Справа №545/5265/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2014 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі Лабовкіній Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє на підставі договору в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту як розпорядження на випадок смерті, що є одностороннім правочином,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року ОСОБА_1Б в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, про визнання недійсним заповіту, посилаючись на те, що 09 липня 2013 року помер батько ОСОБА_2 ОСОБА_4 Задовго до смерті та на час самої смерті ОСОБА_4 постійно проживав ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом всього літнього життя ОСОБА_4 його утриманням та постійною допомогою займався єдиний його син ОСОБА_2 та практично постійно проживав з батьком. Після смерті батька він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за законом першої черги. В нотаріальній конторі спадкоємцю стало відомо, що із заявою про прийняття спадщини також звернулась ОСОБА_3, надавши нотаріусу копію заповіту, складеного ОСОБА_4 за час життя, яким він розпорядився своїм майном на випадок смерті, заповівши вказаній вище особі усе належне йому майно. Вказаний заповіт було посвідчено секретарем Абазівської сільської ради Полтавського району 01 листопада 2012 року. Вважає, що якщо вказаний заповіт і було складено, то під впливом обману, помилки або ж в момент його вчинення ОСОБА_4 не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними. Так, останні пять років ОСОБА_4 постійно хворів, його психічний стан був не стабільний. Спадкодавець постійно був дратівливий, страждав на склероз, міг вийти з будинку та забути де знаходиться його оселя, постійно страждав психічним розладом здоровя, в звязку з чим в подальшому до кінця свого життя в нього спостерігалося порушення сприйняття, мислення, емоцій, інтелекту та памяті, постійно змінювалося відношення до життя, суспільства та самого себе. Крім того, він постійно висловлювався про те, що може здійснити вбивство та не нести за це відповідальність. Також ОСОБА_4 хворів іншими захворюваннями, які в сукупності могли вплинути на прийняття ним рішення.

Враховуючи вказане, просила визнати недійсним заповіт від 01 листопада 2012 року, складений ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, посвідченого секретарем Абазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_5 01 листопада 2012 року.

Ухвалою суду від 06 травня 2014 року за клопотанням представника позивача адвоката ОСОБА_1 по справі призначена посмертна судово-психіатричної експертизи, на вирішення якої поставлено питання щодо встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту та справу направлено до експертної установи.

Експертною установою вказана ухвала залишена без розгляду у звязку з недостатністю медичних документів та справу повернуто до суду.

Судом з медичного закладу додатково витребувані необхідні документи щодо стану здоровя ОСОБА_4 та призначено справу для розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_1 не зявились.

З метою недопущення тяганини у розгляді справи, суд вважає за можливо провести судове засідання без їх участі.

Суд враховує, що клопотання представника позивача про призначення по справі посмертної судово-психіатричної експертизи ухвалою суду було задоволено, однак у звязку з поверненням матеріалів справи до суду залишається не виконаним.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_6 просив направити справу для проведення судово-психіатричної експертизи, а справу розглянути без його участі.

Від відповідача ОСОБА_3 надійшла до суду заява про розгляд справи без її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 145 ЦПК України, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи, то призначення експертизи є обовязковим за клопотанням хоча б однієї із сторін.

Згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, по даній категорії справ є обовязковим.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Приймаючи до уваги те, що висновок експерта є одним із доказів, а також те, що для зясування обставин, що мають значення для справи, потрібні спеціальні знання у відповідній галузі, ухвала суду від 06 травня 2014 року про призначення по даній справі посмертної судово-психіатричної експертизи фактично не виконана, суд вважає за необхідне повторно призначити по даній справі посмертну комісійну судово-психіатричну експертизу.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст.168, 143, 144 , п.5 ч.1 ст.202 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, яка діє на підставі договору в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту як розпорядження на випадок смерті, що є одностороннім правочином, посмертну комісійну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Полтавської обласної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева, яка знаходиться за адресою: 36006, м.Полтава, вул.Медична,1, попередивши експертів про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обовязків, відповідно до ст.ст. 384, 385 КК України.

Провести експертизу в строки, передбачені Законом України «Про судову експертизу».

На вирішення експертів поставити питання:

1. Чи міг ОСОБА_4, зважаючи на його вікові особливості та психічний стан, на час складення заповіту, а саме 01 листопада 2012 року, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

Для проведення експертизи надати матеріали цивільної справи №545/5265/13 та медичну документацію на ОСОБА_4, а саме:

- медичну карту №102 стаціонарного хворого на 9 аркушах;

- медичну карту №152 стаціонарного хворого на 9 аркушах;

- медичну карту №194 стаціонарного хворого на 10 аркушах;

- медичну карту №428 стаціонарного хворого на 10 аркушах;

- медичну карту №458 стаціонарного хворого на 9 аркушах;

- медичну карту №672 стаціонарного хворого на 22 аркушах;

Розгляд справи зупинити до отримання висновку експерта.

Оплату експертизи покласти на ОСОБА_2, розяснивши йому положення ст.146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Ухвала в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а ухвалу яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Полтавського районного суду Л.В.Шелудяков