Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року Ужгородський міськрайонний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого судді - Семерак І. О.

при секретарі - Віраг Е. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про визнання дій по підвищення відсоткової ставки та окремих умов кредитного договору несправедливими, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ПроКредит Банк» звернулося у суд з первісним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором мотивуючи тим, що 08.08.2008 року між сторонами була укладена рамкова угода №0090, відповідно до якої позивач за первісним позовом зобов'язувався здійснювати кредитування ОСОБА_1 у межах наступних лімітів кредитування: ліміт суми 200000 дол. США, ліміт строку 240 місяців. На підставі та в межах рамкової угоди, 08.08.2008 року між позивачем за первісним позовом та ОСОБА_1 було укладено договір про надання траншу №21.1752/0090, згідно якого банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 30000 дол. США, під 14,5% річних, терміном на шістдесят місяців від дати видачі кредиту включно, а також, що 08.10.2008 року між позивачем за первісним позовом та ОСОБА_1 було укладено договір про надання траншу №2101.1852/0090, згідно якого банк надав відповідачу за первісним позовом кредит у сумі 10100 дол. США, під 17% річних, терміном на сімдесят два місяці від дати видачі кредиту включно.

Вказує, що ОСОБА_1 свої обов'язки належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 16.02.2012 року становить 199193,50 грн. за договором №21.1752/0090 від 08.08.2008 року з яких 21709,81 доларів США борг по капіталу, 963,17 доларів США борг по відсотках, 7699,70 грн. комісія за управління кредитом та 10379,77 грн. пеня. Також станом на 16.02.2012 року заборгованість ОСОБА_1 за договором №2101.1852/0090 від 08.10.2008 року становить 74422,97 грн. з яких 80027,07 доларів США борг по капіталу, 292,74 доларів США борг по відсотках, 3334,89 грн. комісія за управління кредитом та 4628,89 грн. пеня.

У зв'язку з цим, просив стягнути на користь ПАТ «ПроКредит Банк» з ОСОБА_1 вказану заборгованість.

В ході судового розгляду справи представник ПАТ «ПроКредит Банк» позовні вимоги уточнив та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованість за договором №21.1752/0090 від 08.08.2008 року, яка станом на 03.07.2013 року становить 680918,21 грн., з яких 173526,51 грн. заборгованість по капіталу, 39371,14 грн. заборгованість по відсоткам, 7698,44 грн. комісія за управління кредитом та 460322,11 грн. пеня. Також просив стягнути заборгованість ОСОБА_1 за договором №2101.1852/0090 від 08.10.2008 року, яка станом на 03.07.2013 року становить 257660,27 грн. з яких 64160,37 грн. борг по капіталу, 17510,88 грн. борг по відсотках, 3334,07 грн. комісія за управління кредитом та 172654,96 грн. пеня.

В свою чергу ОСОБА_1 звернулася в суд з зустрічним позовом до ПАТ «ПроКредит Банк» про визнання дій по підвищенню відсоткової ставки та окремих умов кредитного договору несправедливими мотивуючи його тим, що ні умовами рамкової угоди, ні договорами не передбачено щомісячне нарахування комісії за управління кредитом, а також те, що ПАТ «ПроКредит Банк» в односторонньому порядку збільшив розмір пені із 0,5% до 1%. У зв'язку з тим, просить суд визнати умови рамкової угоди №0090 від 08.08.2008 року, договору про надання траншу від 08.08.2008 року із змінами і доповненнями, договору про надання траншу від 08.10.2008 року із змінами і доповненнями укладеними між ПАТ «ПроКредит Банк» та нею в частині нарахування щомісячної комісії за користування позикою, пені несправедливими.

Представник позивача за первісним позовом - Грицик Н.В. у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в ньому, та просив суд їх задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просив суд відмовити з мотивів його безпідставності.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у судовому засіданні зустрічний позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в ньому, та просив суд його задовольнити. У задоволенні вимог первісного позову у частині нарахування щомісячної комісії за користування позикою та пені просив відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 08.08.2008 року між ЗАТ «ПроКредит Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ПроКредит Банк») та ОСОБА_1 була укладена рамкова угода №0090, відповідно до якої позивач за первісним позовом зобов'язався здійснювати кредитування ОСОБА_1 у межах наступних лімітів кредитування: ліміт суми 200000 дол. США, ліміт строку 240 місяців.

На підставі та в межах рамкової угоди, 08.08.2008 року між позивачем за первісним позовом та ОСОБА_1 було укладено договір про надання траншу №21.1752/0090, згідно якого банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 30000 дол. США, під 14,5% річних, терміном на шістдесят місяців від дати видачі кредиту включно, а також, що 08.10.2008 року між позивачем за первісним позовом та ОСОБА_1 було укладено договір про надання траншу №2101.1852/0090, згідно якого банк надав відповідачу за первісним позовом кредит у сумі 10100 дол. США, під 17% річних, терміном на сімдесят два місяці від дати видачі кредиту включно.

Згідно п.10.2 Рамкової угоди, у випадку прострочення встановлених цим договором строків погашення грошових зобов'язань позичальник сплачує кредитну штрафну пеню у розмірі 0,5% від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 гривень у еквіваленті валюти кредиту за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості. Починаючи з 31 календарного дня прострочення, вказаний розмір пені збільшується до 1% за умови подання кредитором відповідного повідомлення позичальнику про таке збільшення.

Згідно п.8.2.1 Рамкової угоди, кредитор в праві вимагати дострокового погашення кредиту в разі прострочення погашення грошових зобов'язань тривалістю більше ніж 3 банківські дні. У разі існування заборгованості позичальника тривалістю понад 30 календарних днів позичальник зобов'язаний здійснити повне дострокове погашення кредиту. При цьому кредитор в праві самостійно без повідомлення позичальника приймати рішення про збільшення строку прострочення, необхідного для такого дострокового погашення чи строку, в який має бути здійснено таке погашення.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що ПАТ «ПроКредит Банк» на виконання умов зазначених договорів кредиту надав ОСОБА_1 30000 дол. США за договором №21.1852/0090 та 10100 дол. США за договором №2101.1852/0090.

В свою чергу, ОСОБА_1 взяті на себе обов'язки не виконує. Згідно представленого ПАТ «ПроКредит Банк» розрахунку, станом на 03.07.2013 року її заборгованість перед ПАТ «ПроКредит Банк» згідно договору №21.1752/0090 від 08.08.2008 року становить 680918,21 грн., з яких: заборгованість по капіталу - 173526,51 грн., заборгованість по процентах - 39371,14 грн., комісія за управління кредитом - 7698,44 грн., пеня - 460322,11 грн. Заборгованість ОСОБА_1 згідно договору №201.1852/0090 від 08.10.2008 року становить 257660,27 грн., з яких: заборгованість по капіталу - 64160,37 грн., заборгованість по процентах - 17510,88 грн., комісія за управління кредитом - 3334,07 грн., пеня - 172654,96 грн.

Суд вважає доведеною суму заборгованості ОСОБА_1 по вищевказаних договорах в частині заборгованості по капіталу, заборгованості по процентах та комісії за управління кредитом згідно наданих позивачем вищевказаних розрахунків заборгованості ОСОБА_1 від 03.07.2013 року, оскільки така доведена належними та допустимими доказами в справі.

Разом з тим, суд вважає недоведеною представником ПАТ «ПроКредит Банк» сум нарахованої ОСОБА_1 за вказаними договорами пені в розмірі 460322,11 грн. та 172654,96 грн. відповідно, оскільки надані позивачем за первісним позовом розрахунки по пені від 03.07.2013 року та розрахунки по пені від 16.02.2012 року суперечать один одному і така недоведена представником ПАТ «ПроКредит Банк» в судовому засіданні.

Суд вважає пеню доведеною станом на час звернення ПАТ «ПроКредит Банк» з позовом в суд, зокрема за договором №21.1752/0090 від 08.08.2008 року в розмірі 10379,77 грн. та за договором №2101.1852/0090 від 08.10.2008 року в розмірі 4628,89 грн.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

В ст.610 ЦК України зазначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно з п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Окрім того у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи наведене та те, що в судовому засіданні належними доказами встановлено, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та відсотків за користування ним належним чином не виконала, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором № 21.1752/0090 від 08.08.2008 року в розмірі 230975,86 грн., заборгованість за кредитним договором № 2101.1852/0090 від 08.10.2008 року в розмірі 89634,21 грн., а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання дій по підвищення відсоткової ставки та окремих умов кредитного договору несправедливими, то суд вважає, що такий задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Так, 05.07.2010 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір №1 про внесення змін до договору про надання траншу №21.1752/0090 від 08.08.2008 року, згідно умов якого процентну ставку за користування кредитом було зменшено до 0,5% річних на період з 05.07.2010 року по 08.09.2010 року.

04.10.2010 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір №2 про внесення змін до договору про надання траншу №2101.1852/0090 від 08.08.2008 року, згідно умов якого процентну ставку за користування кредитом було зменшено до 0,5% річних на період з 08.10.2010 року по 08.11.2010 року.

У зв'язку з внесенням змін до договорів про надання траншу, позичальник сплачує кредитору одноразову комісію за управління кредитом, датою сплати якої є передостанній платіж по графіку або дата дострокового погашення кредиту.

Вказаними договорами про внесення змін до договору про надання траншу було передбачено одноразову комісії за управління кредитом. Такі дії були спрямовані на зменшення фінансового навантаження і тому не можуть вважатись несправедливими по відношенню до ОСОБА_1

Умови про зміну розміру відсоткової ставки були погоджені та підписані ОСОБА_1, а тому не можуть вважатись односторонніми.

Згідно п.2 договорів про надання траншу, кредити надані ОСОБА_1 для задоволення особистих неспоживчих потреб, тому посилання на положення Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Разом з тим, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, підлягають до стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» понесені останнім та документально підтверджені судові витрати по справі, які складають 3441 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 526, 610, 625, 629, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 294 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Первісний позов Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором № 21.1752/0090 від 08.08.2008 року в розмірі 230975,86 грн., з яких 173526,51 грн. заборгованість по капіталу, 39371,14 грн. заборгованість по відсоткам, 7698,44 грн. комісія за управління кредитом та 10379,77 грн. пеня.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором № 2101.1852/0090 від 08.10.2008 року в розмірі 89634,21 грн., з яких 64160,37 грн. заборгованість по капіталу, 17510,88 грн. заборгованість по відсоткам, 3334,07 грн. комісія за управління кредитом та 4628,89 грн. пеня.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» 3441 грн. судового збору.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про визнання дій по підвищення відсоткової ставки та окремих умов кредитного договору несправедливими - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Семерак І.О.