Справа № 755/6457/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"22" квітня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, пов'язаної з виплатою страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі по тексту - МТСБУ), звертаючись з позовом до суду, відповідно до заявлених позовних вимог, просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України матеріальну шкоду в розмірі понесених витрат в сумі - 9730,78 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі - 243,60 грн., а також витрати за на правову допомогу в сумі - 750 грн. 00 коп., що є предметом позову.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи позивач повідомлений належним чином, представник позивача ОСОБА_2 подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача просить постановити заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною в позовній заяві, що підтверджується зворотними поштовими повідомлення про їх отримання особисто відповідачем, про поважні причини неявки відповідач суд не повідомив, процесуальним правом подати пояснення по суті предмету спору не скористався.

На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 04 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством Українська страхова компанія «Гарант-авто» та ОСОБА_3 було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який оформлено Полісом за №АА/5367671 (тип Договору №3), строк дії якого з 04.06.2011 року по 03.06.2012 року. Об'єктом страхування відповідно до даного договору, є транспортний засіб - автомобіль «Шевроле», номерний знак НОМЕР_1. (а.с. 7)

На підставі постанови Деснянського районного суду міста Києва від 28 лютого 2012 року ОСОБА_1, визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. (а.с. 7 зворот)

Як встановлено у мотивувальній частині постанови суду: « 04 лютого 2012 року приблизно о 20.30 годин ОСОБА_1, керуючи автомобілем Деу Нексіа д/з НОМЕР_4, на перехресті вул. Братиславській та пр. Лісовий в м. Києві, порушив п.п.2.3.в, 11.4, 14.6 Правил дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, виконуючи маневр ліворуч здійснив виїзд на бік дороги, призначений для руху в зустрічному напрямку, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Шевролет д/з НОМЕР_1 (водій ОСОБА_3), заподіяв пошкодження транспортних засобів, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП ».

Відповідно до частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції Закону, який був чинний на момент настання страхового випадку) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

21 березня 2012 року ОСОБА_3 звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу автомобіля «Шевролет», д.н.з НОМЕР_3, яка була заподіяна під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 04 лютого 2012 року на перехресті вул. Братиславська та пр. Лісовий в місті Києві, з вини водія ОСОБА_1, який керував транспортним засобом - «Деу», д/н НОМЕР_2, та який не мав чинного на дату дорожньо-транспортної пригоди договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с. 6)

На замовлення МТСБУ, Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт»» складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку (за вих.№М12-30 від 15.02.2012 року), автомобіля Шевролет, державний номер НОМЕР_3, відповідно до якого, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, «Шевролет», д.н.з НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, складає 12024,18 грн. (а.с. 9-16)

07 травня 2012 року МТСБУ видано наказ №1434 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих», відповідно до якого ОСОБА_3, в рахунок відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (з вини незастрахованої особи), було перераховано страхове відшкодування за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу «Шевролет» держномер НОМЕР_3, в розмірі 8970,78 грн. Факт виплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 2265 від 15 травня 2012 року. (а.с. 24, зворот)

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Згідно положень п.38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього Закону.

За таких обставин, суд вважає, що Моторно (транспортне) страхове бюро України правомірно пред'явило вимоги до ОСОБА_1, як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04 лютого 2012 року, про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 8970,78 грн., та витрат за послуги аварійного комісара в розмірі 760,00 грн., які підлягають стягненню в порядку регресу у розмірі виплаченого страхового відшкодування ОСОБА_3 за наслідками дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу -автомобіля «Шевролет», державний номер НОМЕР_3, який є об'єктом страхування.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, пов'язаної з виплатою страхового відшкодування, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до положень статті 79 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В силу ст.ст. 56 та 84 Цивільного процесуального кодексу України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи.

Виходячи із системного тлумачення положень ст.ст. 56, 79, 84 Цивільного процесуального кодексу України витрати понесені позивачем до подання позову до суду не є витратами на правову допомогу.

Витрати понесені позивачем до відкриття провадження у справі є збитками, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (п.1 ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України) та можуть бути відшкодовані особі у разі пред'явлення вимог про стягнення таких збитків.

Як вбачається з наданого позивачем платіжного доручення №4191 від 22 листопада 2013 року, Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило ФОП ОСОБА_2 750,00 грн., як 50 % передоплата за юридичні послуги (спр. 16673) згідно Додаткової угоди №18 від 16.10.2013 року до контракту №58 від 17.09.2012 року, без ПДВ). (а.с. 29)

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування з ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 750,00 грн., за відсутності доказів, які мали підтвердити, що понесені позивачем витрати, пов'язанні безпосередньо з розглядом даної справи в суді.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, пов'язаної з виплатою страхового відшкодування, підлягає задоволенню частково, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 8970,78 грн., та витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 760,00 грн., а всього 9730,78 грн., в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., що підтверджується залученим до справи оригіналом платіжного доручення про їх оплату позивачем при звернені з позовом до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.2.1 ст. 38, п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст.1, 4, 10, 11, 56, 58, 60, 61, 79, 84, 88, 208, 209, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, пов'язаної з виплатою страхового відшкодування, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 9730,78 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 коп., а всього на загальну суму 9974 (дев'ять тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) грн. 38 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання відповідачем копії судового рішення.

С у д д я