Справа № 461/7383/14 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/6526/14 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Щербая В.П.,

з участю: прокурора Лящука Т.І., представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника за довіреністю прокуратури Львівської області - Лящука Тараса Ігоровича на рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до прокуратури Львівської області, Управління ДАІ ГУМВСУ у Львівській області про звільнення майна з - під арешту та усунення перешкод у здійсненні права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19 серпня 2014 року позов задоволено.

Звільнено з - під арешту та зняти заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) автомобіля марки MERSEDES-VІТО 110 фургон малотоннажний - В № кузова НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1 належного на праві власності ОСОБА_2, накладеної на вказаний автомобіль постановою старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області молодшого радника юстиції Сапуцького Р.Я., від 23 травня 2011 року в кримінальній справі № 181-0311.

Постановлено усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_2 шляхом зобов'язання УДАІ ГУМВС України у Львівській області зняти арешт та заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) щодо автомобіля марки MERSEDES-VІТО 110 фургон малотоннажний-В № кузова НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1 накладених постановою старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області молодшого радника юстиції Сапуцького Р.Я., від 23 травня 2011 року в кримінальній справі № 181-0311.

Рішення суду з оскаржив представник за довіреністю прокуратури Львівської області - Лящук Тарас Ігорович.

В апеляційній скарзі посилається на те, що постанова слідчого Сапуцького Р.Я. про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій щодо транспортних засобів від 23 травня 2011 року у встановленому кримінально-процесуальним законодавством порядку не оскаржувалась і є не скасованою.

Судом у порушення вимог ст.33 ЦПК України, не притягнуто як відповідача державну податкову інспекцію, оскільки арешт накладався для забезпечення можливої конфіскації майна, не витребувані завірені копії акта опису, вироку, рішення суду або іншого органу, на виконання яких проводився опис, матеріали, що є в кримінальній справі щодо належності описаного майна і джерел коштів на його придбання.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 серпня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора Лящука Т.І. на підтримання апеляційної скарги, представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом та матеріалами справи установлено, що згідно біржової угоди від 05 січня 2010 року ОСОБА_2 придбав у власність автомобіль марки MERSEDES-VІТО 110 фургон малотоннажний-В № кузова НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.8).

Відповідно до відповіді УДАІ ГУМВС України у Львівській області за №9/108 аз від 17.06.2014 року, на момент купівлі позивач став другим власником вказаного автомобіля.

Постановою старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23.05.2011 року накладено заборону на проведення реєстраційних операцій автомобіля марки MERSEDES-VІТО 110 фургон малотоннажний-В № кузова НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 в рамках розслідування кримінальної справи №181-0311 порушеної щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за фактом зловживання службовим становищем та перевищення службових повноважень за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.364, ч.1 ст.365 КК України та фактом підроблення документів та їх використання невстановленими особами за ознаками злочинів передбачених ч.1 ст.358 КК України.

У даній кримінальній справі вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01 липня 2013 року, який набрав законної сили, раніше працюючого на посаді начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 визнано винним за ч.3 ст.364, ч.1 ст.365 КК України та притягнуто до кримінальної відповідальності (а.с.29-42).

При тому, позивач ОСОБА_2 не був підозрюваним чи обвинуваченим у даній кримінальній справі, його автомобіль MERSEDES-VІТО 110 фургон малотоннажний-В № кузова НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1 не був визнаний речовим доказом.

Згідно установленої судової практики Верховного Суду України, висловленої у постанові від 15 травня 2013 року, прийнятій за наслідками розгляду справи №6-26 цс-13, предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження, при розгляді якої Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна (а.с.47-49).

Задовольняючи позов про звільнення майна з-під арешту суд першої інстанції на підставі аналізу норм чинного законодавства, як-от: Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, ст.41 Конституції України, ч.1 ст.316,ч.1 ст.319, ч.1 ст.321, ст.391 ЦК України та судової практики, дійшов обґрунтованого висновку про те, що автомобіль MERSEDES-VІТО 110 фургон малотоннажний-В № кузова НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1 придбано позивачем у власність у законний спосіб, даний автомобіль не був визнаний речовим доказом у кримінальній справі, провадження по якій уже закінчено, тому заборона на реєстрацію, перереєстрацію та зняття з обліку даного автомобіля, суттєво обмежує його право власності.

Доводи апеляційної скарги про чинність постанови слідчого Сапуцького Р.Я. від 23 травня 2011 року (не скасування її у встановленому законом порядку), необхідності дослідження матеріалів кримінальної справи №1-233/11 (про обвинувачення ОСОБА_6) не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки в даному суд захистив право власності особи, яка не була учасником кримінального провадження.

Не залучення судом в якості співвідповідача органів державної податкової інспекції, у даному випадку, не призвело до неправильного вирішення справи по суті, що не може бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника за довіреністю прокуратури Львівської області - Лящука Тараса Ігоровича - відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.