Справа № 442/1961/14 Головуючий у 1 інстанції: Коваль Р.Г.
Провадження № 22-ц/783/7556/14 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Щербая В.П.

з участю: ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2014 року у справі за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області Мазурик В.В., за погодженням з начальником відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області Грабар Я.П. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2014 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено право виїзду за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, українцю, громадянину України, до повного виконання свого зобов'язання перед ПАТ "УкрСиббанк" у відповідності до виконавчого листа №2-2196/11, виданого 08 квітня 2013 року.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі поcилається на те, матеріали подання не містять доказів, які б давали підстави вважати, що він свідомо не виконував та ухилявся від належних до виконання зобов'язань, а також не представлено суду відомостей про його обізнаність щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

Наданий державним виконавцем рапорт про привід, складений ДІМ Дрогобицького МВ ГУМВУС України у Львівській області не містить дати, яка б давала можливість зрозуміти коли такий складений, що в свою чергу робить його не належним доказом.

На поштових повідомленнях про його виклик до державного виконавця від 23.05.2014 року не його підпис.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 03 лютого 2014 року державному виконавцю вже було відмовлено у задоволенні подання про обмеження його у праві виїзду за межі України у зв'язку із неналежним повідомленням про відкриття виконавчого провадження та отримання ним зазначеної постанови.

Просить ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Як убачається із матеріалів справи, 20 березня 2012 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області частково задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк», стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 221 578,78 гривень (а.с.87-88).

08 квітня 2013 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області видано виконавчий лист про солідарне стягнення з боржника ОСОБА_2 в користь ПАТ «УкрСиббанк» 221 578,78 гривень.

16 травня 2013 року державним виконавцем відкрито провадження з виконання зазначеного виконавчого листа (а.с.179).

03 лютого 2014 року старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області Мазурик В.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 у якому посилався на те, що останній ухиляється від виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, а також обов'язків, які зазначені для боржника ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

Доказами ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, а також обов'язків, які зазначені для боржника були:

повідомлення про виклик ОСОБА_2 до державного виконавця від 16.05.2013 року (а.с.166);

повідомлення про виклик ОСОБА_2 до державного виконавця від 19.07.2013 року (а.с.167);

матеріали постанови про привід боржника ОСОБА_2 від 30.12.2013 року, з рапортом працівника міліції неможливість доставки останнього (а.с.169).

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 лютого 2014 року, яка вступила в законну силу, відмовлено у задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області Мазурика В.В. про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, при тому вищезазначеним доказам ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням суду була надана відповідна оцінка. (а.с.174).

Звертаючись 24 березня 2014 року з повторним поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області Мазурик В.В. навів всі ті самі докази ухилення ОСОБА_2 від зобов'язань, покладених на нього рішенням суду (повідомлення про виклик до державного виконавця від 16.05.2013 р. та від 19.07.2013 року, а також постанови про привід боржника ОСОБА_2 від 30.12.2013 року, з рапортом працівника міліції неможливість доставки останнього) (а.с.162,166-169).

Задовольняючи подання старшого державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, суд першої інстанції виходив лише із наявності у нього невиконаного зобов'язання покладеного судовим рішенням, однак це не є достатньою підставою для такого обмеження.

Частиною 6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов'язки боржника, а саме: утримуватися від дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з»являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно належні боржникові від інших осіб.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, а також обов'язків, які визначені для боржника ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Інших доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань покладених на нього судовим рішенням державним виконавцем не представлено, а судом не здобуто.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що прийнята з порушенням вимог процесуального закону ухвала суду першої інстанції, згідно із положеннями ст.312 ЦПК України залишатись в законній силі не може й підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали з цього питання.

Керуючись ст.303, п.4 ч.2 ст.307, п. 3 ч. 1 ст. 312, п. 2 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області в задоволенні подання щодо тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.