АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1440/14 Головуючий 1 інстанції -
Категорія - договірні Доповідач - Даниленко В.М.
УХВАЛА

25 січня 2014 року м. Харків

Суддя судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області Даниленко В.М., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 січня 2013 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2012 року позивач - ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом, у якому вказував на те, що 11 березня 2008 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_3 був укладений Договір про іпотечний кредит №HAEEGI, згідно якого останній було надано кредит у розмірі 230000,00 грн. з кінцевим строком його погашення 11 березня 2019 року та сплатою щомісячних процентів за користування кредитними коштами в розмірі, визначеному в договорі.

За умовами вказаного кредитного договору позичальниця зобов'язувалася погашати заборгованість за кредитом та сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами рівними частинами - щомісячними ануїтетними платежами шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань на поточний рахунок кредитодавця.

При цьому, з метою забезпечення виконання позичальницею ОСОБА_3 своїх договірних зобов'язань за Договором про іпотечний кредит, між сторонами, а також ОСОБА_4 як співвласником предмету іпотеки, того ж дня було укладено й Іпотечний договір № HAEEGI, посвідчений нотаріально, з наступним накладенням заборони відчуження нерухомого майна, предметом іпотеки за яким є належна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві приватної власності 3-кімнатна квартира АДРЕСА_1.

Банківська установа свої договірні зобов'язання за Договором про іпотечний кредит №HAEEGI від 11 березня 2008 року виконала в повному обсязі, надавши позичальниці ОСОБА_3 кредит у вищезазначеному розмірі шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника.

06 серпня 2008 року за заявою позичальниці ОСОБА_3 залишок заборгованості за вищевказаним Договором про іпотечний кредит було переведено з валюти гривні в долари США, який склав 40505,18 доларів США, про що сторони уклали Додаткову угоду. Крім зміни валюти кредиту, Додатковою угодою було встановлено плату відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення кредиту 11 березня 2019 року.

Проте, на відміну від банківської установи, позичальниця ОСОБА_3 узяті на себе зобов'язання належним чином не виконує та порушує умови кредитного договору щодо погашення заборгованості за кредитом, а також сплати відсотків, у зв'язку з чим станом на 27 вересня 2012 року утворилася кредитна заборгованість, загальний розмір якої становить 109384,98 доларів США, або в еквіваленті за офіційним курсом НБУ - 873985,97 грн., що за умовами укладених між сторонами кредитного та іпотечного договорів є підставою для дострокового погашення боржником кредитної заборгованості, заборгованості по процентах за користування кредитними коштами та сплати передбачених угодою неустойок, а також звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог кредитора.

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що позичальниця ОСОБА_3 у добровільному порядку повертати банківській установі запозичені кредитні кошти не бажає, позивач - ПАТ КБ "Приватбанк" просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №HAEEGI від 11.03.2008 року, в розмірі 109384,98 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.09.2012 року складає 873985,97 гривень:

- звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ "Приватбанк" з укладенням від імені відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "Приватбанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки;

- виселити відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі АДРЕСА_1, зі зняттям з реєстраційного обліку в органі МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого поширюється на адресу вказаної квартири;

- стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" судові витрати, понесені ним по справі.

У процесі розгляду справи судом, за клопотанням представника позивача ПАТ КБ "Приватбанк", залучено до участі в справі в якості відповідача Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 січня 2013 року позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" задоволено в повному обсязі.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ КБ "Приватбанк" за Договором про іпотечний кредит №HAEEGI від 11 березня 2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, площею 56,50 кв.м., житловою площею 41,50 кв.м., яка на праві власності належить ОСОБА_4 , шляхом продажу вищевказаної квартири ПАТ КБ "Приватбанк" з укладанням від імені відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "Приватбанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Виселено відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язано Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області зняти з реєстраційного обліку відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: 61072, АДРЕСА_1.

Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суму судових витрат, яка була сплачена позивачем при подачі позову до суду, а саме: судовий збір р розмірі 3433,60 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2013 року заяву відповідачки ОСОБА_3 про перегляд ухваленого по справі заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідачки ОСОБА_3 ставиться питання про скасування зазначеного заочного рішення районного суду та ухвалення по справі нового рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог за їх безпідставністю.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення судом процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цивільно-правового спору по суті.

Перевіривши матеріали цивільної справи, вважаю, що за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 січня 2013 року на даний час не може бути відкрито апеляційне провадження, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 215 ЦПК України рішення суду складається із вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частини.

При цьому в резолютивній частині судового рішення повинні бути, зокрема зазначені: висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновок суду по суті заявлених позовних вимог.

Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:

загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;

пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

При цьому, відповідно до п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Проте, як вбачається зі змісту резолютивної частини заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 січня 2013 року, яким позовні ПАТ КБ "Приватбанк" задоволено, в частині, що стосується звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок задоволення вимог іпотекодержателя, відсутній будь-який висновок суду першої інстанції щодо загального розміру вимог та всіх його складових, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, а також початкової ціни предмету іпотеки для його подальшої реалізації.

Крім того, в своїй позовній заяві ПАТ КБ "Приватбанк" просило в рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_3 звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки №HAEEGI від 11 березня 2008 року, згідно якого зазначена квартира належить на праві приватної власності відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4, проте в резолютивній частині оскаржуваного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 січня 2013 року стягнення звернуто на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності лише ОСОБА_4

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене, а також те, що зазначений вище недолік фактично позбавляє суд апеляційної інстанції можливості в повному обсязі перевірити законність і обґрунтованість ухваленого районним судом по справі рішення, однак цей недолік може бути усунутий судом першої інстанції самостійно шляхом ухвалення додаткового рішення, вважаю за необхідне відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України повернути вказану цивільну справу до Дзержинського районного суду м. Харкова для вирішення питання про ухвалення по справі додаткового судового рішення за правилами ст. 220 ЦПК України.

Таким чином, на підставі викладеного, та керуючись ст. 297 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області про звернення стягнення на предмет іпотеки повернути до Дзержинського районного суду м. Харкова для вирішення питання про ухвалення по справі додаткового судового рішення протягом 20 днів.

Ухвала набирає чинності негайно, з моменту її постановлення та касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Суддя: В.М. Даниленко