У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2014 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Власова С.0.,

суддів- Фазикош Г.В., ОСОБА_1,

при секретарі Саварина Т.І.,

з участю апелянта -ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 11 листопада 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Голови правління НАК «Нафтогаз України» ОСОБА_3, Прем»єр-міністра України ОСОБА_4 про відшкодування збитків посадовими особами України, що спричинені оплатою за природний газ по завищеній ціні російського концерну «Газпром», -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.11.2013 року позовну заяву ОСОБА_2 повернуто позивачу для подачі її до належного суду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу та передати матеріали позовної заяви в суд першої інстанції для розгляду по суті. При цьому, посилається на те, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є посадовими особами, позов до них повинен розглядатися судом за правилами цивільного судочинства.

У апеляційному суді апелянт свої вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в апеляційній скарзі.

Заслухавши апелянта, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом в порядку ЦПК України а.с.14-12.

Постановляючи ухвалу про повернення позивачу позовної заяви для подачі її до належного суду, суддя суду першої інстанції виходила з того, що цей спір підсудний судам загальної юрисдикції, однак оскільки відповідачами у справі є фактично юридичні особи то відповідно до положень 0 ст.109 ЦПК України позови до них мають пред»являються за їхнім місцезнаходженням, тобто в м. Київ.

Але з таким висновком суду колегія повністю погодитися не може, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, як до голови правління НАК «Нафтогаз України», та ОСОБА_4 , як до Прем»єр міністра України, з вимогами про зобов»язання вчинити певні дії у звязку здійсненням ними владних повноважень управлінських функцій.

Згідно положень ч.1 ст. 17 КАС України на такі спори поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, місцевому судді слід було з»ясувати, чи підлягає заява позивача розгляду в судах в порядку цивільного судочинства, чи не відносяться порушені питання до юрисдикції адміністративного суду, чи існують передбачені ч.2 ст. 122 ЦК України підстави для відмови заявнику у відкритті провадження з повідомленням останнього, до юрисдикції якого суду відносяться порушені ним питання.

Всупереч ст. 122 ЦПК України вказаних питань місцевий суддя не з»ясовував.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.307 ЦПК України неправильне застосування норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.4 ч.2 ст.307, 314 ч.1 п.2, 315, 317,319 ЦПК України судова колегія судової палати, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 11 листопада 2013 року скасувати.

Повернути матеріали позову до суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді