Справа № 219/3834/2014-ц
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.12.2014 року м. Артемівськ
Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі
головуючого судді Тверського С.М.,
при секретарі Зубенко Т.А.
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Артемівська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права спільної сумісної власності на квартиру та визначення рівними частки у їх спільної сумісній власності.
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що з березня 2006 р. по червень 2014 року проживав з відповідачкою ОСОБА_3, разом, як подружжя. Спочатку вони проживали у АДРЕСА_2, а потім, після придбання в серпні 2013 року за власні кошті квартири АДРЕСА_1 мешкали в цій квартирі разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та взаємні права та обов'язки, але шлюб сторони не зареєстрували, оскільки проти цього заперечував відповідачка. Крім того відповідачка зареєструвала вищевказану квартиру на своє ім'я. Однак після придбання даної квартири стосунки між сторонами погіршилися, а після того як позивач звернувся з проханням до відповідачки передати йому ? частину квартири, остання зі своїми братами та матір'ю почали виганяти позивача з квартири і створили такі умови, за якими позивач не змог далі проживати в цієї квартирі.
На теперішній час шлюбні відносини між сторонами розірвані, позивач з червня 2014 року проживає окремо від відповідачки та вважає, що його права на спільну сумісну власність на квартиру порушені.
Враховуючи вищевикладене позивач просить суд:
1. Встановити факт проживання позивача та відповідачці без реєстрації шлюбу однією сім'єю з березня 2006 року по червень 2014 року.
2. Визнати право спільної сумісної власності між сторонами на квартиру АДРЕСА_1 та визначити рівними частки у їх спільної сумісній власності.
3. Стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн..
4. Стягнути з відповідача судовій збір.
Ці обставини і з'явилися підставами позову.
У судовому засіданні позивач та його представник наполягали на своїх позовних вимогах та, просять їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився - 10.12.2014 року та 24.12.2014 року. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч.4 ст.74 ЦПК України. Від них не надійшло заяви про відкладення слухання справи. Згідно ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, оскілки відповідачі, яки повідомлений належним чином повторне не з'явилися в судове засідання, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення, на підставі наявних у ній даних та доказів. Про постановлення заочного рішення позивач у судовому засіданні не заперечував.
Суд, вислухавши позивача, представника позивача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.07.2014 року власником квартири АДРЕСА_1, відповідно договору купівлі-продажу від 09.08.2013 року є ОСОБА_3
В судовому засіданні встановлено, що згідно інформації «Сбербанк России» №354 від 04.08.2014 року ОСОБА_1 отримав переказ коштів 08.08.2013 року у розмірі 5000,00 доларів США для придбання квартири.
В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_4, яка пояснила суду, що вона продала квартиру АДРЕСА_1 сторонам по справі, однак ОСОБА_1 сам домовлявся про покупку квартири, він при неї отримав переказ грошей із Росії та гроші за придбання цієї квартири виплачував ОСОБА_1
Свідки ОСОБА_5 ОСОБА_6 пояснили суду, що вони знають що позивач та відповідачка проживали однією сім'єю, мають двох дітей. Позивач ОСОБА_1 працював в Москві, та на зароблені гроші купив квартиру АДРЕСА_1.
Оскільки, вимоги ст.. 74 СК України, поширюються на правовідносини між чоловіком та жінкою, яки проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази:ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї, враховуючи вищевикладені обставини, яки і були встановлені у судовому засіданні, а тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 фактичне проживали без реєстрації шлюбу однією сім'єю з березня 2006 року по червень 2014 року.
Згідно ст.. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
Відповідно до п.20 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року при застосуванні ст. 74 СК ( 2947-14 ), що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
Згідно ст.. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. самостійного заробітку (доходу).
Згідно ст.. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно ст.. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
За наведених обставин позовні вимоги про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу позивача та відповідача, і визнання права спільної сумісної власності на квартиру та визначення рівними частки у їх спільної сумісній власності підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, згідно ст.. 84 ЦПК України суд вважає за необхідністю стягнути з відповідача на користь позивача витрати пов'язані з правовою допомогою.
Також суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідачів, відповідно
до ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 84, 88, 169 ч.4, 208-209, 213-215, 224-228 ЦПК України, ст..ст. 60, 63, 70, 74 СК України, ст..ст. 364, 368 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права спільної сумісної власності на квартиру та визначення рівними частки у їх спільної сумісній власності, задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу однією сім'єю з березня 2006 року по червень 2014 року.
Визнати право спільної сумісної власності позивача та відповідача на квартиру АДРЕСА_1 та визначити рівними частки у їх спільної сумісній власності.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовій збір у розмірі 243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку
Рішення винесено суддею одноособово в нарад чий кімнаті.

Головуючий суддя С.М.Тверський