Справа № 751/3243/14 Провадження № 22-ц/795/1489/2014 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Рахманкулова І. П. Доповідач - Страшний М. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 року м. Чернігів
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:позивача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Комунального підприємства „Чернігівське тролейбусне управління про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати дане рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт наполягає на тому, під час розгляду справи не було доведено її вини, оскільки сам факт недостачі грошових коштів не є достатньою підставою для звільнення працівника у звязку із втратою довіри. Вказує, що вона працювала сумлінно, професійно виконувала покладені на неї обовязки, не притягувалась до дисциплінарної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції прийшов до висновку, що зібрані у справі докази підтверджують порушення позивачем положень посадової інструкції, правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, що стало підставою для втрати довіри до неї з боку адміністрації, а тому підстави для задоволення її позову відсутні.

Апеляційний суд повністю погоджується із даним висновком, оскільки судом першої інстанції обставини справи зясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Судом встановлено, що відповідно до наказу від 26 листопада 2013 року ОСОБА_5 була прийнята на роботу кондуктора громадського транспорту КП „Чернігівське тролейбусне управління з 28 листопада 2013 року (а.с.46).

Наказом № 56-к від 26 березня 2014 року ОСОБА_5 було звільнено з посади кондуктора громадського транспорту на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України (а.с.47).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговую грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

26 листопада 2013 року з ОСОБА_5 укладено договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до умов якого вона прийняла на себе відповідальність за прийнятий товар, прийняті грошові товарно-матеріальні цінності, квитки пасажирські (а.с.31).

Цим же договором сторони погодили, що у випадку втрати довіри Чернігівському тролейбусному управлінню надається право розірвати з ОСОБА_5 трудовий договір.

Відповідно до ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.

Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 постанови Державного комітету Ради Міністрів СРСР з праці та соціальних питань і Секретаріату Всесоюзної центральної ради професійних спілок від 28 грудня 1977 року № 447/24, якою затверджено вичерпний перелік посад і робіт працівників, з якими можуть укладатися договори про повну матеріальну відповідальність - договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність може бути укладений з працівниками, що обіймають посади або виконують роботи (додаток № 1 до даної постанови), безпосередньо повязані зі зберіганням, обробкою, продажем (відпусткою), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.

Додаток № 1 передбачає виконання наступних робіт, при виконанні яких з працівником укладається договір про повну матеріальну відповідальність, зокрема, по видачі (приймання) матеріальних цінностей пасажирам усіх видів транспорту.

Таким чином, ОСОБА_5, працюючи кондуктором громадського транспорту, належала до категорії працівників, які можуть бути звільненні на підставі втрати довіри до них.

Відповідач, як на підставу звільнення позивача, посилався на акт перевірки наявності зібраної виручки та залишку талонів у кондуктора-контролера від 24.02.2014 року про те, що ОСОБА_5, працюючи 24.02.2014 року на маршруті, допустила нестачу грошових коштів на суму 11 грн. 15 коп., та не забезпечення квитками 4 пасажирів (а.с.33).

Пояснювальною запискою від 25.02.2014 року ОСОБА_5 частково підтвердила факт порушень, виявлених при її роботі 24.02.2014 року (а.с.32).

За порушення п.п.2.2, 2.4, 2.5 Посадової інструкції кондуктора громадського транспорту та п.5.1.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку ОСОБА_5 на підставі наказу від 03.03.2014 року за № 96 була позбавлена преміальної оплати за лютий 2014 року (а.с. 36). Цим же наказом прийнято рішення відділу кадрів підготувати матеріал на засідання профкому на предмет звільнення з роботи ОСОБА_5 з ініціативи адміністрації за п.2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Профкомом КП „Чернігівське тролейбусне управління була надана згода на звільнення ОСОБА_5 з роботи за п.2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України у звязку із втратою довіри, що підтверджується відповідним протоколом засідання від 26. березня 2014 року (а.с.38).

Як розяснено у п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9 (з наступними змінами і доповненнями), звільнення з підстав втрати довіря (п. 2 ст.41 КЗпП України) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіря (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Таким чином, втрата довір'я може бути не тільки результатом скоєння певних дій, а й такого проступку, який дає підстави зробити висновок про те, що подальше залишення такого працівника на роботі з обслуговуванням грошових і матеріальних цінностей може призвести до втрати цих цінностей.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_5 за час своє роботи у позивача неодноразово притягувалась до дисциплінарної відповідальності, що підтверджується даними, відображеними в особовій картці кондуктора-контролера (а.с.45).

Отже, суд першої інстанції прийшов до законного та обгрунтваного висновку про те, що звільнення ОСОБА_5 було проведено з дотриманням вимог трудового законодавства, підстави для поновлення її на роботі відсутні.

У звязку з викладеним, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: