Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"16" липня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва цивільну справу за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання договору про реструктуризацію та стягнення заборгованості за квартирну плату та житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, звертаючись з позовом до суду, просило розірвати договір на реструктуризацію заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги №52 від 02 лютого 2011 року та стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва заборгованість за квартирну плату та житлово-комунальні послуги у розмірі 19 793,30 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн., що є предметом позовних вимог.

Представник позивача Пількевич О.А. в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною в позовній заяві, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористались.

На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою ЖРЕО №412 (форма №3) від 08.06.2012 р. №874. (а.с.7)

Відповідно до положень ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Відповідно до ст.68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Звертаючись з позовом до суду, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва просить стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за квартплату та комунальні платежі за період з січня 2002 року по червень 2012 року на загальну суму 19793,30грн., факт наявності у відповідачів заборгованості позивач підтверджує довідкою про заборгованість по квартплаті та комунальним платежам, яка приєднана до матеріалів справи. (а.с.16-19)

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію»заборгованість з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) (далі - житлово-комунальні послуги) наймачів жилих приміщень та власників жилих будинків або квартир (далі - громадяни), яка склалася на дату набрання чинності цим Законом перед надавачами житлово-комунальних послуг, реструктуризується на термін до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації.

Для реструктуризації заборгованості громадяни укладають з підприємствами - надавачами житлово-комунальних послуг договори про щомісячне рівномірне погашення реструктуризованої заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за житлово-комунальні послуги (далі - договір про реструктуризацію заборгованості). Установити, що на період погашення реструктуризованої заборгованості загальна сума платежів, що вносяться громадянами на оплату поточних платежів та платежів по погашенню реструктуризованої заборгованості, не повинна перевищувати 25 відсотків доходів, що визначаються при нарахуванні субсидій для працюючих громадян, і 20 відсотків - для пенсіонерів та інших осіб, які отримують будь-які види соціальної допомоги. За умови, якщо доходів громадян, які уклали договори про реструктуризацію заборгованості, не вистачить на повне погашення цієї заборгованості, термін дії договору продовжується до повного її погашення.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 лютого 2011 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва та ОСОБА_1 укладено Договір №52 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги.

За умовами п.1 Договору, Підприємство надає громадянину розстрочку у погашені заборгованості з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), що утворилась станом на 01 березня 2011 року на суму 5046,88 грн. (а.с.9)

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, відповідач ОСОБА_1, скористалась своїм правом, як це передбачено положеннями Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію», уклавши 02 лютого 2011 року з Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва Договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги.

За умовами договору, договір набирає чинності з моменту укладення та діє до 01 лютого 2016 року, спеціальним законом, який регулює ці правовідносини, передбачена можливість продовження терміну дії договору.

Аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що строк дії договору про реструктуризацію заборгованості не закінчився, відповідачами щомісячно проводиться оплата за спожиті житлово-комунальні послуги, з урахуванням графіку погашення заборгованості, який визначений договором про реструктуризації, ці обставини підтверджується долученими до позову розрахунками по оплаті за спожиті послуги по квартирі відповідачів, в свою чергу позивачем не наведено ґрунтовних підстав для розірвання договору про реструктуризації, а встановити факт невиконання умов договору про реструктуризацію не виявляється за можливе, оскільки позивач обмежився розрахунками по оплаті за спожити послуги до травня 2012 року, а з цим позовом звернувся 18 червня 2014 року, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки, позивачем одночасно заявлені вимоги про розірвання договору про реструктуризацію заборгованості та стягнення з відповідачів заборгованості на загальну суму 19793,30 грн., яка виникла за період з січня 2002 року по червень 2012 року, тому за відсутності підстав для розірвання Договору №52 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 02 лютого 2011 року, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів заборгованості, оскільки ці вимоги є похідними та залежать від доведення обставин неналежного виконання договірних зобов'язань, що є окремими предметом доказування.

З огляду на викладене, суд, діючи в межах заявлених позовних вимог, як це передбачено ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання договору про реструктуризацію та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат, у зв'язку з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 322, 358, 360 Цивільного кодексу України, ст. 156 Житлового кодексу УРСР, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію», п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, ст. ст. 1, 4, 10, 11, 58, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання договору про реструктуризацію та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я