АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/942/14 Справа № 208/514/13 Головуючий у 1 й інстанції - Нельге Д.В. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.

суддів - Кочкової Н.О., Слоквенка Г.П.,

при секретарі - Кулику О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 листопада 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи» «Про визнання недійсним кредитного договору», у якому позивач просив суд визнати недійсним кредитний договір № 0310/0707/98-026, укладений 27.07.2007р. між позивачем та АКБ «ТАС-комерцбанк», правонаступниками якого є ПАТ «Сведбанк», ТОВ «Кредитні ініціативи».

В ході розгляду справи представник відповідача звернувся до суду з письмовим клопотанням про закриття провадження у справі, у якому, посилаючись на те, що, спірний договір був укладений між юридичною особою і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, просив суд закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.І ст.205 ЦПК України, так як дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, і є справою, підвідомчою господарським судам.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 листопада 2013 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Кредитні ініціативи» «Про визнання недійсним кредитного договору» - закрито.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій прохає її скасувати, та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, з наступних підстав.

Як було вірно встановлено судом 1 інстанції і вбачається із матеріалів справи, спірний кредитний договір № 0310/0707/98-026 укладений 27.07.2007р. між юридичною особою - АКБ «ТАС-комерцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», ТОВ «Кредитні ініціативи») і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2

Як вбачається з заяви-анкети для надання кредиту в АКБ «ТАС-комерцбанк», що є додатком до Положення про порядок кредитування суб'єкта малого підприємництва в АКБ «ТАС-комерцбанк», позивач ОСОБА_2 отримав кредит від відповідача як фізична особа-підприємець, на розвиток підприємницької діяльності - «пасажирські перевозки».

Судом першої інстанції було вірно керувався п. 22 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» № 1023-ХП, згідно якого, споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати 1 і замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних щ підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Тобто суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що, якщо громадянин (покупець замовник) у правовідносинах виступає як підприємець, або фактичні використовував придбаний чи замовлений товар у підприємницькій діяльності, або як найманий працівник, то на його відносини з продавцем Закон № 1023-ХІІ не поширюється.

Вищенаведеним також спростовується довід апеляційної скарги ОСОБА_2, яким він вказує, що цільове призначення кредиту споживчі цілі.

Згідно ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичі особи (урому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльнісі без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкі підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідної встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених аа оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжити передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушення»

Закриваючи провадження, суд вірно прийшов до обґрунтованого висновку, що, у виниклих між сторонами правовідносинах позивач виступає як підприємець, який фактично використовував придбаний ним товар у підприємницькій діяльності, відповідно до чого, на його відносини з продавцем - відповідачем по справі, Закон № 1023-ХІІ не поширюється, та дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Решта доводів позивача, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом 1 інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування ухвали не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, і її слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312, 313 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: