Провадження № 2/487/2472/14
Справа № 487/6984/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2014 року Заводський районний суду м. Миколаєва у складі головуючого судді - Щербини С.В. при секретарі Горта О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП», ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_4 та Кредит» в особі філії «Південне регіональне управління» про визнання правочину недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП», ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_4 та Кредит» в особі філії «Південне регіональне управління» про визнання правочину недійсним- прилюдні торги, які оформлені протоколом №15-0416/13(Н)-1 від 21 листопада 2013 р. з додатком №1 від 06. Грудня 2013 р. та застосувати наслідки недійсності правочину.

Позивач зазначив, що 07.04.2014 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було винесено заочне рішення про виселення позивача та її неповнолітнього сина з квартири АДРЕСА_1, яка була продана без її відома. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, дізналась, що квартира реалізовувалася по зведеному виконавчому провадженню №39065469 із загальною сумою стягнення 289248,83 грн.

За результатами проведення торгів оформлено протокол №15-0416/13(Н)-1 від 21 листопада 2013, згідно, якого переможцем торгів є ОСОБА_5, яка запропонувала 170000,00 грн.

Але як вбачається із додатку №1 від 06.12.2013 р. до протоколу проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна, учасник цих торгів і переможець ОСОБА_5 в установлений термін не здійснила повний розрахунок за придбане майно, а тому згідно положень ст. 46 ЗУ «Про іпотеку» переможцем торгів оголошено наступного учасника, що запропонував найвищу ціну, тобто ОСОБА_3, запропонована ціна якого складає 107200,00 грн.

Після цього ОСОБА_3 отримав 17.12.2013 р. свідоцтво про право власності на придбану з торгів квартиру, яке посвідчене приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Як зазначив позивач, її не було повідомлено про дату, час і місце прилюдних торгів, що унеможливило здійснення нею контролю за продажем квартири АДРЕСА_1, та можливості самої викупити дане майно.

Також позивач зазначає, що квартира АДРЕСА_1, яка реалізована з торгів знаходилась в іпотеці ПАТ «ОСОБА_4 та Кредт», а тому її реалізація по значно заниженій ціні а саме 107200,00 грн, якщо стартова ціна квартири складала 212500,00 грн, також порушує інтереси позивача як іпотекодавця, в результаті реалізації мана якого, сума заборгованості, що забезпечувалася іпотекою повністю не була погашена.

Крім того позивач зазначає що відповідачем, а саме Ленінським відділом ДВС ММУЮ було порушено норми законів ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», а саме прилюдні торги з продажу квартири, в якій проживала та зареєстрована малолітня дитина ОСОБА_7 можуть відбуватися тільки з дозволу органу опіки та піклування.

Але дозволу як на час проведення аукціону з продажу квартири, де мешкала неповнолітня дитина, так і до теперішнього часу відсутній, що свідчить про порушення вимог законодавства про захист прав дітей.

Позивач вважає, що в подальшому, придбана таким чином квартира, буде реалізована з метою отримання прибутку. У звязку з чим просить суд про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим, у разі задоволення позовних вимог, виконання рішення суду.

Згідно ст. 151 ч. 1 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову

Відповідно до ст. 152 ЦПК України суд забезпечує позов накладенням арешту на майно.

Таким чином, враховуючи викладене, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову обґрунтована та підлягає задоволенню, при цьому, суд вважає достатнім та доцільним вжиті заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру та заборони будь -яким особам вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_3, до набрання законної сили рішення суду, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві власності ОСОБА_3 та заборонити будь -яким особам вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_3, до набрання законної сили рішення суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів з моменту її винесення та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області в строк та порядок, встановлений ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя С.В. Щербина