У Х В А Л А

Справа №338/1532/14-ц

03 грудня 2014 року смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Битківського Л.М., з участю секретаря Дякун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Andreas Stihl AG and Co KG, третя особа на стороні відповідача відділ державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції про визнання за позивачкою права власності на ? частину арештованого майна та звільнення з-під арешту майна, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Andreas Stihl AG and Co KG про визнання за нею права власності на ? частину гаражів №7,8,9, які знаходяться в смт.Богородчани по вул..Шевченка, 95/10 і зареєстровані на праві власності за відповідачем ОСОБА_2 Одночасно позивачка поставила питання про зняття арешту і виключення цього майна з акту опису від 22.09.2014 року, який проведено старшим державним виконавцем Богородчанського районного управління юстиції ОСОБА_4 в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення з ОСОБА_2 в користь компанії Andreas Stihl AG and Co KG коштів у сумі 21056,46 грн.

Представник відповідача компанії Andreas Stihl AG and Co KG ОСОБА_3 під час судового розгляду заявив клопотання про необхідність вирішити питання про сплату позивачем судового збору у належному розмірі. Зокрема вказав, що у предявленому позові позивачка поставила дві позовні вимоги немайнового характеру про зняття арешту, накладеного державною виконавчою службою і про визнання її права власності на ? частину арештованого майна. Водночас, у матеріалах справи відсутні підтвердження сплати судового збору за вимогою майнового характеру. Тому, вважає, шо за таких обставин слід зобовязати позивача подати докази сплати судового збору в належному розмірі або залишити позов без розгляду з підстав, передбачених п.8 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_5 заперечив з приводу задоволення заявленого клопотання, пославшись на п.9 постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.08.1976 року Про судову практику у справах про виключення майна з опису.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 дійсно звернулась до суду з позовом у якому поставила вимогу як немайнового характеру так і майнового характеру, зокрема про визнання за нею права власності на нерухомість - на ? частину гаражів №7,8,9 по вул. Шевченка, 95/10 в смт.Богородчанах. Квитанцією №0.0.303478235.1 від 06.10.2014 року ОСОБА_1 сплатила 243,60 грн. судового збору за вимогою немайнового характеру. Разом з тим, майнові вимоги позивачки судовим збором не оплачені. Ухвалою суду від 09.10.2014 року провадження у справі було відкрито.

Відповідно до вимог ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Оскільки судом встановлено, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, по якій не було сплачено судовий збір у належному розмірі, то суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши їй строк для сплати недоплаченого судового збору за вимогою майнового характеру, виходячи з встановленої ст. 4 ч.2 п.1 Закону України Про судовий збір ставки судового збору, яка складає 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. При цьому, виходячи зі змісту ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається виходячи з вартості цього майна. Відповідно до п.16 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 17 жовтня 2014 року Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах при визначенні ціни позову слід виходити з дійсної вартості спірного майна.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Andreas Stihl AG and Co KG, третя особа на стороні відповідача відділ державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції про визнання за позивачкою права власності на ? частину арештованого майна та звільнення з-під арешту майна залишити без руху та надати позивачці строк до 10.12.2012 року для подачі суду доказів сплати судового збору. В судовому засіданні оголосити перерву. Справу призначити до розгляду на 13 год. 10.12.2014 року.

Копію ухвали вручити представнику позивача негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя