Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"11" лютого 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, пов'язаної з виплатою страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», звертаючись з позовом до суду, відповідно до заявлених позовних вимог, просило стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 4199 грн.94 коп., а також судовий збір в розмірі 229,40 коп., що є предметом позову.

Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» Черкунов О.В. в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача просить постановити заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у позовній заяві, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, на підставі постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 22 березня 2012 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340,00 грн. (а.с.10)

Як встановлено судом у мотивувальній частині постанови суду: « 02 березня 2012 року о 18 год.20 хв. в м. Києві, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем Geely MR 7151 A д.н. НОМЕР_3 по проспекту Возз'єднання, 1, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Nissan X-TRAIN д.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів».

Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Уніка», що підтверджується Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/2623568, з визначеним строком дії з 21 березня 2011 року до 20 березня 2012 року, яким визначено як забезпечений транспортний засіб - легковий автомобіль Geely MR 7151 A, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, ліміт відповідальності страховик за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 50000,00 грн. (а.с.8)

Як передбачено п.п.33.1.2 п.33.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент настання страхового випадку, який мав місце 02 березня 2012 року), учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані: вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як передбачено п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як убачається з матеріалів справи, 11 квітня 2012 року ОСОБА_5 звернулась до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» з заявою про виплату страхового відшкодування за страховим випадком, який мав місце 02 березня 2012 року за участю транспортного засобу - автомобіля Nissan X-TRAIN, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, який належить на праві власності ОСОБА_6 (а.с.13)

На підтвердження розміру заподіяного збитку, СПД ОСОБА_7, на підставі заяви ПАТ СК «Уніка», надано Звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ №19/04/12 від 21 квітня 2012 року, яким встановлено, що матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Nissan X-TRAIL, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, внаслідок пошкодження при ДТП, складає 4205,20 грн.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

26 квітня 2012 року ПАТ СК «Уніка» складено Страховий акт №00088701, на підставі якого страховиком прийнято рішення про виплату ОСОБА_5 страхового відшкодування в розмірі 4199,93 грн. (а.с.7)

На підставі страхового акту, ПАТ СК «Уніка» виплатило страхове відшкодування в розмірі 4199,93 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок ФОП ОСОБА_8, що підтверджується платіжним дорученням №015358 від 08 травня 2012 року. (а.с.6) За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика і не вжив заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності про настання дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно пред'явлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування понесених витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 4199,94 грн., яке підлягає стягненню з відповідача, як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, оскільки в матеріалах страхової справи відсутні докази, що відвідач, як страхувальник, в межах визначеного законодавством строку не повідомив страховика про настання страхового випадку, в межах даного спору відповідач не скористався процесуальним правом надати докази, які спростовують позицію позивача щодо недотримання строків повідомлення про настання страхового випадку, та наявності поважних причин про неможливість виконати зазначений обов'язок, що повинно бути підтверджено документально.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, пов'язаної з виплатою страхового відшкодування є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» витрат понесених на виплату страхового відшкодування в розмірі 4199,94 грн.

В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн., що підтверджується залученими до справи квитанціями про їх оплату позивачем при подані позову до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.3, 14, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст. ст. 9, 15, 22, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст.1, 4, 10, 11, 56, 58, 60, 61, 88, 208, 209, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» витрат понесених на виплату страхового відшкодування в розмірі 4199,94 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп., а сього на загальну суму 4429 (чотири тисячі чотириста двадцять дев'ять) грн. 34 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

С у д д я