Дата документу 05.02.2014
ЄУ № 420/62/14-ц
Провадження №2/420/104/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року Новопсковський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Тарасова Д.С.

при секретарі Виходцевій А.Л.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в смт.Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить розірвати шлюб, між нею та відповідачем, зареєстрований 12.08.2011 року Заайдарівською сільською радою Новопсковського району Луганської області. В обґрунтування своїх вимог зазначивши, що з відповідачем сумісно не проживають вже два роки. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги, тому перебування у шлюбі суперечить її інтересам, оскільки негативно впливає на її психіку та психіку їхнього сина. Спір про майно подружжя відсутній.

В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає, після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище «Старцева».

Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, з позовними вимогами згоден.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст.21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії 1-ЕД №129357, виданого 12 серпня 2011 року Заайдарівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 03.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЕД №227183, виданим 06 січня 2012 року Заайдарівською сільською радою Новопсковського району Луганської області.

Позивач ОСОБА_4 (до шлюбу Карпенко) ОСОБА_5 після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище Старцева.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідач з позовними вимогами згодна, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у чинність ст.112 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

У чинність ч.2 ст.115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

У чинність п.2 ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 223, 224-233, ч. 8 ст. 235 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 115 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 12 серпня 2011 року Заайдарівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 03.

Рішення після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: