Справа №442/60/14-ц
Провадження №2/442/304/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Крамара О.В.

при секретарі Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконкому Дрогобицької міської ради про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 25,6 кв.м. та житловою 12,1 кв.м., згідно технічного паспорту.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що йому на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду від 16.08.1996р. належить квартира АДРЕСА_2 обла сті.

Зазначена квартира складалась із кухні, позначеної на плані літ. « 1» пло щею 11,1 кв.м. та житлової кімнати, позначеної на плані літ. « 2» площею 12,1 кв.м. Приміщення туалету, позначене на плані літ. « 4» та умивальника, позначе ного на плані літ. «З» на момент приватизації залишились у спільному користу ванні власників 4-ох квартир, а саме, квартир № 9, №10, № 11, № 12.

З часом його сусіди, власники квартир №10, № 11, № 12 по вул. Л.Українки, 86 в м. Дрогобичі облаштували санвузли безпосередньо в своїх квартирах і впродовж останніх кілька років, приміщеннями туалету, позначеного на плані літ. « 4» та умивальника, позначеного на плані літ. «З» він користувався одноосо бово.

В 2009 році він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати зго ду на приватизацію приміщення санвузла до своєї квартири. Згідно відповіді за № 3-29/1769 від 23.03.2009р. відповідач повідомив, що приватизація при міщення туалету та умивальника можлива лише за умови згоди сусідів. Зазна чену згоду від сусідів він отримав, що стверджується заявою-згодою від 26.07.2013 року.

Згідно технічного паспорта, складеного 25.10.2013р. КП ЛОР «Дрогобиць ке МБТІ та ЕО» до квартири № 9, яка знаходиться на другому поверсі бу динку № 86 по вул. Л.Українки в м.Дрогобичі, також відносяться нежитлові приміщення туалету, позначене на плані літ. « 4» та умивальника, позначеного на плані літ. «З», які є складовою частиною загальної площі його квартири, що становить - 25,6 кв.м

Провести приватизацію приміщення туалету та умивальника, як це передбачено ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» не представ ляється можливим, оскільки, зазначені приміщення не відносяться до житлового фонду. Крім того, своїм правом на безоплатну приватизацію житла він скористав ся ще в 1996р., приватизувавши квартиру АДРЕСА_3 гобичі без санвузла, тому, із цим позовом змушений звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити.

Представник Виконкому Дрогобицької міської ради ОСОБА_2 заперечував щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. З ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.

Матеріалами справи встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду № 240-р від 16.08.1996р. належить квартира АДРЕСА_2 обла сті, зазначена квартира складалась із кухні, позначеної на плані літ. « 1» пло щею 11,1 кв.м. та житлової кімнати, позначеної на плані літ. « 2» площею 12,1 кв.м. Приміщення туалету, позначене на плані літ. « 4» та умивальника, позначе ного на плані літ. «З» на момент приватизації залишились у спільному користу ванні власників 4-ох квартир, а саме, квартир № 9, №10, № 11, № 12.

Власники квартир №10, № 11, № 12 по вул. Л.Українки, 86 в м.Дрогобичі з часом облаштували санвузли безпосередньо в своїх квартирах і впродовж останніх кілька років, приміщеннями туалету, позивач користується одноосо бово.

В 2009 році позивач звернувся до Виконкому Дрогобицької міської ради із заявою про надання зго ди на приватизацію приміщення санвузла до своєї квартири. Згідно відповіді за № 3-29/1769 від 23.03.2009р., йому в цьому відмовлено оскільки приватизація при міщення туалету та умивальника можлива лише за умови згоди сусідів.

Із заяви згоди від 26.07.2013 року вбачається, що мешканці квартир №№10, 11, 12 будинку № 86 по вул..Л.Українки у м.Дрогобичі не заперечують щодо приватизації на другому поверсі санвузла площею 2,5кв.м. до квартири № 9 яка належить ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, піддягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Як встановлено в судовому засіданні і сторонами не оспорюється, позивач з 1993 року одноособово користуюся спірним туалетом та умивальником, утримує їх та використовує за призначен ням. Заперечень з боку сусідів щодо визнання за ним права власності на нежитлові приміщення туалету, позначене на плані літ. « 4» та умивальника, позначе ного на плані літ. «З» не має.

У відповідності до ч.1 ст. 344 ЦК України «Особа, яка добросо вісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти не рухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом».

Згідно довідки КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» від 29.10.2013р. № 1767 вартість квартири площею 25,6 кв.м. (житловою - 12,1 кв.м.) складає 27571,00 грн.

Згідно з вимогами ст. 316 ЦК України, право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведені обставини, перепровіривши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд дійшов до переконання, що позивач своїми доказами довів та переконав суд в достовірності обставин справи та обгрунтованості своїх вимог, а тому позов підставний та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212 215 ЦПК України, ст.ст. 15, 316, 321, 328, 344, 392 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 25,6 кв.м. та житловою 12,1 кв.м., згідно технічного паспорту.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя __________________ Крамар О.В.