АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1295/14 Справа № 403/5045/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів : Кочкової Н.О., Слоквенка Г.П.,

при секретарі: Кулику О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2012 року

по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2010 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з вищевказаним позовом до відповідача, та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 1 838 608 гри. 83 коп., а також покласти на відповідача понесенні судові витрати.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 17.04.2008 року між З AT "ОТП Банк" та ОСОБА_2 LB. укладено кредитний договір №ML-301/185/2008 на суму 207 840 доларів США, з плаваючою процентною ставкою за користування кредитом, з остаточною датою повернення кредиту 17.04.2026 року. У зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором, станом на 12.05.2010 року у відповідача перед банком утворилась заборгованість в сумі 231 974,77 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1 838 608 грн. 83 коп., яку позивач, як правонаступник кредитора, намагався стягнути в досудовому порядку, але заборгованість залишилась непогашеною.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2012 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-301/185/2008 від 17.04.2008 року станом на р.05.2010 року в сумі 1 838 608 грн. 83 коп., де заборгованість за кредитом 1 586 306 грн. 75 коп., заборгованість за відсотками по користуванню кредитом 151 453 грн. 01 коп., штрафні санкції за прострочення виконання зобов'язання 100 849 грн. 07 коп.

Також судом було вирішено питанні щодо розподілу судових витрат по справі.

Не погодившись з рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2012 року, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, прохає рішення суду змінити в частині стягнення з ОСОБА_2 штрафних санкцій та прийняти нове рішення, яким зменшити розмір неустойки та застосувати строк позовної давності до вимог позивача про стягнення пені з а період до 06.07.2009 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом 1 інстанції і вбачається із матеріалів справи, між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_2 17.04.2008 року укладено кредитний договір №ML-301/185/2008 згідно якого банк передав відповідачу 207 840 доларів США для придбання нерухомого майна, за умови плаваючої відсоткової ставки, порядок розрахунку якої визначений договором, зі строком повернення кредиту до 17.04.2026 року, /а.с.9/

Згідно розділу 4 кредитного договору, передбачена відповідальність позичальника за порушення виконання зобов'язання. Так, при невиконанні або неналежному виконанні прийнятих зобов'язань боржник має сплатити пеню в розмірі 1% від несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочки. В разі прострочення більше ніж на 15 днів, боржник має сплатити штраф в розмірі 0,01% від суми прострочених боргових зобов'язань, а в разі прострочення більше ніж на 30 днів - в розмірі 0,02% від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 50 грн. /а.с.13/

На забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором виступає іпотека квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. /а.с.9/

Факт одержання кредитних коштів відповідачем у розмірі 207 840 доларів США підтверджується меморіальним ордером №110 від 17.04.2008 року /а.с. 34/.

На адресу відповідача ПАТ «ОТП Баню надсилалась досудова вимога про погашення кредитної заборгованості, яка ОСОБА_2 була залишена без уваги, /а.с. 16/

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, який перевірений судом в судовому засіданні: заборгованість за кредитом складає 200 142,16 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1 586 306 грн. 75 коп.; за відсотками по користуванню кредитом - 19 108,62 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 151 453 грн. 01 коп.; штрафні санкції за прострочення виконання зобов'язання - 12 723,99 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 100 849 грн. 07 коп.

В порядку перегляду заочного рішення від 29.11.2010 року відповідачем було надано заяву, відповідно якої остання стверджувала, що не була сповіщена про розгляд справи, тому і не була присутня в судових засіданнях, не змогла заперечити викладені в позові обставини.

Разом з тим, зазначила, що сума пені, виставлена банком для стягнення з неї в судовому порядку завелика та несправедливо нарахована, оскільки банк застрахований від інфляційних коливань за кредитними відносинами укладеними у валюті.

Факту порушення зобов'язання за кредитним договором відповідач не заперечила, так само як і існування між сторонами договірних відносин, які виникли з кредитного договору.

Правонаступником ЗАТ "ОТП Банк", який змінив форму організації на ПАТ "ОТП Банк", відповідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.06.2010 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна".

Вирішуючи питання щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції правильно керувавсянаступними нормами матеріального права:

Ст. 526 ЦК України, згідно якої, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до вимог ч.2 СТ.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.І ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суд першої інстанції правильно встановив, та відповідачем не заперечено, факт порушення кредитних зобов'язань та майнових інтересів позивача, кредитні кошти відповідачем отримано, від так місцевий суд дійшов вірного висновку, та стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в розмірі 200 142,16 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1 586 306 грн. 75 коп., заборгованість за відсотками по користуванню кредитом - 19 108,62 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 151 453 грн. 01 коп.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про стягнення суми штрафу, місцевий суд виходив з наявних в матеріалах справи доказів, відношення відповідача до суті спору, а саме заперечення проти такого розміру штрафу, його обґрунтованості позивачем та стягнув з відповідача на користь позивача в якості штрафних санкцій усю суму штрафних санкцій, нарахованих позивачем, так як, вказана сума обґрунтована пунктами кредитного договору, співмірна з розміром суми боргу, та періодом заборгованості, незважаючи на тривале порушення відповідачем умов договору та їх невиконання по теперішній час.

Такі висновки суду відповідають нормам цивільного законодавства, та фактичним обставинам справи.

Вищезазначеним також спростовується доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про надмірно велику суму нарахованих штрафних санкцій та пропуску позивачем строку позовної давності щодо нарахування пені виходить за межі 1 року спростовується матеріалами справи, оскільки позивач звернувся до суду з позовною заявою 06 липня 2010 року, а сума заборгованості, яка була вимогою у позові було розраховано на 12 травня 2010 року, тобто початок перебігу позовної давності щодо стягнення пені починається з 12 травня 2009 року.

З розрахунку заборгованості, наданим представником позивача 12.03.2014 року, під час розгляду апеляційної скарги вбачається, що заборгованість по пені розрахована з 17.06.2009 року по 12.05.2010 року, тобто строк позовної давності в 1 рік позивачем порушений не був.

Довод апеляційної скарги відповідачки, про те що отримавши кредит в доларах США, суму заборгованності було захищено від інфляції, не дає підстав для зменшення суми штрафних санкцій, оскільки їх було нараховано у відповідності до розділу 4 кредитного договору, укладеного між сторонами.

Отримуючи кредит в іноземній валюті, відповідач не пред'явив до позивача вимог щодо зміни умов кредитування, порядку та строків сплати кредиту чи недійсності укладення договору. Крім того, при підписанні кредитного договору, сторонам було відомо яку суму і у якій грошовій одиниці відповідачка повинна внести щомісяця в рахунок повернення кредиту. Тобто, при підписанні кредитного договору ОСОБА_2 усвідомлювала всі наслідки його укладання, окрім того, на час надання кредиту у відповідачки існувала можливість передбачати зміни курсу гривні по відношенню до долара США, виходячи з динаміки зміни курсів валют з моменту введення в обіг національної валюти гривні та її девальвації й можливість отримання кредиту в національній валюті,

Доводи апеляційної скарги, про порушення судом норм процесуального права, зокрема про те, що у відповідачки не було можливості заявити клопотання про застосування позовної давності, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, до того ж, у відповідачки існувала можливість надати відповідні клопотання до судового засідання поштою чи особисто до канцелярії суду.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Решта приведених в апеляційній скарзі доводів позивача, не може бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом 1 інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі наданих доказів, підстав для виходу за межі апеляційної скарги не вбачається, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 313 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: