Справа № 755/8043/14-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2014 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суд м. Києва САВЛУК Т.В. вивчивши матеріали заяви Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про видачу судового наказу,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про видачу судового наказу.

Вивчивши подану заяву про видачу судового наказу, вважаю, що в прийнятті даної заяви слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 96 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано, серед іншого, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості .

Згідно частини третьої ст. 100 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як вбачається з поданої заяви, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва просить видати судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за квартплату та плату за комунальні послуги у розмірі 12 649,56 грн., а також судовий збір.

В порядку ст. 540 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний з кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Статтею 541 Цивільного кодексу України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до п. 9, п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової допомоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника: документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватись обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише в позовному провадженні. Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок ( у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" (який набрав чинності з 1 липня 2003 року) для реструктуризації заборгованості громадяни укладають з підприємствами - надавачами житлово-комунальних послуг договори про щомісячне рівномірне погашення реструктуризованної заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за житлово-комунальні послуги.

Так, 11 листопада 2011 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва та ОСОБА_4 було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги. Строк дії даного договору з 01.11.2011 року по 01.11.2014 року. (п. 1 Договору). Відповідно до п. 8 Договору, у разі коли доходу громадянина, який уклад договір про реструктуризацію заборгованості, не вистачає для повного погашення боргу, строк дії договору продовжується за його письмовою заявою до повного погашення.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені в ст. 651 Цивільного кодексу України.

Таким чином, із заяви Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва про видачу судового наказу та поданих разом із заявою документів вбачається спір про право, оскільки вимоги заявника неможливо вирішити в наказному провадженні, так як в межах заявлених вимог про стягнення заборгованість по квартирній платі та платі за комунальні послуги, необхідно встановити вину боржників у неналежному виконанні зобов'язань, щодо оплати за надані послуги та визначити обсяг відповідальності кожного з боржників, враховуючи правовий статус житла, необхідно встановити факт невиконання боржниками договірних зобов'язань, які виникли на підставі договору реструктуризації, строк дії якого на момент звернення з заявою про видачу судового наказу не сплинув, тому предметом самостійного доказування є застосування до боржників санкцій цивільно-правової відповідальності пов'язаних з неналежним виконання договірних зобов'язань, в тому числі шляхом розірвання укладеного між сторонами договору, а тому захист заявника - стягувача має здійснюватись шляхом пред'явлення позову за тими же вимогами у порядку позовного провадження.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 100, 101, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у прийнятті заяви Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про видачу судового наказу.

Роз'яснити заявнику його право звернутись до суду з тими ж самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я