Категорія 57 Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Вавшка В.С., Колоса С.С.,
при секретаріПантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Кредитної спілки (далі - КС) «Альянс Україна» про захист прав споживачів та стягнення коштів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 9 грудня 2014 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6 звернулася в суд 14 жовтня 2014 року.

Зазначав, що між ним та КС «Альянс Україна» 12 грудня 2008 року укладено договір про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок строком до 12 лютого 2010 року. У зв'язку із цим ОСОБА_6 внесено 70758,08 грн. на депозитний рахунок. Після закінчення строку договору починаючи з 13 лютого 2010 року відповідач перестав нараховувати проценти та на вимогу повернути вклад відмовив. За наведених обставин ОСОБА_6 звернутися в суд з позовом про стягнення з відповідача 222 679, 32 грн.

14 листопада 2014 року ОСОБА_6 за тих же обставин збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь 275 473, 19 грн., з яких 70758,08 грн. сума вкладу, 99158, 24 грн. інфляційні збитки, 8153,66 3% річних, 20358,45 грн. упущена вигода, 68200 грн. моральна шкода.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 9 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з КС «Альянс Україна» на користь ОСОБА_6 суму вкладу разом з нарахованими процентами до закінчення строку дії договору в сумі 88437,91 грн., 8844,76 грн. інфляційний збитків, 8153,16 грн. 3% річних, а також на користь держави судовий збір в розмірі 1050 грн.

Стягнуто з КС «Альянс Україна» на користь ОСОБА_6 2800 грн. понесених судових витрат по одержанню правової допомоги. У задоволенні решти вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог, а саме 81536, 57 грн. процентів, 20358 грн. 45 коп. упущеної вигоди, 68200 грн. моральної шкоди скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення процентів за період після закінчення строку договору з 13 грудня 2010 року по 14 жовтня 2014 року (по день звернення з позовом в суд) у сумі 81 534 грн. 81 коп., не можна визнати законним і обґрунтованим виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечувалось сторонами, що між ОСОБА_6 та КС «Альянс Україна» укладено договір № 631-08 від 12 грудня 2008 року про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок за яким позивач вніс грошовий вклад в розмірі 70758,08 грн. на депозитний рахунок в кредитній спілці строком до 12 грудня 2010 року під 30 % річних. За період дії договору спілкою виплачено позивачу проценти в розмірі 1758,08 грн. Після закінчення строку дії договору спілкою припинено нарахування процентів за депозитним договором, тобто з 13 грудня 2010 року.

14 квітня 2010 року ОСОБА_6 звернувся до голови правління КС «Альянс Україна» із заявою про видачу відсотків за лютий, березень та квітень 2010 року. У задоволенні заяви було відмовлено із посиланням на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 11 лютого 2010 року у справі №10/16-10 про порушення справи по банкрутство, якою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника КС «Альянс України».

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення процентів у сумі 81 534 грн. 81 коп. за період з 13 грудня 2010 року (з дня закінчення строку дії договору) по 14 жовтня 2014 року, а саме по день звернення в суд з позовом, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки укладеним договором передбачено строк дії договору до 12 грудня 2010 року (п. 1.1), а проценти за умовами договору (п. 2.8 ) сплачуються протягом строку визначеного пунктом 1.1 договору, то, ураховуючи, що пролонгації дії договору не було та виходячи із положень статті 629 ЦК України про обов'язковість договору для виконання сторонами, підстав для нарахування та виплати відсотків після закінчення строку договору не вбачається.

Проте з такими висновками погодитись не можна, оскільки суд при вирішенні вказаних вимог неправильно застосував норми матеріального права та допустив порушення норм процесуального права, що відповідно призвело до неправильного вирішення справи у зазначеній частині рішення.

Так, положенням статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами договору.

Отже, положення цієї норми матеріального права передбачають в першу чергу дотримання основних умов договору, у цьому випадку такими є обов'язок кредитної спілки повернути суму депозитних коштів вкладнику та сплатити передбачені договором проценти.

Закінчення строку договору не позбавляє Кредитну спілку зобов'язання сплачувати проценти, якщо сума депозитних коштів вкладнику не повернута, оскільки відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавств, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до частини 5 статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Отже, за змістом положень вказаних норм матеріального права проценти на банківський вклад (депозит) нараховуються та мають бути виплачені до дня, який передує поверненню вкладникові його вкладу, тобто за весь час користування банком грошовими коштами вкладника.

Невідповідність висновків суду обставинами справи, порушення або неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права, відповідно до правил пунктів 3 та 4 частини 1 статті 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

При перевірці апеляційним судом встановлених обставин та перевірці доводів апеляційної скарги, апеляційним судом встановлено, що позивачем при підрахунку загальної суми процентів, за період з 13 лютого 2010 року (закінчення строку договору) до дня звернення позивача в суд ( 14 жовтня 2014 року), допущено помилку, а саме за вказаний період загальна сума буде становити 81 534 грн. 81 коп., а не 81536 грн. 57 коп., що відповідно судом ураховується при вирішенні вказаних вимог.

За таких обставин та оскільки при вирішенні вказаних вимог судом допущено неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, рішення суду, в частині відмови у задоволенні позову про стягнення процентів у сумі 81 534 грн. 81 коп. за період з 13 грудня 2010 року (з дня закінчення строку дії договору) по 14 жовтня 2014 року - по день звернення в суд з позовом, не може залишатись у силі та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у цій частині про стягнення процентів за договором №631-08 від 12.12 2008 року у сумі 81 534 грн. 81 коп. за період з 13 грудня 2010 року по 14 жовтня 2014 року.

Щодо решти рішення суду, то рішення у решті слід залишити без змін виходячи із наступного

Доводів про порушення судом норм матеріального і процесуального права, які дають підстави для скасування чи зміни судового рішення у решті вирішених судом вимог, апеляційна скарга не містить.

Так, не можна погодитись з доводами апеляційної скарги про наявність правових підстав для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до положення частини 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до частини 2 цієї статті цього Кодексу моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я ;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої , членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Оскільки законодавством не передбачено відшкодування шкоди за договором банківського вкладу та виходячи із факту відсутності у договорі положень про відшкодування моральної шкоди, виходячи із обставин, які встановлені судом, а також виходячи із правовідносин які склались між сторонами у справі, правових підстав для задоволення позову в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, не вбачається.

Колегія суддів погоджується із рішенням суду в цій частині вимог, оскільки рішення суду у цій частині є правильними і справедливими.

Не можна погодитись також і з доводами апеляційної скарги про неправильність висновків суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення упущеної вигоди.

Вирішуючи спір у цій частині вимог суд правильно виходив із недоведеності позивачем обставин, з якими він пов'язує настання правових наслідків, в силу положення частини 2 статті 22 ЦК України, про сплату відповідачем упущеної вигоди.

Колегія суддів вважає, що рішення суду у цій частині є законним і справедливим та погоджується із висновками суду щодо вказаних позовних вимог.

Отже у решті рішення суду слід залишити без змін як таке, що є правильним і справедливим, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.п.3,4, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 9 грудня 2014 року у цій справі скасувати в частині відмови у задоволенні позову про стягнення процентів та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Кредитної спілки «Альянс Україна» на користь ОСОБА_6 81534 (вісімдесят одну тисячу п'ятсот тридцять чотири) грн. 81 коп. процентів за договором №631-08 від 12.12 2008 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ В.С. Вавшко

/підпис/ С.С. Колос

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук