Справа № 755/5240/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва цивільну справу за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва заборгованість за квартплату та плату за комунальні послуги у розмірі 466,26 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн., що є предметом позовних вимог.

Представник позивача Пількевич О.А. в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позову заперечує, просить в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 14 травня 2012 року. (а.с.9)

Відповідно до положень ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Звертаючись з позовом до суду, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за квартплату та плату за комунальні послуги на загальну суму 466,26 грн., яка виникла за період з 01 січня 2002 року та станом на 01 липня 2004 року, що підтверджується довідками про заборгованість по квартплаті та комунальним платежам, та розрахунками боргу по квартирній платі та комунальним платежам, які приєднано до матеріалів справи. (а.с.16-17)

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно положень ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, ОСОБА_1 набула права власності на квартиру АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14 травня 2012 року, на підставі норм чинного законодавства, яке регулює відносини, що виникли між сторонами спору, тягар утримання майна у власника майна виникає з моменту набуття права власності на об'єкт нерухомого майна, в даному випадку право власності у набувача виникає з моменту державної реєстрації на це майно.

Відповідно до п.6 Договору купівлі-продажу квартири від 14 травня 2012 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зазначено, що «Я, Продавець (ОСОБА_3.) гарантую, що комунальні та інші платежі (в тому числі за використану електроенергію, за користування телефоном) сплачені мною повністю, що я підтверджую відповідними квитанціями та довідками, які передаються набувачу квартири разом з повним комплектом ключів.

Крім того, у п.10 вищезазначеного Договору, сторони дійшли згоди, що Продавець зобов'язується звільнити квартиру і передати її у фактичне користування Покупцям до 14 травня 2012 року, зареєстрованих осіб у відчужуваній квартирі немає.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що в межах даного спору Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва не конкретизовано вимоги до відповідача ОСОБА_1 та не визначено межі її відповідальності за виконання зобов'язання по сплаті за квартирну плату та комунальні платежі, яка виникла за період з 01 січня 2002 року та станом на 01 липня 2004 року, як і не враховано обставини набуття відповідачем права власності на об'єкт нерухомого майна, при цьому доказів, які мали підтвердити той факт, що після набуття права власності у відповідача існує заборгованість по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги, позивачем не надано, також позивачем не наведено правових підстав для покладення на відповідача вимог зобов'язального характеру по оплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги до набуття останньою права власності на квартиру, а відповідно до положень ч.4 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. .

З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки судом ухвалене рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 322, 328, 334 Цивільного кодексу України, ст.68 Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, ст. ст. 10, 11, 58, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я