АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової В. В.

суддів Перепелюк І.Б., Галичанського А.Д.

за участю секретаря Тодоряка Г.Д.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 17 листопада 2014 року в частині,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 17 листопада 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 22 вересня 2009 року у відділі РАЦС Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1846.

Малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено проживати з матір'ю ОСОБА_1

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 15 липня 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно до 14 квітня 2016 року, до досягнення малолітнім сином ОСОБА_4 трьохрічного віку, починаючи з 15 липня 2014 року.

№22ц-1742/2014 рік Головуючий у 1 інстанції Кирилюк Л.К.

Категорія 49/50 Доповідач Чупікова В.В.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах платежу за один

місяць.

Вирішено питання відносно розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду в частині стягнення аліментів на утримання позивача ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в оскаржуваній частині скасувати, у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання відмовити.

Посилається на те, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи і наданим доказам, рішення ухвалено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд не врахував, що він фактично отримує заробітну плату у розмірі 2 200 - 2100 грн., несе витрати по сплаті комунальних платежів, а позивач отримує допомогу на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісяця.

В запереченні на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване. Посилається на те, що відповідач належними та допустимими доказами не довів, що не може надавати матеріальну допомогу на її утримання.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали з підстав,викладених в ній.

Позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнала, просить її відхилити, а рішення суд першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що по причині догляду за дитиною не працює, проживає зі своєю матір'ю та бабусею, які є пенсіонерами, та отримують пенсію по 1050 грн., на дитину отримує допомогу від держави щомісячно по 800 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено ксерокопією свідоцтва про народження дитини (а.с.7).

Після розірвання шлюбу малолітній син сторін - ОСОБА_4 проживає з матір'ю - позивачем ОСОБА_1, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку(а.с.8, 34)

Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до довідки про доходи від 27.02.2014 року на а.с.10 середньомісячний дохід відповідача складає 2269,84 грн. , ? від вказаної суми складає 1134,92 грн.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів, що його заробітна плата менша за суми, які вказані в довідці, як і не довів розмір своїх витрат на комунальні платежі.

Враховуючи матеріальний стан відповідача та стан його здоров'я суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про обґрунтованість позовної вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання.

Крім цього, частка доходу, яка буде стягуватися, як аліменти( 1/3 + 1/6), не перевищує у сукупності 50 % заробітку відповідача, як то передбачено і нормою ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».

Судова колегія вважає, що розглядаючи спір, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.212-214 ЦПК України, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та правильно застосував закон, що їх регулює.

Враховуючи наведене, колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування в частині та ухвалення нового рішення про відмову в позові ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 308 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 17 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - підпис /Чупікова В.В./

Судді - підписи /Перепелюк І.Б., Галичанський А.Д./

З оригіналом згідно: