Справа № 667/4749/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого-судді: Котьо І.В.

при секретарі: Мартошенко А.В.

за участю адвоката: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання частково недійсним договору позики,

встановив:

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що в кінці 2012 року, внаслідок залучення її Суворовським районним судом м. Херсона у якості співвідповідача до участі у справі за позовом ОСОБА_5, вона дізналася про існування договору позики укладеного 30 березня 2010 року між ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Згідно зазначеного договору ОСОБА_5 надав ОСОБА_4 позику в сумі 125000 доларів США до 01 жовтня 2014 року, а ОСОБА_3 в свою чергу виступила поручителем. Однак, позивач зазначає, що ніколи не підписувала вказаного договору позики. У звязку з чим позивач змушена предявити до відповідачів відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд визнати недійсним договір позики укладений 30 березня 2010 року в частині її поручительства та стягнути в відповідачів судові витрати у вигляді судового збору.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 заявив клопотання про витребування доказів, а саме у приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_6 договору дарування № 734875 від 13 грудня 2006 року; у приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7 договору дарування частини квартири № 199953 від 06 червня 2008 року, договору поруки/застави укладений між ПАТ «Діамантбанк» та ОСОБА_3 та інших правочинів, стороною у яких була ОСОБА_3, посвідчених даних нотаріусом за період 2009-2010 років; та з Суворовського районного суду м. Херсона вільних зразків підписів ОСОБА_3 наданих під час розгляду цивільної справи № 2120/13621/12, так як зазначені документи необхідні для обєктивного проведення судової почеркознавчої експертизи, а в свою чергу відповідач позбавлений можливості надати їх суду, про що подав письмове клопотання, яке долучене до матеріалів справи. У звязку з чим судом на розгляд було поставлене питання про витребування доказів.

Представник за довіреністю відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала клопотання заявлене її довірителем про витребування доказів та просила його задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ст.ст. 74 ч.ч.4-5 та 191 ч.3 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання заявленого відповідачем про витребування доказів посилаючись на його необґрунтованість.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлявся належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи суд встановив, що позивач оспорює договір позики укладений 30 березня 2010 року в частині її поручительства з підстав того, що не підписувала вказаного договору. При цьому, позивач подала до суду клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи щодо того чи належать їй підписи проставлені від її імені у відповідних графах договору позики укладеного 30 березня 2010 року.

Відповідно до ч.1 і першого речення ч.2 ст. 133 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. В свою чергу відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що клопотання представника позивача про витребування доказів в частині витребування останніх від приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7 обґрунтоване у звязку з чим підлягає задоволенню, в той час як в іншій частині зазначеного клопотання необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 209-210 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Клопотання відповідача ОСОБА_5 про витребування доказів задовольнити частково.

Витребувати від приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7 договір дарування частини квартири № 199953 від 06 червня 2008 року, договір поруки/застави укладений між ПАТ «Діамантбанк» та ОСОБА_3 та інші договори, стороною у яких була ОСОБА_3, посвідчених даних нотаріусом за період 2009-2010 років, в задоволенні іншої частини клопотання відмовити за його необґрунтованістю.

Виконання даної ухвали доручити приватному нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7, яка повинна подати Комсомольському районному суду м. Херсона витребувані докази в строк до 17 грудня 2014 року шляхом їх безпосереднього направлення до суду.

Розяснити, що відповідно до вимог ч.4 ст. 137 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, зобовязані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня отримання ухвали. При цьому ч.5 ст. 137 ЦПК України, передбачає, що за неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8