Справа № 1316/3142/12 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський М.О.
Провадження № 22-ц/783/6767/14 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря:Щербая В.П.

з участю: представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до виконкому Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 26 вересня 2000 року виконкомом Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області прийнято рішення за №70 та №71 відповідно про перезакріплення за ОСОБА_8 земельної ділянки НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та про перезакріплення за нею, позивачем, земельної ділянки НОМЕР_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель у кварталі забудови «Буковина» у с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області.

Позивач зазначала, що не відмовлялась від наданої їй земельної ділянки, згоди на її перезакріплення за іншими особами не надавала, у встановленому законом порядку земельна ділянка у неї не вилучалась. Проте 23 листопада 2000 року виконкомом Оброшинської сільської ради прийнято рішення №84/2 про передачу ОСОБА_8 у приватну власність земельної ділянки площею 0,23 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, до складу якої входить і її земельна ділянка НОМЕР_2. На підставі вказаного рішення, 23 січня 2001 року ОСОБА_8 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку. У подальшому спадкоємець ОСОБА_8 - ОСОБА_6 - відчужила спірну земельну ділянку ОСОБА_7

Рішення виконкому Оброшинської сільської ради №84/2 позивач вважала незаконним, оскільки є рішення виконкому Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №84 від 23 листопада 2000 року, у якому зазначено про передачу ОСОБА_8 у приватну власність земельної ділянки в розмірі 0,115 га в с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області, квартал забудови «Буковина» на підставі її (ОСОБА_8.) заяви.

Вважаючи свої права землекористувача порушеними, оскільки спірна земельна ділянка знаходилась в її користуванні і їй перешкоджають приватизувати, позивач просила суд визнати недійсним та скасувати рішення виконкому Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 23 листопада 2000 року №84/2 про передачу ОСОБА_8 у приватну власність земельної ділянки площею 0,2300 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель у с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області (квартал забудови «Буковина») (а.с.1-3).

Оскаржуваним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 грудня 2013 р. у задоволенні позову ОСОБА_3 до виконкому Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивачка ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те, що виділені її та ОСОБА_8 земельні ділянки (НОМЕР_2 та НОМЕР_1) під будівництво житлових будинків в кварталі забудови «Буковина» в с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області знаходяться поряд.

В матеріалах справи наявні копії двох будівельних паспортів на ім'я ОСОБА_8, в одному з яких значиться земельна ділянка НОМЕР_2 в урочищі «Буковина», тобто та, яка була виділена їй для користування, згідно рішення виконкому Оброшинської сільської ради №71 від 26 вересня 2000 року, відтак, в загальну площу приватизованої на підставі оспорюваного рішення №84/2 земельної ділянки ввійшла і та, яка була виділена їй.

Існує справжнє рішення виконкому Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №84 від 23 листопада 2000 року, в якому зазначено про передачу ОСОБА_8 у приватну власність земельної ділянки в розмірі 0,115 га в с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області на підставі її (ОСОБА_8 ) заяви, наданої їй згідно рішення виконкому Оброшинської сільської ради №70 від 26 вересня 2000 року.

Просить рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 грудня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції призначався на 28 листопада 2014 року та 26 грудня 2014 року.

В судове засідання призначене на 28 листопада 2014 року не з'явилися відповідачі - представник виконкому Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та ОСОБА_9, а також третя особа - ОСОБА_7, всі належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи (а.с.257-259).

Рекомендовані листи з повістками, адресовані відповідачу ОСОБА_9 та третій особі ОСОБА_7, направлялися за адресами, зазначеними в матеріалах справи і повернулися за закінченням терміну зберігання на пошті, що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважаються врученими їм належним чином.

В судове засідання призначене на 26 грудня 2014 року повторно не з'явилися відповідачі та третя особа, вони належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи (а.с.277-280).

Рекомендований лист з повісткою про розгляд справи в суді апеляційної інстанції на 26 грудня 2014 року, адресований ОСОБА_9, повернулися за закінченням терміну зберігання на пошті, іншим учасникам (виконком Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та ОСОБА_7.) вручено під розписку.

Таким чином, судом апеляційної інстанції вживалися всі заходи для виклику в судове засідання відповідачів та третьої особи, такі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 грудня 2013 року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої у рішенні від 20 грудня 2013 року (залишеного без змін згідно ухвали Апеляційного суду Львівської області від 24 березня 2014 року) дійшов висновку, що позивач ОСОБА_3 не довела суду, що вона набула прав на спірну земельну ділянку НОМЕР_2 в кварталі забудови «Буковина», перезакріпленої за нею згідно рішення виконкому Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №71 від 26 вересня 2000 року, оскільки в рішенні не зазначений її розмір, даних про встановлення меж, не здобуто даних про фактичну передачу згаданої земельної ділянки ОСОБА_10 (на той час ОСОБА_10.), остання не приступила до її використання, відсутні дані встановлення (відновлення) межових знаків в натурі, виготовлення технічної документації та видачу їй державного акту на право постійного користування земельною ділянкою. З цих підстав при прийнятті виконкомом Оброшинської сільської ради рішення №84/2 від 23.11.2000 року права ОСОБА_10 не були порушені.

Позивачем не доведено, що рішення №70 і №84, та рішення №84/2 приймались щодо однієї і тієї самої земельної ділянки.

З таким висновком суду погодитись не можна із наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Земельний Кодекс України встановлює підстави набуття права на землю шляхом передачі земельної ділянки у власність або надання її у користування (ч.2 ст.116 ЗК України.

У п/п «г» п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних і кримінальних справ» судам роз'яснено, що громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки (пункт 7 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України), одержані ними до 01 січня 2002 року у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди в розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством.

Таким чином особи не можуть втрачати раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч.8 ст.17 ЗК України в редакції 1990 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, передача у власність громадян земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні інших громадян чи юридичних осіб, проводиться місцевими Радами народних депутатів після вилучення (викупу) їх у порядку, встановленому статтями 31 і 32 цього Кодексу.

Судом та матеріалами справи установлено, що рішенням виконкому Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №71 від 26 вересня 2000 року перезакріплено земельну ділянку НОМЕР_2 під будівництво житлового будинку в с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області, квартал забудови «Буковина» з ОСОБА_12 на ОСОБА_3. (нині ОСОБА_3.) (а.с.4).

Рішенням виконкому Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №70 від 26 вересня 2000 року перезакріплено земельну ділянку НОМЕР_1 під будівництво житлового будинку в с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області, квартал забудови «Буковина» з ОСОБА_14 на ОСОБА_8.(а.с.5).

Іншим рішенням виконкому Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №70 від 26 вересня 2000 року вилучено у гр. ОСОБА_14 та ОСОБА_12 земельні ділянки під будівництво житлових будинків і господарських споруд в с. Оброшно Пустомитівського району Львівської області й надано ОСОБА_8 земельну ділянку під будівництво житлового будинку і господарських будівель в с. Оброшно Пустомитівського району Львівської області (а.с.151).

Рішенням виконкому Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №84 від 23 листопада 2000 року передано ОСОБА_8 у приватну власність безкоштовно земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель в розмірі 0,1150 га в с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області, квартал забудови «Буковина», згідно її заяви від 20 листопада 2000 року (а.с.7,9).

Іншим рішенням виконкому Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №84/2 від 23 листопада 2000 року передано ОСОБА_8 у приватну власність безкоштовно земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель в розмірі 0,2300 га в с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області, квартал забудови «Буковина» (а.с.6,152).

21 серпня 2003 року ОСОБА_8 складено заповіт згідно яким, спадкоємцем усього її майна є ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 15 вересня 2008 року.

На підставі заповіту від 21 серпня 2003 року, ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_8, а в подальшому, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 березня 2009 року, оформила Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2300 га в с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області (а.с.160-162).

За договором купівлі-продажу від 27 травня 2009 року ОСОБА_15 відчужила вказану земельну ділянку ОСОБА_7 (а.с.163).

06 липня 2009 року ОСОБА_7 оформила Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2300 га в с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області (а.с.56).

Переглядаючи у касаційному порядку рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 24 березня 2014 року, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 17 вересня 2014 року вказав на те, що суди не звернули увагу на доводи позивача про те, що передана їй земельна ділянка у встановленому законом порядку у неї не вилучалась, а тому перехід цієї земельної ділянки у приватну власність іншої особи порушує її право на приватизацію.

У матеріалах справи є два рішення виконкому Оброшинської сільської ради від однієї дати - 26 вересня 2000 року та за одним номером (№70), зміст яких є взаємовиключним.

Одним рішенням виконкому Оброшинської сільської ради від 26 вересня 2000 року №70 земельну ділянку НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель у с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області перезакріплено з ОСОБА_14 на ОСОБА_8 (а.с.5).

Другим рішенням виконкому Оброшинської сільської ради з аналогічними реквізитами вирішено вилучити у ОСОБА_14 та ОСОБА_16 земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель у кварталі забудови «Буковоина» в с. Оброшно Пустомитіського району Львівської області та надати земельну ділянку під будівництво житлового будинку ОСОБА_8 (а.с.151).

Також є різні за змістом та суперечливі рішення про передачу земельних ділянок у користування (два рішення від 26 вересня 2000 року за №№70) та у приватну власність ОСОБА_8 (рішення виконкому Оброшинської сільської ради від 23 листопада 2000 року №84 та 84/2).

Зазначені обставини стали підставою для скасування ухвали Апеляційного суду Львівської області від 24 березня 2014 року з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У зв'язку із неявкою до суду апеляційної інстанції представника виконкому Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, який двічі викликався належним чином в судові засідання (копія розписок про вручення судових повісток на а.с.257,277), колегія бере до уваги правову позицію даного відповідача в суді першої інстанції, а також показання Оброшинського сільського голови ОСОБА_17 допитаного в суді першої інстанції в якості свідка.

В суді першої інстанції представник Оброшинської сільської ради ОСОБА_18 спершу позов ОСОБА_19 визнав (судове засідання 03 квітня 2013 року), потім заперечував, пояснюючи, що не можливо встановити місцезнаходження земельної ділянки яка була перезакріплена за позивачем (судове засідання 08 липня 2013 року), в подальшому, Оброшинский сільський голова, 30 жовтня 2013 року, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради у якій зазначив, що позов визнає повністю (а.с.131).

Будучи допитаним в якості свідка 03 квітня 2013 року Оброшинський сільський голова ОСОБА_17 показав, що у дев'яностих роках минулого століття сільською радою на приватне підприємство, відомого на той час мецената ОСОБА_14, було виділено дві земельні ділянки у кварталі забудови «Буковина» с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області. Одна була закріплена за ОСОБА_14, а інша - за працівником із його підприємства ОСОБА_12

У вересні 2000 році вказані земельні ділянки за пропозицією ОСОБА_14 були перезакріплені відповідно на ОСОБА_3 (нині ОСОБА_3.) та ОСОБА_8 (передані у користування).

На підставі заяви ОСОБА_8 від 20 листопада 2000 року, останній згідно рішення виконкому Оброшинської сільської ради №84 від 23 листопада 2000 року, було передано у власність 0,1150 га земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку в с.Оброшино Пустомитівського району Львівської області в кварталі забудови «Буковина».

Потім йому стало відомо про існування іншого рішення виконкому Оброшинської сільської ради №84/2 від 23 листопада 2000 року про передачу у власність ОСОБА_8 0,2300 га земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку в с.Оброшино Пустомитівського району Львівської області в кварталі забудови «Буковина».

Свідок наполягав на тому, що рішення №84/2 від 23 листопада 2000 року є незаконним і таке в дійсності не приймалось, оскільки немає зареєстрованої заяви ОСОБА_8 про передачу її у власність саме 0,2300 га земельної ділянки у даному кварталі забудови. Не виключає, що таке могло бути підписано ним автоматично разом з іншими документами в інший час і значно пізніше ніж 23 листопада 2000 року.

З приводу існування двох взаємовиключних рішень виконкому Оброшинської сільської ради №70 від 26 вересня 2000 року, свідок нічого пояснити не міг, однак вважає законним лише рішення, яким перезакріплено земельну ділянку НОМЕР_1 в с. Оброшино Пустомитівського району квартал забудови «Буковина» з ОСОБА_14 на ОСОБА_8 (а.с.5) Про існування іншого рішення №70 від 26 вересня 2000 року (а.с.151), яким вилучено земельні ділянки у ОСОБА_14 та ОСОБА_16 для надання їх ОСОБА_8 йому стало відомо вже пізніше

З тих підстав Оброшинська сільська рада у 2004 році зверталася до суду з позовом про визнання даних рішень недійсними, результат розгляду даної справи йому не відомий.

Зазначені показання свідка ОСОБА_17 зафіксовані на комплексі «Камертон» в журналі судового засідання Пустомитівського районного суду від 03 квітня 2013 року (а.с.88-95) і вказують на те, що рішення виконкому Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №70 від 26 вересня 2000 року про вилучення у ОСОБА_14 та ОСОБА_16 земельних ділянок в с. Оброшино Пустомитівського району квартал забудови «Буковина» для надання їх ОСОБА_8 суперечить рішенню №70 від 26 вересня 2000 року про перезакріплення земельної ділянки під будівництво житлового будинку НОМЕР_1 в с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області квартал забудови «Буковоина» з ОСОБА_14 на ОСОБА_8, як і те, що рішення виконкому №84/2 від 23 листопада 2000 року про передачу у власність ОСОБА_8 земельної ділянки площею 0,2300 га у даному кварталі забудови, суперечить рішенню виконкому №84 від 23 листопада 2000 року про передачу їй у власність земельної ділянки площею 0,1150 га.

Із листа архівного відділу Пустомитівської районної державної адміністрації від 11.02.2012 року №211 встановлено, що в архіві знайдена копія рішення виконкому Оброшинської сільської ради №84 від 23 листопада 2000 року, а в протоколі засідання виконкому Оброшинської сільської ради від 23 листопада 2000 року рішення за нумерацією №84/2 не значиться (а.с.8).

У проекті забудови ОСОБА_3. зазначена земельна ділянка загальною площею 0,1150 га, виділена на підставі рішення виконкому Оброшинської сільської ради №71 від 26 вересня 2000 року (а.с.11-15).

У той же час, як убачається з проектів забудови ОСОБА_8, земельні ділянки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 у кварталі забудови «Буковина» є суміжними, площа кожної з ділянок складає 0,1150 га. (а.с.153-154).

З карт - схеми житлового кварталу «Буковина», що в с. Оброшино Пустомитівського району, на 37 садибних будинках видно, що земельні ділянки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 межують між собою, та були закріплені за ОСОБА_14, межують із земельними ділянками закріпленими за ОСОБА_22 (ділянка НОМЕР_4) та ОСОБА_24 (ділянка НОМЕР_5) (а.с.133-134).

Із державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ №28857, виданого на підставі оспорюваного рішення №84/2 від 23 листопада 2000 року, про безкоштовну передачу земельної ділянки ОСОБА_8 розміром 0,2300 га (а.с.60), державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯЗ №229487 ОСОБА_6 (а.с.162), державного акту на право власності на земельну ділянку серії №547894 ОСОБА_7 (а.с.56), видно, що дана земельна ділянка межує із земельними ділянками ОСОБА_21 (ділянка НОМЕР_3), ОСОБА_22 (ділянка НОМЕР_4), ОСОБА_23 (ділянка НОМЕР_6), та ОСОБА_24 (ділянка НОМЕР_5) та фактично складається із земельної ділянки НОМЕР_1 та НОМЕР_2, площа кожної з яких 0,115 га., що в сумі становить 0,2300 га.

Системний аналіз зазначених доказів в їх сукупності дає підстави для висновків про те, що позивачу ОСОБА_10 у встановленому законом порядку згідно рішення виконкому Оброшинської сільської ради №71 від 26 вересня 2000 року була надана земельна ділянка НОМЕР_2 площею 0,115 га під будівництво житлового будинку в с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області, квартал забудови «Буковина», яка у передбаченому законом порядку у неї не вилучалася, перехід у приватну власність даної земельної ділянки ОСОБА_8 на підставі оспорюваного рішення виконкому Оброшинської сільської ради №84/2 від 23 листопада 2000 року порушує її право на приватизацію даної земельної ділянки, що перебуває у неї в користуванні на законних підставах.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 не набула прав на спірну земельну ділянку НОМЕР_2 в кварталі забудови «Буковина», перезакріпленої за нею згідно рішення виконкому Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №71 від 26 вересня 2000 року не відповідає фактичним обставинам справи, що дає підстави для визнання незаконного та скасування рішення виконкому Оброшинської сільської ради №84/2 від 23 листопада 2000 року.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає до задоволення, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 грудня 2013 року скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_20 в повному обсязі.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 грудня 2013 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення №84/2 від 23 листопада 2000 року виконкому Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про передачу ОСОБА_8 у приватну власність безкоштовно земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в розмірі 0,2300 га в с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області, квартал забудови «Буковина».

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.