Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 грудня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі суддів: Чужі Ю.Г. (головуючий), Леска В.В., Кондора Р.Ю., при секретарі Марчишаку Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_4, на рішення Тячівського районного суду від 3 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, третя особа Краснянська сільська рада Тячівського району про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 (попередні прізвища ОСОБА_9 та ОСОБА_6) звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що рішенням Краснянської сільської ради народних депутатів Тячівського району від 24.03.1991 року їй надано дозвіл на проведення будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 0,07 га.

До цієї ділянки вздовж потічка проходить дорога загального користування, яку сусіди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 захопили, огородивши її металевою сіткою до самого потічка.

Дії відповідачів перешкоджають їй під'їжджати до свого домоволодіння, а тому просила ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідачів звільнити частину самовільно захопленої дороги, шляхом зняття металевої сітки та в подальшому не чинити перешкоди в доступі до її будинку АДРЕСА_1

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18 квітня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового про задоволення її позову.

В порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України справа розглянута у відсутності позивача, представника сільської ради, відповідачів та їх представника, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, а повідомлення представника відповідачів - ОСОБА_7 про причини неявки в судове засідання колегією визнані не поважними.

Заслухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішить справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення не відповідає.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Краснянської сільської ради народних депутатів Тячівського району від 24.03.1991 року позивачеві (тодішнє прізвище ОСОБА_8.) та її чоловікові ОСОБА_9 було надано дозвіл на проведення будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 0,07 га (а.с. 24).

На підставі цього рішення головним архітектором Тячівського району їм надано дозвіл на виконання будівельних робіт (а.с. 23 зворот).

Також їм відведено межі земельної ділянки в натурі, про що представником технічного бюро при головному архітекторові Тячівського району складено акт (а.с. 24).

З проекту забудови земельної ділянки індивідуального житлового будинку, погодженого головним архітектором району видно, що до земельної ділянки позивача поряд з суміжними земельними ділянками (ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_13) було передбачено дорогу (а.с. 25).

Про факт існування дороги уздовж потічка також свідчать: абрис схема розміщення земельних ділянок, складений сільським головою та землевпорядником (а.с. 35), технічна документація із землеустрою, що розроблена ТОВ «Моя Земля» (а.с. 29), звернення жителів села Красна (а.с. 26-27), актами від 30.07.2013 року та 01.10.2014 року.

Вулиці, проїзди, шляхи належать до земель загального користування населених пунктів, які не можуть передаватись у приватну власність, вони належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, та є комунальною власністю (ч. 4 ст. 83 ЗК України).

30.07.2013 року комісією з питань земельних ресурсів по вирішенню спірних земельних стосунків Краснянської сільської ради було складено акт про самовільне захоплення земельної ділянки загального користування громадянами ОСОБА_10 та ОСОБА_6 (а.с. 9).

Краснянська сільська рада, реалізуючи свої повноваження у галузі земельних відносин згідно ст. 12 ЗК України, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад, враховуючи самовільне захоплення під'їзної дороги вищевказаними громадянами, прийняла рішення від 06.04.2014 року про виділення під'їзної дороги до дворогосподарства позивачки ОСОБА_11 у АДРЕСА_1 із земель прибережної захисної смуги, що прилягає до потічка (а.с.12).

Актом від 01.10.2014 року, складеним комісією з питань земельних ресурсів по вирішенню спірних земельних стосунків Краснянської сільської ради, встановлено, що в напрямку до дворогосподарства позивача ОСОБА_11 вздовж потічка проходить під'їзна дорога шириною 4 метри, яка дійсно захоплена ОСОБА_5 (площею 0,068 га) та огороджена металевою сіткою до потічка (а.с. 10).

Цим актом також встановлено, що за земельною ділянкою ОСОБА_5 розташована земельна ділянка, яка належить на праві власності ОСОБА_12, що самовільно захопила під'їзну дорогу площею 0,0132 га.

Отже з урахуванням абрису схеми (а.с. 35) порушником прав позивача є не ОСОБА_6 (земля якого не межує зі спірною дорогою), а ОСОБА_12 , котра до участі в справі у якості відповідача не залучена.

За таких обставин, позовна вимога ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом зняття металевої сітки є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Даний спосіб захисту цивільного права відповідає передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, (припинення дії, яка порушує право), є достатнім та ефективним засобом захисту і забезпечує поновлення прав позивача.

Водночас вимога про зобов'язання ОСОБА_5 не чинити в майбутньому перешкоди у доступі до будинку позивача до задоволення не підлягає, оскільки відсутні підстави допускати небезпеку порушення прав позивача у майбутньому.

Інший відповідач у справі - ОСОБА_6 не порушує і не оспорює права, свободи чи інтереси позивача тому він є неналежним відповідачем і висновок місцевого суду про відмову в позові до ОСОБА_6 є правильним.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог пунктів 3 та 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підлягає зміні з викладом резолютивної частини рішення у новій редакції.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково - на 25%, враховуючи сплачені нею суми судового збору (364,8 грн.), на користь позивача слід стягнути 91,35 грн.

Керуючись ст.ст. 307 - 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Тячівського районного суду від 3 листопада 2014 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення у наступній редакції.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_5, мешканця АДРЕСА_2 усунути перешкоди та звільнити частину самовільно захопленої земельної ділянки загального користування, площею 0,0068 га - під'їзну дорогу до дворогосподарства ОСОБА_3, шляхом зняття (демонтажу) металевої сітки.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 91 (дев'яносто одну) грн. 35 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: