Справа № 308/278/14-ц
Провадження № 2/308/2400/14
У Х В А Л А

15 січня 2014 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Позовна заява не відповідає вимогам п. 6 ч. 2, ч. 5 ст. 119, ч. 1 ст. 120 ЦПК України, оскільки не містить зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, до заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору, її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (із змінами, внесеними згідно із Законом № 590-VII від 19.09.2013 р.) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 0.2 розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. До прийняття Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1218 грн., що був встановлений станом на 01.12.2013 Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік». Відтак, попередньо ставки судового збору обраховуватимуться виходячи від мінімальної заробітної плати у розмірі 1218 грн., який встановлений станом на 01.12.2013 та буде діяти станом на 01.01.2014 до утвердження нового розміру мінімальної заробітної плати.

Позовну заяву подано до суду 13.01.2014 р., у звязку з цим додана позивачкою до позовної заяви квитанція про сплату судового збору в сумі 229.4 грн. не є доказом його сплати в повному обсязі.

У відповідності до розяснень, наданих у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ст. 121 ч. 1 ЦПК України та залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним залишити без руху.

Повідомити позивачку про необхідність усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання нею копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4