АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1074/13-ц Номер провадження 22-ц/786/3637/14Головуючий у 1-й інстанції Науменко Н. Д. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого: судді Пилипчук Л.І.

суддів : Карнауха П.М., Кривчун Т.О.,

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю: позивачки ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представників Обласного бюро судово-медичної експертизи - ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4, ОСОБА_2, Обласного бюро судово-медичної експертизи

на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до судово-медичного експерта Новосанжарського відділення бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_4 та обласного бюро судово-медичної експертизи про визнання незаконними та протиправними дій експерта при огляді трупа і недійсною довідку про причини смерті,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2011 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до судово-медичного експерта Новосанжарського відділення бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_4 про визнання неправомірними та незаконними його дій, у зв'язку з неповнотою, неточністю, необ'єктивністю при проведенні дослідження трупу ОСОБА_7 (акт №41) та висновків проведених ним експертиз, та про визнання недійсним написану ним довідку про причини смерті №41 ОСОБА_7. При цьому прохала поновити строк позовної давності, оскільки про неповноту експертного дослідження трупу стало відомо від слідчого прокуратури Черкаської області у лютому 2011 році. /а.с. т.1/

09.10.2013 року доповнила позов вимогою визнання дій судово-медичного експерта ОСОБА_4 незаконними, неправомірними при огляді трупу ОСОБА_7./а.с.13-14 т.2/

Заявою від 28.01.2014 р. уточнила позовні вимоги та прохала постановити рішення, яким визнати неправомірними та незаконними дії судово-медичного експерта ОСОБА_4, що виразилися у неповноті, неточності, необ'єктивності при проведенні дослідження трупу ОСОБА_7, внаслідок чого стало неможливим встановити причину смерті./а.с.33 т.3/

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неповними дії судово-медичного експерта Новосанжарського відділення обласного бюро судово-медичної експертизи Полтавської обласної адміністрації Департаменту охорони здоров»я України ОСОБА_4 при проведенні судово-медичного обстеження трупа ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що полягають у недотриманні вимог пунктів 2.2.2.а і 2.2.14.в «Правил проведення судово-медичної експертизи (дослідження) трупів в бюро судово-медичної експертизи», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за недоведеністю.

Стягнуто з обласного бюро судово-медичної експертизи Полтавської обласної адміністрації Департаменту охорони здоров»я України на користь ОСОБА_2 900 грн. судових витрат за проведення експертизи.

Сторони оскаржили рішення в апеляційному порядку .

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав доведеними, порушення норм матеріального і процесуального права, прохав рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Апелянт заперечує належність як доказу у справі - Акту судово-медичного дослідження №09-к Черкаського обласного бюро судово-медичної експертизи, який провів дослідження без ухвали суду та без попередження експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве дослідження.

Вважає, що суд не дав належної оцінки, як доказу, висновку Харківського обласного бюро СМЕ №172-КЕ/2014/пп., згідно якого при встановленні причини смерті «утоплення» експертом були використані всі названі ознаки, які він встановив та тлі гнилісних змін трупа ОСОБА_7, а відсутність при лабораторних дослідженнях ознак діатомового планктону не є критерієм, що має виключити утоплення.

На думку відповідача, суд не врахував, що висновок експерта №41а від 04.10.2007 року, складений ним при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_7, був одним із доказів у кримінальній справі №1-36/2008 по обвинуваченню ОСОБА_9 за ст.291 КК України, в якій винесено вирок, що набрав законної сили. Відсутні судові рішення, за якими б висновок експерта був визнаний незаконним.

Вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги лист Головного бюро СМЕ МОЗ України №3141/3 від 17.12.2013р, в якому вказано, що не взяття при розтині для дослідження іншого матеріалу не було перешкодою для висновків, що смерть ОСОБА_7 настала від утоплення.

Також посилається на те, що суд не врахував, що його дії, як експерта, були предметом перевірок Полтавським обласним БСМЕ, обласною прокуратурою, за наслідками яких неправомірності в його діях не встановлено.

Зазначає, що суд не дав належної оцінки лікарському свідоцтву про смерть, яке було виписано на підставі Акту судово-медичного дослідження №41 від 02.05.2007 року, де вказана причина смерті ОСОБА_7 Жодних змін у вказане свідоцтво до цього часу не вноси лося.

Окрім того, на думку відповідача, суд не з»ясував причини пропуску строку позовної давності, оскільки позивачка у 2010 році вже зверталася до суду з позовом, однією з вимог якого було визнання неправомірними дій (бездіяльності) при проведенні ним дослідження трупу ОСОБА_7, а отже їй було відомо про Акт судово-медичного дослідження трупу №41 від 01.05.2007року та про довідку про причини смерті №41 , яка їй була видана у травні 2007 року.

Вважає, що суд вийшов за межі позовних вимог, визнавши дії експерта неповними, тоді як позивачка просила визнати їх неправомірними та незаконними.

Позивачка ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, прохала рішення скасувати та ухвалити нове про повне задоволення її позову.

Вважає, що місцевий суд не дав належної оцінки висновкам експертів комунальної установи «Черкаського бюро СМЕ» і обласного бюро СМЕ Департаменту охорони здоров»я Харківської обласної державної адміністрації, які довели, що судово-медичний експерт ОСОБА_4 провів дослідження трупа ОСОБА_7 не в повному обсязі, що не дає можливості встановити причину смерті ОСОБА_7 Тому вказана у довідці №41 причина смерті - утоплення та занурення у воду внаслідок падіння у відкриту водойму з човна не відповідає дійсності.

Оскільки позовна вимога про визнання довідки №41 (про причину смерті) недійсною є похідною від основної позовної вимоги, тому рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині, на її думку, є безпідставним.

Вказує на те, що судово-медичний експерт Новосанжарського відділення ОСОБА_4 умисно не взяв для судово-гістологічного дослідження необхідний обсяг трупного матеріалу. Цей обсяг не відповідає вимогам «Правил проведення судово-медичної експертизи (дослідження) трупів», затверджених наказом МОЗ №6 від 17.01.1995 року.

Також вважає, що експерт оговорив дитину, написавши в акті про стан сп'яніння, тоді як вказаним наказом МОЗ заборонено визначати ступінь сп'яніння при дослідження трупів, витягнутих з води та з наявністю гнильних змін.

Стверджує, що ознака утоплення - розлиті крововиливи на поверхні легень (п'ятна Рассказова-Лукомського), про яку зазначив ОСОБА_4 в акті №41 , - не відповідає дійсності. На її думку, причини смерті ОСОБА_7 до цього часу не встановлені.

Наполягала на стягненні витрат на проведення експертизи в повному обсязі.

Обласне бюро судово-медичної експертизи в своїй апеляційній скарзі посилається на порушення норм процесуального та матеріального права та неповне з'ясування обставин справи.

Вказує на невідповідність викладених у рішенні позовних вимог, оскільки такі зводилися до прохання визнати неправомірними та незаконними дії судово-медичного експерта ОСОБА_4, що виразилися у неповноті, неточності, необ'єктивності при проведенні дослідження трупу ОСОБА_7 , внаслідок чого стало неможливим встановити причину смерті та визнати недійсною написану ОСОБА_4 довідку про причини смерті №41, а також визнати неправомірними дії експерта під час огляду трупу.

Вважає, що останні позовні вимоги не піддягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Звертає увагу , що судом першої інстанції не вирішено клопотання про закриття провадження у справі за позовною вимогою позивачки щодо визнання неправомірними дій судово-медичного експерта Новосанжарського відділення бюро СМЕ Полтавської ОДА ОСОБА_4 при огляді трупа ОСОБА_7, який проводився слідчим за участю експерта. Оскільки вказаний протокол підлягає оцінці в кримінальній справі, тому справа в цій частині вимог на підставі п.1 ч.1 ст.205 КЦПК підлягає закриттю.

Також наполягає на тому, що провадження в частині позовних вимог про визнання неправомірними та незаконними дій судово-медичного експерта ОСОБА_4, що виразилися у неповноті, неточності, необ'єктивності при проведенні ним дослідження трупу ОСОБА_7, внаслідок чого стало неможливим встановити причину смерті - необхідно закрити на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК, оскільки з даною вимогою позивачка зверталася до суду та рішенням Новосанжарського райсуду Полтавської області від 21.02.2011 року - позов частково задоволено, а ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 26.05.2011 року - рішення скасовано, а провадження у справі закрито.

Якщо суд не знайшов підстав для закриття провадження в цій частині, то мав відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачкою не зазначено конкретно, чим були порушені її права.

Звертає увагу на суперечливість висновку суду першої інстанції в мотивувальній і резолютивній частині рішення. Зокрема, в мотивувальній частині зазначає про недотримання експертом вимог «Правил проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів в бюро судово-медичної експертизи», що позбавило можливості встановити причину смерті доньки позивача, чим були порушені права ОСОБА_2, а в резолютивній частині вказано: у зв'язку з недотриманням судово-медичним експертом ОСОБА_4 вимог пунктів 2.2.2.а і 2.2.14.в Правил експертом не в повній мірі проведені дії при обстеженні трупа ОСОБА_7

Суд не врахував, що висновок експерта №41 від 04.10.2007р. при судово-медичній експертизі трупу був доказом у кримінальні й справі , в якій вирок залишений без змін ухвалою апеляційного суду від 10.10.2008 року. На підставі Акту було виписано лікарське свідоцтво про смерть, в яке жодних змін не внесено.

Обласне бюро СМЕ вважає, що недотримання судово-медичним експертом ОСОБА_4 вимог пунктів 2.2.2.а. і 2.2.14.в. «Правил проведення судово-медичної експертизи (дослідження) трупів в бюро судово-медичної експертизи» ніяким чином не вплинуло на правильність визначення причин смерті ОСОБА_7 та відповідно - не порушено законних прав та інтересів позивачки.

Не погоджується з висновком суду про те, що позивачкою не пропущений строк позовної давності.

Тому обласне бюро СМЕ прохало рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в частині позовних вимог щодо визнання недійсною написану ОСОБА_4 довідку про причини смерті №41 ОСОБА_7 - відмовити за безпідставністю. В частині позовних вимог щодо визнання дій судово-медичного експерта Новосанжарського відділення обласного бюро СМЕ Полтавської ОДА незаконними , неправомірними при огляді трупа ОСОБА_7 та визнання неправомірними та незаконними дій судово-медичного експерта ОСОБА_4, що виразилися у неповноті, неточності, необ'єктивності при проведенні дослідження трупу ОСОБА_7, внаслідок чого стало неможливим встановити причину смерті - закрити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційних скарг ОСОБА_4 та Обласного бюро судово-медичної експертизи, і про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Із позовної заяви ОСОБА_2, з урахуванням уточнень і доповнень та пояснень в суді першої й апеляційної інстанцій, вбачається, що вона просила визнати неправомірними (незаконними) дії судово-медичного експерта ОСОБА_4, що полягають у неповноті, неточності, необ'єктивності висновків, викладених в акті дослідження трупа її дочки ОСОБА_7, та визнати недійсною довідку від 02 травня 2007 року №41 про причини смерті останньої.

Відповідно до ч.4 ст.285 ЦК України у разі смерті фізичної особи члени її сім»ї або інші фізичні особи, уповноважені ними, мають право бути присутніми при дослідженні її смерті та ознайомитись із висновками щодо причин смерті, а також право на оскарження цих висновків до суду.

Отже, право ОСОБА_2 на звернення до суду з позовом зазначеного змісту відповідає нормам цивільного права та може бути предметом розгляду в порядку цивільного судочинства.

Із матеріалів цивільної справи №2-22/11 Новосанжарського районного суду ( за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_10 до судово-медичного експерта ОСОБА_4, Бюро судово-медичної експертизи головного управління охорони здоров»я Полтавської обласної державної адміністрації про визнання неправомірними дій судово-медичного експерта, визнання права на ознайомлення з документами, визнання недійсними висновків судово-медичної експертизи) вбачається, що позивачка ОСОБА_2 просила визнати дії судово-медичного експерта ОСОБА_4 при написанні довідки про смерть та при проведенні дослідження трупу її доньки ОСОБА_7 неправомірними, визначити місцезнаходження акту судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_7, визнати право на ознайомлення з даними актами судово-медичного дослідження; визнати недійсними висновки експертизи №41а від 26 вересня 2007 року та №47а від 26 жовтня 2007 року та призначити комплексну судову медико-криміналістичну експертизу трупу ОСОБА_7

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2011 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право на ознайомлення з оригіналом акту судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_7 №41 від 02 травня 2007 року. Визнано неправомірними дії судово-медичного експерта ОСОБА_4 в частині написання в пункті 4 та пункті 11 довідки №441 від 22 квітня 2007 року про причини смерті ОСОБА_7 слів «з човна». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 26 травня 2011 року рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2011 року скасовано та закрито провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі апеляційний суд вказав, що всі вищезазначені вимоги позивачів витікають із кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_9 за ст.291 КК України, який згідно вироку Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02.07.2008 року визнаний винним у порушенні під час управління маломірним судном чинних на даному транспорті правил, які убезпечують рух, що спричинило загибель ОСОБА_7, ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК та не включають в себе як спосіб захисту вирішення питань, пов'язаних з провадження у кримінальній справі. Тому провадження закрито на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України./ а.с.200-203, 274-275 цивільної справи №2-22/11 Новосанжарського районного суду Полтавської області /

Вказане судове рішення, яке в касаційному порядку не оскаржено та є чинним, - не може бути підставою для закриття справи у даній справі, оскільки ОСОБА_2 просить визнати неправомірними та незаконними дії судово-медичного експерта при дослідженні трупу ОСОБА_7, що виразилися у неповноті, неточності та необ'єктивності (акт №41) та недійсним видану ним довіку №41 про смерть ОСОБА_13, не погоджуючись з причиною смерті останньої. Вказаний спір хоча і виник між тими самими сторонами, але позовні вимоги не є тотожними.

При скасуванні ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22 жовтня 2012 року про закриття провадження за цим позовом та ухвали апеляційного Полтавської області від 28 листопада 2012 року, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй ухвалі від 12 червня 2013 року вказав, що кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_9 за ст.291 КК України була порушена 08 серпня 2007 року , тобто через три місяці після складання акта дослідження трупа ОСОБА_7 та видачі оспорюваної довідки, а судово-медичний експерт до призначення у справі відповідної експертизи та виконання у зв'язку з цим необхідних дій, не є учасником кримінального провадження. Крім того, касаційною інстанцією звернуто увагу на необхідність визначення належного відповідача у справі, оскільки судово-медичний експерт ОСОБА_4, дії якого оскаржує ОСОБА_2, який досліджував труп ОСОБА_7 та надавав висновки щодо причин її смерті, діяв не як приватна особа, а як посадова особа Новосанжарського відділення Полтавського бюро СМЕ. /а.с.167, 209-210 т.1/

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_4, як судово-медичний експерт Новосанжарського відділення обласного бюро судово-медичної експертизи, на якого наказом від 18.04.2007р. №24-від були покладені обов'язки по обслуговуванню Кобеляцького району, на підставі направлення слідчого прокуратури Кобеляцького району Полтавської області від 01.05.2007 року провів судово-медичне дослідження трупа ОСОБА_7, 1984 р.н./а.с.132-133 т.2/

Згідно Акту судово-медичного дослідження №41 від 02.05.2007 року смерть ОСОБА_7 настала внаслідок утоплення, про що свідчать збільшені в об'ємі легені з розлитими на їх поверхні підплевральними крововиливами (плями Рассказова-Луковського), цяткові крововиливи на поверхні серця./а.с.46 т.2/.

Порядок проведення судово-медичного дослідження трупа регламентовано «Правилами проведення судово-медичної експертизи (дослідження) трупів в бюро судово-медичної експертизи» (далі Правила), затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року.

Пунктом 2.2. Правил визначено оптимально-мінімальний набір заходів (стандарт якості), виконання яких обов'язкове при проведенні експертизи трупів. Відхилення від стандарту в бік зменшення недопустиме. Зокрема, підпунктами 2.2.14.в. та 2.2.2.а. встановлені вимоги щодо дослідження трупів у разі утоплення.

Відповідно до п.2.2.14.в. до звичайного обсягу розтину додаються обов'язковий розтин пазухи основної кістки , для судово-токсикологічного дослідження надсилаються кров і сеча для визначення наявності і концентрації спиртів (будь-яка концентрація етилового спирту в крові трупа при даному виді смерті не повинна підлягати оцінюванню ступеня алкогольного сп'яніння потерпілого); при виражених ознаках утоплення внутрішні органи для судово-гістологічного дослідження або не беруть, або надсилають в архів. У випадках з нез'ясованими обставинами справи і особливо у випадках, що можуть мати кримінальний характер, або при гнилісних змінах трупа для судово-гістологічного дослідження надсилається комплект кусочків внутрішніх органів, зазначений вп.2.2.2.а., до якого додають для виявлення наявності діатомового планктону нерозрізану нирку, рідину з пазухи основної кістки, не менш як 5 г кісткового мозку зі стегневої кістки (також можна крайовий відділ печінки, селезінки, серце ) і обов'язково тканина легені для контролю.

Пунктом 2.2.а. визначено перелік біологічного матеріалу, необхідного для судово-гістологічного дослідження.

Відповідачі, визнаючи, що при дослідженні трупу ОСОБА_7 експертом не взято весь набір біологічного матеріалу для дослідження, що передбачений пунктами 2.2.2.2.а., 2.2.14.в. Правил, доводили відсутність такої необхідності, оскільки встановлені інші морфологічні ознаки, які підтверджують висновок про причину смерті - утоплення.

Однак такі доводи є неспроможними, оскільки приписами Правил передбачено вичерпний перелік необхідних дій експерта при судово-медичному дослідженні трупу, і зменшення вказаних стандартів не допускається.

Як вбачається зі змісту Акту №41 , судово-медичним експертом ОСОБА_4 при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_7 не дотримані в повному обсязі вищевикладені вимоги Правил, а отже його дії є неправомірними в розумінні невідповідності вимогам нормативного акта, який регулює діяльність судово-медичного експерта при дослідженні трупа.

Неправомірність дій судово-медичного експерта ОСОБА_4 при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_7, що виразилася в невиконанні ним вимог п.2.2.14.в., 2.2.2.а. Правил, підтверджується:

- висновком експертизи за матеріалами справи №172,-КЕ/2014/пп. Від 30.07.2014 р., проведеної судово-медичною експертною комісією Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи на підставі ухвали Козельщинськеого районного суду Полтавської області від. 29.04.2014 року , винесеної в даній цивільній справі /а.с.135,141-154 т.3/

- Актом судово-медичного дослідження (обстеження) №09-к від 28.02.2011р., проведеного Черкаським обласним бюро судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_7, 1984р.н., на підставі направлення слідчого прокуратури Черкаської області від 06.12.2010р./а.с.50-68 т.2/

- Висновком службової перевірки дій судово-медичного експерта ОСОБА_4 при проведенні судово-медичних досліджень та судово-медичних експертиз трупів гр-ки ОСОБА_7 і гр-ки ОСОБА_11, за результатами якої ОСОБА_4 наказом по бюро №30-од від 30.11.2010р. попереджений про недопущення порушень вимог Наказу №6 МОЗ України при виконання судово-медичного дослідження трупів./а.с.135-139 т.2/;

- листом Державної установи «Головного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров»я України №3141/3 від 17.12.2013 року /а.с.195 т.2/.

За таких обставин висновок районного суду щодо недотримання ОСОБА_4 вимог пунктів 2.2.2.а. і 2.2.14.в. «Правил проведення судово-медичної експертизи (дослідження) трупів в бюро судово-медичної експертизи», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995р., - є вірним. Однак, встановивши такі дії неповними, суд помилково не визнав їх неправомірними, оскільки саме такий спосіб захисту передбачений нормами ЦК України та обраний позивачкою У зв'язку з цим колегія суддів визнає за необхідне змінити рішення в цій частині та визнати дії судово-медичного експерта ОСОБА_4 неправомірними внаслідок їх неповноти.

Щодо висновку суду про відмову в задоволенні інших позовних вимог, то колегія суддів з таким висновком районного суду погоджується з огляду на наступне.

Стаття 10 ЦПК України, закріпивши принцип змагальності сторін, гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів, в тому числі, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачка, посилаючись на неповноту судово-медичного дослідження трупу, вимагала визнання недійсною довідки №41 про смерть ОСОБА_7, оскільки внаслідок неповноти судово-медичного дослідження (обстеження) трупу неможливо встановити причину смерті дочки.

Однак така вимога є недоведеною, оскільки ґрунтується лише на її власній оцінці обставин та тлумачення висновків судово-медичного дослідження і висновків експертів Черкаського обласного бюро судово-медичної експертизи та Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи та зводиться до припущень.

Як убачається з висновку комісії експертів Харківського обласного бюро СМЕ, описані в Акті №41 плями Рассказова-Лукомського вважаються класичною ознакою настання смерті при істинному типі утоплення. При встановленні причини смерті «утоплення» експертом були використані усі названі ознаки, які він встановив на тлі гнилісних змін трупа ОСОБА_7 Відсутність при лабораторних дослідженнях ознак діатомового планктону не є критерієм, що має виключити утоплення. Виражені гнильні зміни трупа, а також не в повному обсязі проведене судово-медичне дослідження трупа (менш ніж оптимальний набір заходів, що передбачені «Правилами проведення судово-медичної експертизи (дослідження) трупів в бюро судово-медичної експертизи», затвердженої наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995р., в даному випадку позбавляють комісію експертів можливості встановити наявність достатнього обсягу морфологічних ознак, які б свідчили про утоплення, й таким чином, достеменно встановити причину смерті ОСОБА_7 Однак при цьому виключити, що смерть ОСОБА_7 настала саме внаслідок утоплення, також неможливо./а.с.153 т.3/

Відповідно до п.п.1.1., 3.19. Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров»я України від 08.08.2006 року №545, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров»я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о); одночасно при видачі лікарського свідоцтва про перинатальну смерть лікар заповнює довідку про причину смерті в одному примірнику і видає родичам померлого чи іншим особам для поховання.

Встановлено, що на підставі Акту судово-медичного дослідження №41 від 02.05.2007 року Новосанжарським судово-медичним відділенням видано лікарське свідоцтво про смерть №41 від 02 травня 2007 року, на підставі якого Відділом РАЦС Кобеляцького РУЮ Полтавської області здійснено актовий запис про смерть №76 від 02 травня 2007 року та видано свідоцтво про смерть ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1. Крім того, при видачі лікарського свідоцтва про смерть позивачці видана довідка про причину смерті ОСОБА_7 /а.с.104 т.2. а.с.14 т.3//

У зазначених документах причиною смерті ОСОБА_7 вказано - утоплення. Саме така причина смерті ОСОБА_7 встановлена у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_9 за ст.291 КК України вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02липня 2008 року, який залишено без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 10.10.2008 року /а.с.37-61/

Оскільки встановлена судово-медичним експертом ОСОБА_4 в Акті №41 причина смерті ОСОБА_7 не спростована, а доводи позивачки ґрунтуються на припущеннях, місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині визнання недійсною довідки №41 про смерть.

Щодо рішення в частині судових витрат колегія суддів виходить з наступного. Стаття 88 ЦПК України передбачає присудження стороні, на користь якої ухвалено рішення, з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вимога пропорційності присуджених судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

З огляду на викладене, місцевий суд вірно визначив до відшкодування позивачці половину понесених нею витрат по оплаті експертизи.

Доводи апеляційних скарг судово-медичного експерта ОСОБА_4 та обласного бюро СМЕ , як і заперечення їх проти позову, зводилися до того, що не виконання експертом вимог п.п.2.2.2.а, 2.2.14.в. «Правила проведення судово-медичної експертизи (дослідження) трупів в бюро судово-медичної експертизи», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995р., не вплинуло на правильність визначення ним причини смерті ОСОБА_7 та відповідно - порушення законних прав та інтересів позивачки.

Однак колегія суддів заперечення неправомірності дій судово-медичного експерта визнає неспроможними з огляду на те, що вказаними Правилами затверджено обов'язковий (оптимально-мінімальний) перелік дій експерта при дослідженні трупу, смерть якого настала внаслідок утоплення. Зазначені Правила не містять положень, які надають судово-медичному експерту права на свій розсуд спрощувати дослідження або проводити його в меншому об'ємі, ніж визначено п.п.2.2.14.в та 2.2.2.а.

Позивачка, як мати загиблої, мала право розраховувати на те, що посадова особа бюро судово-медичної експертизи при проведенні судово-медичного дослідження трупу її доньки буде діяти відповідно до нормативно-правових актів, які регламентують таку діяльність. Невиконання ж експертом в повному обсязі необхідних заходів при дослідженні трупу ОСОБА_7 дало позивачці підстави поставити під сумнів висновки щодо причини смерті дочки та спонукало до захисту права на інформацію про причин смерті шляхом оскарження цих висновків до суду (ч.4 ст.285 ЦК України).

Колегія суддів також не погоджується з доводами апеляційних скарг щодо пропуску позивачкою строку позовної давності для пред»явлення вимоги про визнання недійсною довідки №41 від 02.05.2007року, яку вона в той день отримала та з того часу необхідно, на думку відповідачів, обчислювати строк позовної давності.

Колегія суддів вважає, що у позивачки виникло право на оскарження Акту №41 та довідки про смерть з підстав неповноти судово-медичного дослідження трупу та неправильності встановлення причини смерті дочки - у лютому 2011 року після ознайомлення з Актом судово-медичного дослідження №09-к від 28.02.2011року Черкаського обласного бюро судово-медичної експертизи , проведеного в рамках кримінального провадження. Тому строк позовної давності нею не пропущений.

Також неспроможними є доводи Обласного бюро судово-медичної експертизи про закриття на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України провадження у справі в частині визнання неправомірними та незаконними дій судово-медичного експерта ОСОБА_4, при проведенні ним дослідження трупу, внаслідок чого стало неможливим встановити причину смерті. Вказані доводи зводяться до спроби довести тотожність позовних вимог, за якими ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 26.05.2011 року провадження закрито.

На підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК провадження у справі підлягає закриттю, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв»язку з відмовою позивача від позову або укладення мирової угоди, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, предмет та підстава позову є схожими, однак не тотожними, оскільки позови вважаються тотожними тільки в тому випадку, коли в них одночасно співпадають сторони, підстави і предмет. Крім того, ухвала суду про закриття справи на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК не є підставою для закриття іншої справи на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині незгоди з рішенням суду про відмову у визнанні довідки про смерть недійсною з посиланням на висновки експертів Черкаського обласного бюро судово-медичної експертизи та Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи колегія суддів відхиляє, оскільки вони зводяться до вибіркового тлумачення зазначених висновків, в яких висловлено про неможливість встановити наявність достатнього обсягу морфологічних ознак, які б свідчили про утоплення, та достеменно встановити причину смерті ОСОБА_7

Колегія суддів звертає увагу, що вказані висновки не спростовують встановлені судово-медичним експертом ОСОБА_4 ознаки, на підставі яких він встановив причину смерті - утоплення.

Інші доводи зводяться до незгоди з рішенням суду, переоцінки доказів та власною оцінкою дій експерта як умисних та завідомо неправдивих при проведенні дослідження трупу, однак не спростовують правильність рішення суду першої інстанції щодо неповноти дій судово-медичного експерта в частині недотримання ним вимог п.п.2.2.2.а., 2.2.14.в. Правил.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги відповідачів підлягають відхиленню, апеляційна скарга позивачки - частковому задоволенню, а рішення місцевого суду підлягає зміні в частині задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303,304.307, 309 ч.1 п.3, ст.ст.314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,-

В и р і ш и л а :

Апеляційній скарги ОСОБА_4 та Обласного бюро судово-медичної експертизи Полтавської обласної державної адміністрації - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 24.10.2014 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 про визнання неповними дій судово-медичного експерта Ново-Санжарського відділення обласного бюро судово-медичної експертизи Полтавської обласної адміністрації Департаменту охорони здоров»я України ОСОБА_4 при проведенні судово-медичного обстеження трупа ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що полягають у недотриманні вимог пунктів 2.2.2.а. і 2.2.14.в. «Правил проведення судово-медичної експертизи (дослідження) трупів в бюро судово-медичної експертизи», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995 року,- змінити, визнавши зазначені дії неправомірними внаслідок їх неповноти.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - суддя /підпис/ Л.І.Пилипчук

Судді /підпис/ П.М.Карнаух

/підпис/ Т.О.Кривчун

КОПІЯ ВІРНО: Суддя апеляційного суду

Полтавської області _________ Л.І. Пилипчук