Справа №305/172/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого Бисага Т.Ю.,

суддів Власова С.О., Дроботя В.В.,

при секретарі Саваріна Т.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою представника за довіреністю ОСОБА_2, яка діє в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк», на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору №mkb1SE00000181 від 07.04.2006 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 5000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і сплатою комісії щомісяця в період сплати в розмірі 1,5% від суми виданого кредиту.

У випадку порушення зобовязань за кредитними договором позичальник сплачує відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а відповідач ОСОБА_3, кредитні зобовязання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому законом договором порядку та строки.

У звязку з невиконанням кредитних зобовязань, відповідач ОСОБА_3, має заборгованість перед банком, яка станом на 08.01.2014 року складає 33621,10 гривень, з яких: 3509,71 грн. заборгованість за кредитом; 10200,61 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 225 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 19685,78 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5, було укладено договір поруки, за яким, останній відповідає перед кредитором за невиконання зобовязань позичальником.

Судовим наказом, виданим Рахівським районним судом 18.09.2007 року, з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» вже було стягнуто заборгованість за даним кредитним договором в сумі 5015,52 грн.

Посилаючись на дані обставини Банк просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості, що становить різницю між 33621,10 грн. та 5015,52 грн. 28608,58 грн. та судові витрати.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2014 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись та вважаючи незаконним рішення першої інстанції, представник за довіреністю ОСОБА_2, яка діє в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк», подала апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, мотивуючи це неповним зясуванням обставин, які мають значення для справи та порушенням норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» апеляційну скаргу з наведених в ній підстав підтримала.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про зміну місця проживання суд не повідомили.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів проходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що умови договору відповідачем порушено, але позивач пропустив строк позовної давності.

Встановлено, що за кредитним договором №mkb1SE00000181 від 07.04.2006 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 5000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і сплатою комісії щомісяця в період сплати в розмірі 1,5% від суми виданого кредиту.

Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти у визначений договором строк шляхом щомісячної сплати по 340,19 грн (п.п. 1.1.-1.2. договору), за порушення строків виконання зобов'язань з позичальника за вимогою кредитора належала пеня в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості за кожен день прострочення (п. 3.2. договору).

Через невиконання зобов'язань позичальником, останній платіж якого зафіксовано 17.05.2012 виник борг перед кредитором, що відповідно до розрахунку банку станом на 08.01.2014 склав 33621,10 грн, в т.ч.: 3509,71 грн. боргу за кредитом, 10200,61 грн. боргу за процентами, 225,00 грн. боргу за комісією, 19685,78 грн. пені.

Відповідачі під час розгляду справи судом першої інстанції подали заперечення на позов (а.с. 58,59), у яких не погодилися з пред'явленими до них вимогами з тих підстав, що позивач порушив строк позовної давності та просили суд його застосувати.

Однак, з таким висновком погодитись не можна виходячи за наступного.

Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Судом першої інстанції не в повній мірі були досліджені обставин справи, зокрема, розрахунок заборгованості де чітко прослідковується преривання позовної давності. 17.07.2012 року відповідачем було здійснено погашення заборгованості по кредитному договору №mkb1SE00000181 в розмірі 1000 грн. Таким чином, мало місце переривання перебігу позовної давності, і строк позовної давності починається заново і час, що минув до переривання, до нового строку не зараховується. А відтак строк позовної давності в 3 роки закінчується у 17.05.2015 року, а позов до суду подано у 2014 році.

Про це зазначено і у постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №7 від 7 лютого 2014 р. «Про внесення змін і доповнень до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», в якій п.31 викладено в такій редакції: при застосуванні положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того, що у системному зв'язку з частиною одинадцятою статті 11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту.

У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність».

Таким чином, відмова у задоволенні позову по цій причині є невірною, а констатація в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції про наявність боргових зобов'язань відповідача перед банком є правильною, що підтверджено договірними відносинами між сторонами по справі та відповідним розрахунком заборгованості позичальника.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307,309,314 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,

Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника за довіреністю ОСОБА_2, яка діє в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк»,- задовольнити.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2014 року,-

скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 28 608,58 грн. та судові витрати в розмірі 286,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: