У Х В А Л А

Іменем України

24 листопада 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Бондаренка Ю.О.

суддів: Куцина М.М. Собослоя Г.Г.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей: доньки ОСОБА_4, сина ОСОБА_5, та сина ОСОБА_6, у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 гривень щомісячно, починаючи із дати подачі позову і до досягнення повноліття.

Позовні вимоги мотивовано тим, 18.11.1995 року він з відповідачкою уклали шлюб. Від даного шлюбу народилося троє дітей: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3, які перебувають на утриманні позивача. 20.02.2014 року відповідачка покинула позивача з дітьми, та переїхала жити до своїх батьків в с.Матієво вул.Миру,3. Діти на даний час проживають разом з позивачем і перебувають на його утриманні. За останні три місяці ОСОБА_2 не бере ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей, а зароблені кошти витрачає на власні потреби, хоча діти потребують матеріальної допомоги та батьківської любові. Відповідачка є працездатною, фізично здоровою людиною, інших не працездатних осіб утриманців, крім спільних з відповідачем дітей не має, вона матеріально забезпечена, має нерегулярний дохід. На даний час позивач офіційно ніде не працює, займається ведення домогосподарства і працює по найму, щоб заробити кошти і забезпечити дітей необхідним. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2014 року позовну заяву задоволено частково стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень (пятсот гривень) щомісячно, починаючи із дати подачі позову 15.05.2014 року і до досягнення дітьми повноліття , у задоволенні решти позовних вимог відмовити. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду представник відповідача подала апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2014 року, як незаконне та необгрунтоване і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що діти дійсно тимчасово проживають з відповідачем, однак вона хоч має мінливий заробіток однак утримує дітей надаючи їм продукти харчування, одяг, в свою чергу позивач, який ніде не працює відмовляється в такому вигляді приймати допомогу.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу і просила задовольнити з підстав зазначених в ній.

Заслухавши доповідача, представника відповідача та дослідивши подані документи та матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 листопада 1995 року Теківською сільською Радою народних депутатів Виноградівського району, зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (а.с.15). Від даного шлюбу народилося троє дітей: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (а.с.8) син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9) та син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7). Діти проживають та знаходяться на утриманні позивача (а.с.10-13). ОСОБА_2 з сімєю не проживає (а.с.11). Згідно листів та висновку Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області позивач вживав спиртні напої і вчинив насильство в сімї по відношенню до відповідачки (а.с.63-64).

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із способів такого утримання є сплата аліментів за рішенням суду, мінімальний розмір яких на одну дитину відповідно до вимог статті 182 СК України не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, коли розмір аліментів встановлений у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В статті 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач, як мати зобовязана утримувати неповнолітніх дітей до досягнення повноліття.

При визначенні розміру аліментів на утримання сина суд апеляційної інстанції враховує, що заробіток відповідача є не постійний, однак вона є здоровою та працездатною, інших осіб на утриманні не має.

Твердження відповідача про те, що позивач зловживає алкогольними напоями і вчиняв насильство в сімї, належними та допустимими доказаминеи доведено, більше того сам факт вживання позивачем алкоголю не позбавляє відповідача від обов'язку по утриманню дітей.

Також судом не може бути взята до уваги розписка ОСОБА_4 від 11.082014 року щодо отримання від відповідачки грошей на утримання дітей, так-як дана розписка може свідчити про подію що відбулась через три місяця після ухвалення оскарженого рішення.

Враховуючи доведеність обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 500 грн., на кожну дитину.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вірно встановив обставини справи, що виникли між сторонами і ухвалив правильне по суті і справедливе рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги, не спростовують висновків суду першої інстанції , за таких обставин апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення районного суду залишення без змін.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді