Справа № 635/486/14-ц
Провадження № 2/635/999/2014
23 грудня 2014 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Полєхіна А.Ю.,
за участю секретаря судового засідання - Коваленко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність та усунення перешкод у здійсненні права власності,
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 червня 2014 року за заявою позивача ПАТ «ДельтаБанк» позовні вимоги в частині зобов`язання Державної реєстраційної служби України здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.; загальна площа: 75,6 кв.м.; житлова площа: 43,6 кв.м., залишено без розгляду, а також виключено з кола відповідачів Державну реєстраційну службу України.
Позивач вживав заходи позасудового врегулювання спору, направляв відповідну вимогу про усунення порушень та виконання зобов'язань, попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, вимогу про виселення усіх мешканців, надання доступу до майна для проведення оцінки та огляду покупцем, зняття з реєстраційного обліку та з вимогою передати ключі, правовстановлюючі документи та технічний паспорт. У зв'язку з тим, що вимоги позивача відповідачем не виконані, він змушений звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав.
У судове засідання представник позивача Григоришин В.І. належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, письмових заперечень проти позову суду не подав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до умов кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання забезпечувати повернення кредиту, відсотків за його використання, комісії та інші платежі у порядку та терміни, встановлені договором.
Відповідно статті 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином та у строк відповідно до умов договору.
Відповідачем були порушені обов'язки встановлені договором кредиту, у зв'язку з чим він повинен був відповідно п.4.6 достроково погасити Кредит в повному обсязі, сплатити відсотки, комісію, у порядку встановленому розділом 11 договору. Цей обов'язок відповідачем також невиконаний.
Іпотечним договором визначені наступні умови та права Іпотекодержателя, які дають можливість Іпотеко держателю ставити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки та визначають шляхи звернення стягнення: п. 4.1. Іпотечного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; п. 4.5 Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у розділі 5договору іпотеки та відповідно до ст.. 36 Закону України «Про іпотеку».
Таким чином, виходячи з умов Іпотечного договору та враховуючи невиконання відповідачем зобов'язань за Договором кредиту, позивач набув права звернути стягнення на Предмет іпотеки за іпотечним договором для задоволення своїх вимог за договором кредиту.
Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.
Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» передбачена реалізація предмету іпотеки, який звертається стягнення за рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах межах процедури виконавчого провадження.
Відповідно до ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; позивачем не надано доказів того, що у власності позивача є інше нерухоме майно.
Загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку; проте згідно іпотечного договору площа заставного нерухомого майна складає 75,5 кв.м.
Не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки);
Кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.
Протягом двох тижнів з дня набрання чинності цим Законом:
1) Кабінет Міністрів України за погодженням з Національним банком України подає на розгляд Верховної Ради України проект закону, який врегульовує питання, зазначені у пункті 3 цього Закону;
2) Національний банк України приводить свої нормативні акти у відповідність із нормами цього Закону та здійснює належні заходи як кредитор останньої інстанції для підтримки адекватного рівня платоспроможності банків, які підпадають під дію цього Закону як кредитори.
3. Цей Закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.
4. Протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.
5. Цей Закон не поширюється на територію України, визнану тимчасово окупованою відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".
6. Дія цього Закону не поширюється на осіб, які є суб'єктами Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.
Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 74, 79, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 611 ЦК України, ст.ст. 33, 41 Закону України «Про іпотеку», ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд -
У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність та усунення перешкод у здійсненні права власності - відмовити.
Судові витрати суд залишає за рахунок позивача.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання відповідачем заяви про його перегляд, подання апеляційної скарги позивачем, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів апеляційної скарги.
Суддя: А. Ю. Полєхін