. Договір купівлі-продажу відповідач в судовому порядку не оспорював, а тому твердження апелянта щодо його недійсності, як такого що укладався під тиском та в наслідок збігу тяжких сімейних обставин, є безпідставним.

З врахування викладеного суд першої інстанції, в межах заявлених вимог, повно та всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам, наданих сторонами, дійшов правильного і обґрунтованого висновку, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права які призвели або могли призвести до невірного вирішення спору.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.218, 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 06 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: