Справа № 415/4645/13-ц
Провадження № 2/415/34/14
31.03.2014 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Калмикової Ю.О.,
при секретарі Мягкій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, до суду надала письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі, справу просить розглядати на за наявними письмовими доказами, на позовних вимогах наполягає.
Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, до суду надав письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі, справу просить розглядати на за наявними письмовими доказами, на позовних вимогах наполягає.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, про дату, час і місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення в газету «НАША ГАЗЕТА» № 143 (3806) від 02.10.2013 року та рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача.
У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією угоди від 09.07.2010 року ОСОБА_3 зобов'язалась надати грошові кошти в сумі 192 000 російських рублів, після продажу квартири за адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_2, а вона в свою чергу звільняє до 10.07.2010 року зазначену квартиру.
Згідно з договором купівлі - продажу від 16.07.2010 року ОСОБА_5 передає у власність квартиру, а покупці ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, прийняли та оплатили, згідно з умовами договору, в власність квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
Згідно з актом прийому - передачі від 16.07.2010 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сплатили, а ОСОБА_5 отримала суму в розмірі 950 000 російських рублів до підписання договору повністю.
Згідно з вимогою від 31.03.2011 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 вимагає, протягом одного місяця, передати їй гроші в розмірі 192 000 російських рублів.
Згідно з довідкою № 539674/142 від 06.04.2912 року, виданою Відділом по РБ управління Пенсійного фонду РФ в м. Кумертау, ОСОБА_2 дійсно отримує пенсію в розмірі 4808,93 російських рублів.
Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 987.367.1 від 23.07.2013 року про сплату судового збору в сумі 475 гривень 41 копійку.
Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 судовий збір у сумі 475 гривень 41 копійок.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 10, 11, 84, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 530, 610, 612, 625 ЦК України, -
Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у сумі 475 (чотириста сімдесят п'ять) гривень 41 копійку.
Заочне рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10-ти днів з дня отримання копії заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду апеляційної скарги у 10-тиденний строк з моменту отримання копії рішення.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА