Апеляційний суд міста Києва
Доповідач - Кабанченко О.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Болотова Є.В.,

Желепи О.В.

при секретарі - Лапіній К.В.

розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» - Соловйової Наталії Анатоліївни на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах дітей - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах дітей - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду,ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не вірно застосовано до даних правовідносин Закон України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Вказує, що суд помилково встановив місце реєстрації відповідачів та житлову площу квартири на підставі довідки форми № 3, виданої КП «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» від 3 жовтня 2014року, яка не є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 59-60, 64 ЦПК України. Судом не визначено обсяг відповідальності відповідача/позичальника перед кредитором.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 20 березня 2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є позивач, та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №0010/08/00-М, згідно якого ОСОБА_3 отримала від Банку кредит в розмірі 121 000 доларів США, зі сплатою 12,5% річних, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до

18 березня 2033 року (а. с..7-10).

Згідно іпотечного договору від 20 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №1179, ОСОБА_3 передала Банку в іпотеку двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 20 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №1177 (а.с.11-14).

У вказаній квартирі, яка є предметом іпотеки, згідно довідки форми №3 від 15 травня 2013 року зареєстровано чотири особи: ОСОБА_3 (іпотекодавець) - з 30 липня 2009 року, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, - з 21 жовтня 2010 року, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, - з 30 липня 2009 року, дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, - з 12 листопада 2009 року (а.с.22).

Відповідач стверджувала, що діти зареєстровані та проживають в квартирі з моменту реєстрації постійно по теперішній час.

Відповідачем ОСОБА_3 неналежно виконувались умови кредитного договору, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед банком, яка за розрахунком позивача станом на 07 травня 2014 року становить 125 669,17 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ (1 долар С111А = 11,469576 грн.) дорівнює 1 441 372,10 грн.., з яких заборгованість по кредиту 105 691,75 доларів США (еквівалент 1 212 239,56 грн.). заборгованість за нарахованими процентами - 19 977,42 доларів США (еквівалент 229132.54 грн.), також відповідно до умов договору нарахована пеня 51 226,68 грн. (а.с.15-17).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 квітня 2012 року з відповідача ОСОБА_3 і ОСОБА_8 було стягнуто солідарно на користь позивача заборгованість по кредитному договору №0010/08/004М від 20 березня 2008 року в сумі 127 416, 44 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становило 1 016 693,98 грн.. пеню в сумі 2 165.60 грн., а всього стягнуто 1 018 859,58 грн. (а.с.19-21).

У травні 2014 року ПАТ «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Форум» Соловйової Н.А. звернулося до суду з даним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався, що відповідач ОСОБА_3 не виконує свої зобов'язання за кредитним договором та рішення суду про стягнення заборгованості, у зв'язку з чим позивачем 27 вересня 2013 року відповідачу було направлено вимогу про погашення заборгованості та попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки, 02 квітня 2014 року на адресу відповідача направлені вимоги про звільнення предмета іпотеки (квартири №82) протягом одного місяця з дня отримання вимоги (07.04.2014 року), проте зазначені вимоги позивача не виконані.

Просив ухвалити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0010/08/00-М від 20.03.2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на праві власності, шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; та виселити ОСОБА_3 разом з дітьми з квартири АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3, яка також представляє інтереси неповнолітніх дітей, позов не визнала, стверджувала, що квартира, яка перебуває в іпотеці, є її та дітей єдиним житлом, позивач проти реєстрації дітей в квартирі не заперечував.

Служба у справах дітей у письмових поясненнях просила постановити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства та з максимально можливим урахуванням інтересів дітей.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на положення Закону України від 03 червня 2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до яких не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки згідно із ст.5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті., а також на те, що відповідач та її діти використовують квартиру АДРЕСА_1, яка передана нею в іпотеку, як місце їх постійного проживання, іншого житла не мають.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду, вважає, що він не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Дійсно, за змістом Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом його дії не може бути примусово стягнуте нерухоме житлове майно, яке є предметом іпотеки, якщо ним забезпечується виконання зобов'язань громадянина за споживчим кредитом, наданими в іноземній валюті. При цьому необхідна також наявність таких умов: використання такого нерухомого житлового майна як місця постійного проживання позичальника чи майнового поручителя; відсутність у них іншого у власності іншого нерухомого житлового майна; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв.м для житлового будинку.

Проте даним Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів в сфері регулювання кредитних відносин, в тому числі і тих, що визначають правові підстави для звернення в судовому порядку стягнення на предмети забезпечення, тобто за своїм змістом Закон є процесуальним, оскільки встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмет іпотеки та застави, а саме визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться, отже чинність на час вирішення спору даного Закону сама по собі не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_3 не виконуються зобов'язання за кредитним договором №0010/08/00-М від 20 березня 2008 року, укладеним нею і АКБ «Форум», правонаступником якого є позивач, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед банком.

Станом на 22 липня 2014 року кредитна заборгованість відповідача перед позивачем становить 125 034,37 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 1 457 349,60 грн.., з яких:

прострочена заборгованість по кредиту 14 991,75 доларів США,

поточна заборгованість по кредиту 90 700,00 доларів США,

прострочена заборгованість за процентами 19 342,62 доларів США.

Відповідно до умов договору позивачем нарахована пеня у розмірі 57 493,66 грн. (а.с. 93-95)

У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором відповідач за іпотечним договором від 20 березня 2008 року, посвідченим нотаріально, передала Банку в іпотеку належну їй на праві власності двокімнатну квартиру АДРЕСА_1

У вказаній квартирі зареєстровані та проживають: відповідач ОСОБА_3, її діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.22).

27 вересня 2013 року позивачем було направлено вимогу відповідачу про погашення заборгованості та попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 23).

02 квітня 2014 року позивачем на адресу відповідача направлена вимога відповідно до ст. ст. 35, 40 Закону України «Про іпотеку» про те, що банком прийняте рішення у зв'язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору звернути стягнення на предмет іпотеки, на підставі чого банк вимагав звільненими квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки протягом одного місяця з дня отримання вимоги. Відповідач отримала вимогу банку 07 квітня 2014 року, проте квартиру не звільнила. (а.с. 25-27).

Відповідно до ст. ст. ЗЗ, 39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що позовні вимоги про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0010/08/00-М від 20.03.2008 року в сумі 125 034,37 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 1 457 349,60 грн.., та пені у розмірі 57 493,66 грн. на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на праві власності, шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; а також про виселення на підставі ст. 40 Закону України «Про іпотеку» ст. 109 ч. 3 ЖК України ОСОБА_3 разом з дітьми з квартири АДРЕСА_1, є доведеними та підлягають задоволенню, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Враховуючи те, що на час ухвалення рішення продовжує дію Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», судова колегія вважає, що виконання рішення в порядку ст. 217 ЦПК України необхідно відстрочити на період дії мораторію, встановленого зазначеним Законом.

З урахуванням відстрочення виконання рішення, судова колегія вважає недоцільним визначати початкову ціну предмета іпотеки, визначивши, що така ціна на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, буде встановлена на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» - Соловйової Наталії Анатоліївни задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року скасувати.

Ухвалити в справі нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0010/08/00-М від 20 березня 2008 року в сумі 125 034,37 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 1 457 349,60 грн.., та пені у розмірі 57 493,66 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 20 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №1177, шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Виселити ОСОБА_3, неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

В порядку ст. 217 ЦПК України відстрочити виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки та про виселення на період дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: