Справа № 713/1558/14-ц
Провадження №2/713/592/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилипюка І.В., з участю секретаря Паучек Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно.

В уточненому позові вказували, що 21.12.2001 року помер їх батько, ОСОБА_4 Після його смерті в с. Банилів по вул. Федьковича,13, Вижницького району Чернівецької області відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, позначеного по плану забудови літерою «А», та належних до нього господарських будівель і споруд, загальною площею 84,00 кв.м., інвентарною вартістю 133020,00 грн.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого все своє майно на випадок своєї смерті заповів ОСОБА_2 Він прийняв після смерті батька спадщину і отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну батькові земельну частку (пай), майновий пай та грошві внески з нарахованими відсотками і компенсаційними виплатами. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказаний вище житловий будинок з надвірни ми господарськими будівлями і спорудами ОСОБА_2 в нотаріальному порядку не оформив.

Зазначали, що на момент смерті ОСОБА_4 з ним в одному будинку була зареєстрована та проживала їх мати, а його дружина ОСОБА_5 За життя ОСОБА_5 також не оформляла технічного паспорта на належний їм з батьком, як подружжю, житловий будинок і надвірні господарські будівлі та споруди, що в с. Банилів по вул. Федьковича, 13 та не отримувала ніякого правовстановлюючого документа про право власності на частину вказаного майна, як спільного майна подружжя. Проте 11.12.2003 року мати приватизувала земельну ділянку біля цього будинку та для його обслуговування загальною площею 0,25 га, кадастровий номер 010020933 та отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №051252 від 11.12.2003 року.

Також 18.10.2010 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким все своє майно, яке буде їй належати на день смерті, вона заповідала своїй дочці, ОСОБА_1 03.10.2013 року ОСОБА_5 померла.

На підставі вказаного заповіту ОСОБА_1 у встановленому законом порядку та терміни звернулася до Вижницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом державний нотаріус постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №378/02-31 від 08.05.2014 року відмовила оскільки не було надано належним чином оформлених документів, які б посвідчували право власності ОСОБА_4 на житловий будинок з надвірними гос подарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Федьковича, 13, в с. Банилів Вижниць кого району та неможливо встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4 та визначити відповідну частку спадкового майна, оскільки в матеріалах спадкових справ містяться документи, які суперечать один одному.

У вказаній постанові нотаріус зазначає, що з довідки Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької облас ті №802 від 18.11.2013 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала його дружина ОСОБА_5, що дає можливість вважати, що вона прийняла спадщину у відповідній частці як спадкоємець за законом обов'язкової частки. Однак, у спадковій справі є заява від її імені про те, що вона пропустила строк для прийняття спадщини і не претендує на спадкове майно та на виділ частки у спільному майні подружжя. Вважає, що відмова її матері від належної їй частки в спадковому майні після смерті батька є нікчемною, оскільки мати жодним чином не могла пропустити і не пропустила строку для прийняття спадщини після смерті батька, оскільки вона з ним прожива ла постійно і була зареєстрована, в тому числі на день його смерті, в житловому будинку в с. Банилів по вул. Федьковича, 13.

Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини мати фактич но вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті батька і від спадщини в межах цього строку не відмовлялась, а її заява до нотаріальної контори поза межами шести місячного строку є нікчемною.

Вважають, що ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину після смерті батька у відповідно належній їй частині, а саме не менше двох третин частки, яка належала б їй за законом (обов'язкова частка), яке вважала наявним у свої власності, хоча і не претендувала на виділ 1/2 частини цього будинку, як спільного майна подружжя.

Вони мають право на спадкування майна після смерті батька та матері на підставі вищевказаних заповітів. Також вони постійно, в тому числі на момент смерті батька та матері проживали разом з ни ми в спадковому будинку та вели спільне господарство. Іншим спадкоємцем першої черги за законом є ОСОБА_3, який у встановлений законом шестимісячний термін не подавав заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батьків, фактично її не прийняв і на неї не претендує.

Просили визнати за ОСОБА_2, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, яким є 1/2 частина житлового будинку, позначеного згідно інвентарного плану забудови літерою «А» (а) з належними до нього 1/2 частиною надвірних господарських будівель і споруд, що розташовані в с. Банилів, вул. Федьковича, 13, Вижницького району Чернівецької області та визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, яким є 1/2 частина житлового будинку, позначеного згідно інвентарного плану забудови літерою «А» (а) з належними до нього 1/2 частиною надвірних господарських будівель і споруд, що розташовані в с. Банилів, вул. Федьковича, 13, Вижницького району Чернівецької області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві уточнений позов підтримала, просила справу розглядати без її участі.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві його представник ОСОБА_6 уточнений позов підтримала, просила справу розглядати без їх участі.

Представник відповідача, Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві уточнений позов визнали, просили справу розглядати у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві позовні вимоги визнав, просив справу розглядати без його участі.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 30.10.1946 року ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, що підтверджується копією повторного свідоцтва про одруження серія ІІ-АБ №273455 від 24.01.1979 року, виданого Банилівською сільською радою Вижницького району Чернівецької області.

З довідки виконавчого комітету Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №307 від 19.05.2014 року вбачається, що згідно записів погосподарських книг з 1947 по 2000 роки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були зареєстровані до господарства в с. Банилів по вул. Федьковича, 13.

Копією технічного паспорту інвентарний №5/176, виготовленого 08.09.2010 року ДКП «Вижницьке РБТІ» підтверджується, що житловий будинок, що розташований по вул. Федьковича, 13 в с. Банилів Вижницького району Чернівецької області, оформлений на ім'я ОСОБА_4 та побудований у 1964 році, тобто під час перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у шлюбі.

Відповідно до ст.22 КпШС України (який діяв на момент придбання будинку) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Стаття 28 КпШС України передбачає, що в разі поділу майна, яке є спільною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Таким чином, житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований по вул. Федьковича, 13 в с. Банилів Вижницького району Чернівецької області, був спільною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5, і їх частки у вказаному майні були рівними, тобто по 1/2.

21.12.2001 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-МИ №078557 від 21.12.2001 року, виданого виконавчим комітетом Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області.

17.12.2001 року від імені ОСОБА_4 складено заповіт, згідно якого усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповідав сину, ОСОБА_2. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області 17.12.2001 року та зареєстрований в реєстрі за №768 і станом на 30.05.2002 року не змінювався і не скасовувався, що підтверджується його копією, яка міститься в матеріалах спадкової справи №89/2003 року, заведеної у Вижницькій державній нотаріальній конторі 07.03.2003 року до майна померлого 21.12.2001 року ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входять:

право на земельну частку (пай) у землі, посвідченого сертифікатом, яка перебуває у колективній власності колгоспу ім. Федьковича розміром 0,79 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в с. Банилів Вижницького району, Чернівецької області, належного померлому на підставі сертифікату серії ЧВ №0110702, виданого Вижницького РДА Чернівецької області 24.12.1996 року згідно рішення Вижницької РДА Чернівецької області від 04.09.1996 року №221, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1345, 24.12.1996 року Вижницької РДА Чернівецької області;

майновий пай у пайовому фонді кооперативу «Черемош» с. Банилів Вижницького району Чернівецької області станом на 03.07.2000 року у розмірі 2091,08 грн., що становить 0,13 відсотків, належного померлому на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЧВ №002829 виданого 31.01.2002 року Банилівською сільською радою Вижницького району Чернівецької області;

грошові внески з нарахованими відсотками, що знаходяться на зберіганні у філії Вижницького відділення Ощадного банку України №6792/021 с. Банилів Вижницького району Чернівецької області на особових рахунках №1328, №057418, №19155142, належних померлому на підставі ощадних книжок.

На вказане спадкове майно державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 12.03.2003 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом серія ВАВ №603676, що підтверджується його копією, яка міститься в матеріалах вищевказаної спадкової справи.

Крім того до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 входить 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою належних до нього господарських та побутових будівель та споруд, що розташовані у с. Банилів Вижницького району Чернівецької області по вул. Федьковича, 13.

Тобто ОСОБА_4, як спадкоємець за заповітом, вчасно прийняв спадщину після смерті батька, ОСОБА_2 та протягом встановленого законом шестимісячного строку із заявою про відмову від спадщини не звертався.

Крім ОСОБА_4, спадкоємцями першої після смерті ОСОБА_2 були також: дружина ОСОБА_5, яка відмовилася від своєї частки у спадщині, та діти ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які не вчинили жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №802 від 18.11.2013 року та матеріалами вищевказаної спадкової справи.

Постановою державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області ОСОБА_8 про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1190/02-31 від 03.12.2014 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається із житлового будинку №13 з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Банилів по вул. Федьковича, Вижницького району, Чернівецької області, у зв'язку з тим, що не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності ОСОБА_4 на дане майно та не можливо встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4 та визначити відповідну частку спадкового майна, оскільки в матеріалах спадкових справ містяться документи, які суперечать один одному, що підтверджується її копією.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Відповідно до п.1 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому суд вважає, що оскільки на час відкриття спадщини діяв Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року, то при вирішенні питання про визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 слід керуватись саме його положеннями.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч.1 ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч.2 вказаної статті спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.534 ЦК УРСР 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою належних до нього господарських та побутових будівель і споруд, що розташований в с. Банилів по вул. Федьковича, 13, належала ОСОБА_4, позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину після його смерті, а тому його позовна вимога про визнання права власності на 1/2 спадкового майна в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_4 є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Також судом встановлено, що 03.10.2013 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія І-МИ №125523 від 03.10.2013 року, виданого виконавчим комітетом Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою належних до нього господарських та побутових будівель та споруд, що розташовані у с. Банилів Вижницького району Чернівецької області по вул. Федьковича, 13.

18.10.2010 року від імені ОСОБА_5 складено заповіт, згідно якого усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала дочці, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області 18.10.2010 року та зареєстрований в реєстрі за №172 і станом на 18.11.2013 року він не змінювався і не скасовувався, що підтверджується його копією, яка міститься в матеріалах спадкової справи №70/2014 року, заведеної у Вижницькій державній нотаріальній конторі 31.03.2014 року до майна померлої 03.10.2013 року ОСОБА_5

Позивач є дочкою ОСОБА_5, що підтверджується копією повторного свідоцтва про її народження, серія 1-МИ №129767 від 19.10.2010 року та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №4 від 19.10.2010 року, виданих Відділом реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області.

Позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом після смерті матері, ОСОБА_5 своєчасно прийняла спадщину, оскільки здійснила поховання матері та на день її смерті проживала з нею та вела господарство, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №2591 від 03.10.2013 року.

Крім позивача спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є також її сини ОСОБА_9 та ОСОБА_3, які спадщину не прийняли і на спадкове майно не претендують та визнали позов. Інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині немає. Вказане підтверджується довідкою виконавчого комітету Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №709 від 18.11.2013 року та матеріалами вищевказаної спадкової справи.

Постановою державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області ОСОБА_8 про відмову у вчиненні нотаріальної дії №378/02-31 від 08.05.2014 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається із відповідної частки у праві власності на житловий будинок №13 з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Банилів по вул. Федьковича, Вижницького району, Чернівецької області, у зв'язку з тим, що не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності ОСОБА_4 на дане майно та не можливо встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4 та визначити відповідну частку спадкового майна, оскільки в матеріалах спадкових справ містяться документи, які суперечать один одному, що підтверджується її копією.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за заповітом відповідно до ст.1217 ЦК України.

У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця.

Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою належних до нього господарських та побутових будівель і споруд, що розташований в с. Банилів по вул. Федьковича, 13, належала ОСОБА_5, позивач прийняла спадщину після її смерті, а тому її позовна вимога про визнання права власності на 1/2 спадкового майна в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_5, є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст.524, 534, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.16, 328, 392, 1216-1218, 1235, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 61, 174, 212-215, 218 ЦПК України, Суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою належних до нього господарських та побутових будівель і споруд, який розташований в с. Банилів Вижницького району Чернівецької області по вул. Федьковича, 13, і належали померлій 03.10.2013 року ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою належних до нього господарських та побутових будівель і споруд, який розташований в с. Банилів Вижницького району Чернівецької області по вул. Федьковича, 13, і належали померлому 21.12.2001 року ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Пилип'юк