Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участю секретаря Батченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління юстиції в м. Києві про визнання дубліката свідоцтва про право на спадщину недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить визнати недійсним дублікат свідоцтва про право на спадщину від 03.12.2004 року № 4-793 виданий Київською державною нотаріальною конторою № 10.

Вимоги мотивує тим, що згідно дубліката про право власності на житло від 12.11.1999 року квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 та членам її сім'ї: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в рівних долях.

На даний час всі перераховані члени її родини померли, а вона залишилася єдиною спадкоємицею майна, а саме квартири АДРЕСА_1.

З метою оформлення спадщини вона звернулася до Київської нотаріальної контори № 10 з відповідною заявою.

Під час здійснення дій по оформленню спадщини на запит Київської державної нотаріальної контори № 10 Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна було надано інформаційну довідку КВ-2014 № 548993 від 27.03.2014 року зі змісту якої їй стало відомо про те, що 03.12.2004 року № 4-793 Київською державною нотаріальною конторою № 10 було видано дублікат свідоцтва про право на спадщину, виданого 23.05.2001 року № 1н-1442 .

Позивачка зазначає, що для оформлення спадщини їй необхідно було надати Київській державній нотаріальній конторі № 10 оригінал дублікату свідоцтва про який вказується в інформаційній довідці, однак оригінал даного дублікату у неї відсутній і місце його знаходження не відоме, при цьому у неї наявний оригінал свідоцтва про право на спадщину № 1н-1442, виданий 23.05.2001 року Київською нотаріальною конторою № 10, а тому виготовлення дублікату позбавлено будь-якого сенсу.

В судове засідання позивачка та представник відповідача не з"явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представники сторін суду подали заяви з проханням розглянути справу без їхньої участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно дубліката свідоцтва про право власності на житло від 12.11.1999 року, виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією, квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 та членам її сім'ї: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у рівних долях (а.с. 5).

Як убачається із свідоцтв про смерть, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 померли (а.с. 6-9).

На запит Десятої Київської державної нотаріальної контори щодо реєстрації права власності за ОСОБА_5 Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна було надано інформаційну довідку від 27.03.2014 року КВ-2014 № 548993, у якій зазначено про те, що за ОСОБА_5 зареєстровано на праві власності 4/15 частини квартири АДРЕСА_1, в тому числі 1/15 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 23.05.2001 року № 1н-1442 Київською державною нотаріальною конторою № 10, дублікат свідоцтва виданий 03.12.2004 року № 4-793 Київською державною нотаріальною конторою № 10 (а.с. 10).

Відповідно до ст. 53 Закону України "Про нотаріат", у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п'ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа. Видача дубліката втраченого або зіпсованого документа здійснюється державним нотаріальним архівом. До передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, дублікат втраченого документа видається відповідно нотаріусом чи посадовою особою виконавчого комітету за місцем його зберігання.

Згідно пункту 29 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, яка була винна на час виникненя спірних правовідносин, у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія, державним нотаріусом державного нотаріального архіву видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. До передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом, дублікат утраченого або зіпсованого документа видається нотаріусом за місцем його зберігання. Дублікати документів, посвідчених або виданих нотаріусом, можуть бути видані за письмовою заявою спадкоємців осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія, а також виконавця заповіту та на запит нотаріуса, яким заведено спадкову справу. У цьому разі нотаріусу, крім свідоцтва про смерть таких осіб, подаються документи, які підтверджують їх родинні стосунки (свідоцтво виконавця заповіту). До заяви про видачу дубліката заповіту або видачу дубліката іншого документа спадкоємцям осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія, виконавцю заповіту нотаріус долучає засвідчену ним фотокопію свідоцтва про смерть та засвідчені фотокопії інших документів, які підтверджують їх родинні стосунки (фотокопія свідоцтва виконавця заповіту). Дублікат документа повинен містити весь текст посвідченого або виданого документа, оригінал якого вважається таким, що втратив чинність. На дублікаті документа робиться відмітка про те, що він має силу оригіналу, і вчиняється посвідчувальний напис.

Як убачається із позовної заяви, оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.05.2001 року за яким виданий опорюваний дублікат знаходиться у позивачки. Представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 у письмових поясненнях зазначає про те, що встановити місце перебування оригіналу вказаного дублікату не вбачається за можливе, оскільки з відповіді БТІ у них наявна лише копія дублікату, у позивачки є в наявності оригінали свідоцтв про право на спадщину, посвідчені Десятою Київською державною нотаріальною конторою 23.05.2001 року за № 1н-1442, тому ОСОБА_1 має побоювання, оскільки неможливо виключити те, що спірний дублікат буде використаний у майбутньому невідомою особою, що може порушити законні права та інтереси позивачки.

Як убачається із матеріалів справи, дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом, виданий 10-ю Київською держнотконторою 23.05.2001 року за реєстровим № 1н-1442 на ім"я ОСОБА_2, видавався Десятою Київською державною нотаріальною конторою 03 грудня 2004 року за реєстровим № 4-793 на підставі поданої заяви ОСОБА_3, як пердставника ОСОБА_7, від 03.12.2004 року за вх. № 1486 про видачу дубліката свідоцтва взамін втраченого (а.с. 64).

Судом було витребувано з Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна спірний дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.05.2001 року на підставі якого відбулася реєстрація права власності частки квартири на ім"я ОСОБА_5 При цьому позивачкою надано суду оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 53 Закону України "Про нотаріат", п. 29 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 62, 64, 74, 76, 88, 169, 208, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління юстиції в м. Києві про визнання дубліката свідоцтва про право на спадщину недійсним задовольнити.

Визнати недійсним дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.05.2001 року за реєстровим № 1н-1442 виданий Десятою Київською державною нотаріальною конторою 03 грудня 2004 року, зареєстрований у реєстрі за № 4-793.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя