Справа № 125/161/13- ц Провадження № 22-ц/772/3704/2014Головуючий в суді першої інстанції Єрмічова В. В.
Категорія 21Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Копаничук С.Г.

Суддів: Нікушина В.П. ,Матківської М.В.

при секретарі: Кирилюк Л.М.

за участю представника позивача - ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3, її представника адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання недійсним шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Барського районного суду від 07.11.2014 року ,-

В с т а н о в и л а :

У січні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 за участі третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Барського РУЮ Вінницької області ,Барської державної нотаріальної контори Вінницької області про визнання шлюбу та договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки недійсними. Послався на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року матері - ОСОБА_6 та ІНФОРМАЦІЯ_2 року батька - ОСОБА_7 залишилось спадкове майно-житловий будинок та земельна ділянка для його будівництва та обслуговування по АДРЕСА_1.

В листопаді 2012 року він дізнався ,що його батько 04.08.2011 року зареєстрував шлюб з відповідачкою та 26.06.2012 року подарував останній спадкове майно. Вважає ,що шлюб та договори дарування вчинені батьком в такому стані, що він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Рішенням Барського районного суду від 07.11.2014 року позов задоволено. Визнано недійсним шлюб між ОСОБА_7 і ОСОБА_3, зареєстрований 04.08.2011 року виконавчим комітетом Банківської сільської ради Барського району, актовий запис №5.

Визнано недійсним договори дарування житлового будинку та земельної ділянки для його будівництва та обслуговування, укладені між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 26.06.2012 року ,зареєстровані в реєстрі відповідно за №1-1730 та №1-1731.Стягнуто судові витрати по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права ,а по справі ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Зазначила, що суд неповно з'ясував обставини по справі, допустив їх недоведеність ,що привело до невірного рішення. Зокрема ,послалась на те, що висновки посмертної судової психіатричної експертизи про страждання ОСОБА_7 на хронічне психічне захворювання у вигляді судинної деменції викликають сумніви, оскільки вчинені експертами на основі даних медичної документації про діагноз "атеросклеротична деменція" і не відповідають вимогам ст.7 ЗУ "Про психіатричну допомогу" та наказу МОЗ №503 від 39.08.2008 року ,а саме: без кодування захворювання відповідно до Міжнародної класифікації хвороб10 перегляду . Крім того, комунальний заклад "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім.акад. Ющенка " не являється державною спеціалізованою установою ,а тому згідно ч.3 ст.7 ЗУ "Про судову експертизу" не мала права проводити судово-психіатричну експертизу.

Заперечуючи проти скарги представник позивача вважає рішення суду законним і обґрунтованим ,а доводи скарги безпідставними. Зазначила ,що посмертну судово-психіатричну експертизу проводила експертна комісія в складі діючих атестованих експертів комунального закладу " Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка Ющенка " ,котрий згідно Порядку проведення судово - психіатричної експертизи, затвердженого наказом МОЗ від 08.10.2001 року та наказу МОЗ України від 05.07.1996 року №194 входить до Переліку амбулаторних судово-психіатричних експертних комісій і територій, які вони обслуговують, як заклад, який обслуговує Вінницьку область. Також зазначила ,що доводи скарги щодо невірності висновку експертів і встановленого діагнозу з причини недотримання порядку кодування діагнозу безпідставні, оскільки в медичній картці таке кодування наявне. Крім того, етіологія (причини) деменції (слабоумства) ніяким чином не виключають власне встановлений діагноз - слабоумство і його наслідки у вигляді неможливості хворого віддавати звіт своїм діям та керувати ними, а тому не спростовують висновки експертів .

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду та доводи апеляційної скарги ,колегія суддів вважає, що останні підлягають відхиленню з наступних підстав.

За змістом ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України в редакції, чинній на час укладення сторонами спірного договору волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ст.225 ч.1 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_5 є сином ОСОБА_6 ,що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_7 ,що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року .За життя ОСОБА_7 04.08.2011 року було укладено шлюб з ОСОБА_3 ,зареєстрований Балківською сільською радою Барського району. 17.11.2011 року ОСОБА_7 призначено міжрайМСЕК м. Жмеринка групу інвалідності 1Б загального захворювання безтерміново.26 06.2012 року між ОСОБА_7 укладено договори дарування житлового будинку та земельної ділянки ОСОБА_3, що розташовані по АДРЕСА_1, які посвідчено Барською державною нотаріальною конторою та зареєстровано в реєстрі під №1-730,№1-731.В період з 29.03.2012 року по 10.07.2012 року ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КУ" Барська центральна районна лікарня" ,з 10.07.2012 року по 30.08.2012 року був госпіталізований до закладу загальносоматичного профілю з різними захворюваннями(атеросклероз судин головного мозку ,порушення мозкового кровообігу)ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7 помер.17.01.2013 року його син ОСОБА_5, який є єдиним спадкоємцем першої черги подав до приватного нотаріуса Барського районного нотаріального округу заяву про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті свого батька. Згідно акту №6 посмертної судово-психіатричної експертизи Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. Ющенка від 10.06.2013 року ОСОБА_7 на час реєстрації шлюбу 04.08.2011 року та на час укладення договорів дарування від 26.06.2012 року страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді судинної деменції, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 по факту внесення лікарем ОСОБА_10 в період з ІНФОРМАЦІЯ_2 по 14.02.2013 року неправдивих відомостей в медичну карту ОСОБА_7 закрите у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення.

Постановляючи рішення по справі , суд виходив з того, що факт знаходження ОСОБА_7 в період укладення шлюбу та укладення договорів дарування майна в стані ,коли він не усвідомлював значення своїх дій та не керував ними, підтверджується сукупністю наданих доказів ,зокрема, показами більшості свідків , висновками МСЕК та посмертної судово-психіатричної експертизи ,які узгоджуються між собою ,а тому є передбачені законом підстави для визнання вказаних правочинів недійсними.

Колегія суддів вважає ,що суд вірно встановив обставини по справі ,які перевірив наданими доказами, глибоко проаналізувавши та оцінивши їх в порядку ст.212 ЦПК України з точки зору їх належності і допустимості , правильно визначив спірні правовідносини та правову норму, що їх регулює та дійшов обгрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання правочинів недійсними і необхідність поновлення порушених прав позивача - спадкоємця.

Доводи скарги про невірну оцінку судом правомірності проведення судово-психіатричної експертизи комунальним підприємством "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. Ющенка" та правильності її висновків безпідставні з огляду на наступне.

Проведення експертиз з кримінальних, цивільних та адміністративних справ у експертних установах (підрозділах); обов'язки, права та відповідальність експерта; організація проведення експертиз та оформлення їх результатів визначаються Законами України "Про судову експертизу", "Про

психіатричну допомогу".

Відповідно до змісту ч.2,3 ст.7 ЗУ "Про судову експертизу" виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов'язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз. До державних спеціалізованих установ належать крім науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України, також науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров'я України.

Згідно ст.7 ЗУ " Про психіатричну допомогу" діагноз психічного розладу встановлюється відповідно до загальновизнаних міжнародних стандартів діагностики та Міжнародної статистичної класифікації хвороб, травм і причин смерті, прийнятих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я для застосування в

Україні.

Порядок проведення судово - психатричної експертизи на час її проведення регулює також Порядок , затверджений наказом Міністерства охорони здоров'я від 08.10.2001 року №397,зареєстровний в Міністерстві юстиції 01.03.2002 року №219/6507. Згідно п.п.1,2 вказаного Порядку судово-психіатрична експертиза (надалі - експертиза) призначається органами досудового слідства та суду і проводиться за їх відповідним рішенням з метою відповіді на питання, що виникають під час провадження адміністративних, кримінальних та цивільних справ з приводу психічного стану особи. Експертиза проводиться в Українському науково-дослідному інституті соціальної і судової психіатрії та наркології МОЗ України, центрах судово-психіатричних експертиз, відділеннях (амбулаторних, стаціонарних експертиз), які є структурними підрозділами психоневрологічних (психіатричних) лікарень, психоневрологічних диспансерів. Зазначені заклади охорони здоров'я виконують функції судово-експертних установ або підрозділів (далі - експертна установа (підрозділ)).

Наказом МОЗ України №194 від 05.07.1996 року зі змінами від 11.01.2010 року, чинним на час проведення експертизи, затверджено Перелік амбулаторних судово-психіатричних експертних комісій і територій, які вони обслуговують, згідно якого комунальний заклад" Вінницька обласна психоневрологічна лікарня імені академіка О.І.Ющенка" (м. Вінниця) є тим закладом, на експертну комісію якого покладено здійснення амбулаторної судово-психіатричної експертизи по Вінницькій області.

Посмертна судово-психіатрична експертиза була призначена судом і проводилась відповідно до його ухвали та вищенаведених нормативних актів 10.06.2013 року судово-психіатричною експертною комісією атестованих експертів комунального закладу" Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка Ющенка ", котрий згідно Переліку визначений Міністерством охороні здоров'я України належним закладом, який обслуговує Вінницьку область, а тому доводи скарги щодо цього не заслуговують на увагу.

Що стосується сумнівів відповідачки у правильності висновків посмертної судово-психіатричної експертизи з причин невірно поставлених та закодованих діагнозів ,яких немає в Міжнародній класифікації хвороб 10 перегляду, то вони повністю спростовуються доказами, ретельно дослідженими та проаналізованими судом. Зокрема , свідки ОСОБА_10- лікар - психіатр Барської ЦРЛ та судовий психіатр - експерт ОСОБА_11 показали, що всі види деменції ,зокрема атеросклеротична деменція ,яка є різновидом васкулярної, відносяться до рубрики деменція, що являє собою тобто соматичну патологію, яка веде до психічних розладів і тому була закодована як "інші види деменції" Діагноз лікарем-психіатром був встановлений і закодований у відповідності з методичними рекомендаціями "Кодування захворюваності і смертності у відповідності до Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров'я Десятого перегляду" і не викликав у комісії експертів ніяких сумнівів у його правильності чи необхідності витребування додаткових матеріалів чи документів

Що стосується доводів щодо невірного кодування, а саме відсутності чотиризначної підрубрики, що вказує на етіологію (причину) захворювання ,то вона спростовується копією медичної картки хворого ,на котрій наявний чотиризначний код - F 01.8. (т.1а.с.64 )До того ж , вказане порушення не впливає на сам факт існування деменції у хворого та її наслідку у вигляді психічного розладу.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним врахувати ті факти ,що кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 по факту внесення лікарем-психіатром ОСОБА_10 в період з ІНФОРМАЦІЯ_2 по 14.02.2013 року неправдивих відомостей в медичну карту ОСОБА_7 закрите у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення ,а встановлений ним діагноз підтверджується актом огляду Жмеринської МСЕК№2509 від 17.11.2011 року.

З врахуванням викладеного ,а також того ,що посмертна судово-психіатрична експертиза проводилась комісією кваліфікованих судових експертів - психіатрів, що мають значний стаж судово - експертної роботи у даній галузі ( по 17, 20 та12 років) ,які є кваліфікованими спеціалістами з відповідними знаннями (вищий, перший та третій кваліфікаційні класи судового експерта),підстав ставити під сумнів та не довіряти висновкам проведеної ними судово-психіатричної експертизи у колегії суддів немає.

Інші доводи скарги також правильні висновки суду не спростовують.

Рішення суду відповідає матеріалам справи ,вимогам матеріального та процесуального права ,є законним та обґрунтованим ,а тому скасуванню не підлягає.

Керуючисьст.ст.307, 308, 315 ЦПК України ,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Барського районного суду від 07.11.2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: