У Х В А Л А

Іменем України

19 грудня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Леска В.В.

суддів - Чужі Ю.Г., Кондора Р.Ю.

при секретарі - Марчишаку Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, «Лого», «Інтер-Пласт», треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма - МС», громадська організація «Закарпатська обласна організація захисту прав споживачів», третейський суд при асоціації суб'єктів підприємницької діяльності Закарпатської області «Перспектива», про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1000 грн., моральної шкоди в розмірі 1000 грн. та неустойки в розмірі 2253 грн. і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за поставлений товар в розмірі 579 грн. за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 вересня 2014 року , -

в с т а н о в и л а :

2 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, «Лого», «Інтер-Пласт», з участю третіх осіб: ТОВ «Юридична фірма - МС», ГО «Закарпатська обласна організація захисту прав споживачів», Третейський суд при асоціації СПД «Перспектива», про стягнення матеріальної шкоди, моральної шкоди та неустойки за поставку неякісного товару.

Позивач зазначав, що 19 листопада 2013 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було досягнуто усну домовленість про виготовлення вікна, яке підлягало установці в належній ОСОБА_1 квартирі за адресою: АДРЕСА_1. На виконання вказаної домовленості, відповідачем було виготовлено оцінку вартості вікна за №0052 від 19.11.2013 року, на підставі якої з належної позивачу банківської картки було перераховано на рахунок ОСОБА_2 600 грн.. В порушення умов досягнутої домовленості відповідачка в обумовлені строки не виконала замовлення. Крім цього, після монтажу вікна, ним було виявлено, що таке виготовлено неякісно та змонтовано з порушенням технології, що призвело до пошкодження кабелю мережі Інтернету та позбавило можливості третіх осіб по справі виконувати свої службові обов'язки.

Посилаючись на вказані обставини в уточненених позовних вимогах ОСОБА_1 просив стягнути солідарно із відповідачів на свою користь матеріальну шкоду в сумі 1000 грн., 2253 грн. неустойки за затримку усунення недоліків та моральну шкоду, яку оцінив в розмірі 1000 грн.

ОСОБА_3 в інтересах відповідачки ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за поставлений товар в розмірі 579 грн., посилаючись не те, що 19 листопада 2013 року між ПП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено усний договір купівлі-продажу металопластикової конструкції (вікна), вартість якого скаладала 1179 грн. Про ціну товару, попередню оплату та реквізити для перерахування коштів, відповідачу було повідомлено згідно рахунку на попередню оплату №14 від 19.11.2013 року. Однак, ОСОБА_1 здійснив оплату частково в сумі 600 грн. Незважаючи на порушення позивачем за первісним позовом умов договору, відповідачкою за первісним позовом ОСОБА_2 було виготовлено та здійснено поставку частково оплаченого товару. Оскільки ОСОБА_1 порушив умови договору та не сплатив в повному обсязі вартість поставленого товару, просив суд стягнути з нього на користь позивачки за зустрічним позовом недоплачену суму, яка становить 579 грн. та судові витрати.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 30 вересня 2014 року в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, «Лого», «Інтер-Пласт» про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1000 грн., моральної шкоди в розмірі 1000 грн. та неустойки в розмірі 2253 грн. - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за поставлений товар в розмірі 579 грн. та 243,60 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення із-за порушення норм матеріального та процесуального права, які привели до неправильного вирішення позову, неповного встановлення обставин справи, просив скасувати оскаржуване ним рішення та ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову й відмову в задоволенні зустрічного позову.

Межі доводів апеляційної скарги - суд не взяв до уваги, що відповідачі за первісним позовом допустили обман споживача, а саме: замість вікна 170 см висоти виготовили вікно висотою 140 см, а тому таке вікно підлягало обміну із проведенням перерахунку вартості, чим порушено норми Закону України «Про захист прав споживачів». Суд не витребував та не оглянув в судовому засіданні оригінали сертифікатів відповідності чим позбавив споживача прав, передбачених законом. Суд помилково мотивував задоволення зустрічного позову укладенням договору про поставку вікна та надання послуг. Згідно з нормами ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про захист прав споживачів», якщо споживачеві не було надано документ, якій засвідчує факт здійснення правочину поза торгівельними або офісними приміщеннями, такий правочин не є підставою для виникнення обов'язків для споживача, тобто суму 579 грн. стягнуто безпідставно.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 305 та ч. 2 ст. 197 ЦПК України справу розглянуто у відсутності нез'явившихся сторін і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надано жодного належного доказу на підтвердження того, що вікно було виготовлено відповідачами несвоєчасно, неякісно та встановлено з порушенням технології й з пошкодженням мережі Інтернету. Нічим не підтверджено і звернення ОСОБА_1 до відповідачів з вимогою про заміну або усунення недоліків виготовленого на його замовлення вікна, та що йому було відмовлено в задоволенні вимоги, не обґрунтовано чому матеріальна шкода складає саме суму 1000 грн., а розмір моральної шкоди визначено в сумі 1000 грн..

Колегія судді погоджується з даними висновками суду першої інстанції.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_2 було укладено усний договір купівлі-продажу металопластикової конструкції (вікна), вартість якого відповідно до рахунку на попередню оплату №14 від 19.11.2013 року, становить 1179 грн. (а.с. 57). На підставі даного рахунку позивачем за первісним позовом було проведено часткову попередню оплату за замовлене вікно в сумі 600 грн..

На виконання умов вказаного договору, відповідачами за первісним позовом, було виготовлено та встановлено металопластикове вікно за адресою: АДРЕСА_1, що не заперечується позивачем ОСОБА_1, тобто відповідачі взяті на себе обов'язки виконали.

Разом з тим, не підтверджені належними та допустимими доказами, твердження ОСОБА_1 про те, що замовлене ним вікно виготовлено з порушенням строків, не відповідає домовленим розмірам, є неякісним, установлено з порушенням технології, при його встановленні пошкоджено мережу Інтернету та виготовлена продукція не відповідає сертифікату якості.

Крім того, позивачем за первісним позовом не надано жодного розрахунку, або пояснення з чого він виходив, визначаючи суму матеріальної шкоди саме в сумі 1000 грн. та в чому саме полягає завдана йому моральна шкода й з яких мотивів він виходив, визначивши таку в розмірі 1000 грн..

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, отже, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для застосування ч. 9 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» для стягнення з відповідачів за первісним позовом суми неустойки та задоволення інших вимог первісного позову.

Задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 в супереч умов укладеного із ОСОБА_2 договору не оплатив вартість отриманого товару та послуг в повному обсязі, тому різницю оплати в сумі 579 грн. слід стягнути із нього на користь ОСОБА_2

З даниим висновком суду першої інстанції колегія погоджується та вважає його таким, що грунтується на нормах закону та матеріалах справи.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Встановлено, що відповідно до рахунку на попередню оплату №14 від 19.11.2013 року, на якому містяться підпис та печатка ПП ОСОБА_2, вартість металопластикової конструкції (вікна) становить суму 1179 грн..

Відповідно до умов усного договору, укладеного між ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_2, відповідачем за зустрічним позовом було сплачено на особистий рахунок позивачки за зустрічним позовом грошові кошти в сумі 600 грн., що стверджується квитанцією б/н від 19.11.2013 року, а також прибутковим касовим ордером №14 від 19.11.2013 року (а.с. 4, 60).

Оскільки позивачкою за зустрічним позовом було виконано умови усного договору, а саме виготовлено та встановлено на квартирі ОСОБА_1 замовлене ним вікно, останній повинен був повністю оплатити поставлений товар та надані послуги, що ним зроблено не було.

Твердження ОСОБА_1 про те, що товар поставлено несвоєчасно, такий був неякісним і підлягав заміні із проведенням перерахунку його вартості нічим не доведенні.

Отже, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку що у задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов - задовольнити.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду не спростовують, та не дають підстав вважати, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене та на підставі ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити як необгрунтовану та безпідставну, рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: