Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 грудня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Власова С.О.,

суддів -Дроботі В.В., Бисаги Т.Ю.

при секретарі - Чучка Н.В.,

з участю: представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Виноградівського районного суду від 08 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення матеріальної і моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що 28.10.2013 року на його легковому автомобілі «Опель Омега», держномерний знак НОМЕР_1 та з його дозволу їхав ОСОБА_4 Між селами Заріччя Іршавського району і Великими Ком»ятами Виноградівського району Закарпатської області сталася дорожньо - транспортна пригода (далі- ДТП) з вини відповідача ОСОБА_2, який керував колісним трактором марки «Kubota Aste A-19», без номерного знаку, з двома причепами. Згідно експертного висновку, збитки, завдані позивачу, а саме: вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля становить 7 772,20 грн., а за проведення експертизи було сплачено 530,00 грн.

Позивач також вказує, що діями відповідача, зокрема: відмовою відшкодувати збитки у добровільному порядку, позивачу було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 10000 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача 7772,21 грн. завданої матеріальної шкоди, 530 грн. сплачених за експертне дослідження, а також 10000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Виноградівського районного суду від 08.10.2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 7772,21 грн. матеріальної шкоди на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля «Опель Омега», номерний знак НОМЕР_1, 530 грн. за експертне дослідження, 244,00 грн. - судового збору.

В задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди-відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на його необґрунтованість, а також порушення судом норм матеріального і процесуального права. При цьому вказує, що жодних належних і допустимих доказів щодо його-відповідача вини у вчиненні ДТП позивачем надано не було, а тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в ній.

Позивач ОСОБА_3 та третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 у судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що не перешкоджає апеляційному суду на підставі ч.2 ст. 305 ЦПК України розглянути справу в їх відсутності.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали цивільної справи та матеріали адміністративної справи № 299/3820/13-к й обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення позивача та третьої особи на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.10.2013 року біля 19.45 год. на автодорозі між населеними пунктами с.В.Ком»яти Виноградівського району та с.Заріччя Іршавського району мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю легкового автомобіля марки «Опель Омега», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4 (власником автомобіля є ОСОБА_3.), та трактором «Кубота Асте А-19», без реєстраційного номера, яким керував ОСОБА_2, внаслідок якої легковий автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Виноградівського районного суду від 20.11.2013 року ОСОБА_4 визнано винним за ст.124 КпАП України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 17.01.2014 року постанову Виноградівського районного суду від 20.11.2013 року щодо ОСОБА_4 скасовано, провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події та складу правопорушення (а.с.8-9). У цій же постанові в мотивувальній частині суддя апеляційного суду констатував, що діями ОСОБА_2 було створено перешкоду для руху іншим транспортним засобам. А не ОСОБА_4, який керував транспортним засобом позивача.

Суд першої інстанції задовольняючи позов частково, знайшов вину ОСОБА_2 доведеною, при цьому послався на постанову ДАІ Виноградівського РВ УМВС України від 29.10.2013 року, якою останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України за ст.ст. 121 ч.6, 121 ч.1, 126 ч.2 КпАП України.

Але з таким висновком суду не погоджується колегія суддів апеляційного суду. Виходячи з наступного.

Згідно постанови серії АА2 №436702 від 29.10.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КпАП України, зокрема: трактор та причіп, якими він керував не були зареєстровані в установленому законом порядку (а.с.36); згідно постанови серії АА2 №436703 від 29.10.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КпАП України, зокрема: на тракторі та причепі, якими він керував, були відсутні задні габаритні вогні (а.с.37); згідно постанови серії АА2 №436657 від 29.10.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КпАП України, зокрема: за відсутність водійського посвідчення на право керування транспортним засобом (а.с.38).

Таким чином, досліджені в судовому засіданні постанови жодним чином не доводять вини ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, що мало місце 28.10.2013 року біля 19.45 год. на автодорозі між населеними пунктами с.В.Ком»яти Виноградівського району та с.Заріччя Іршавського району, і суд першої інстанції безпідставно послався на них в якості доказової бази, оскільки допущені відповідачем порушення Правил дорожнього руху не перебувають у прямому (безпосередньому) зв'язку з спричиненням пошкоджень автомобіля марки «Опель Омега».

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

Частиною 4 цієї ж статті встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування своїх позовних вимог стороною позивача не було надано жодних доказів, які б свідчили, що саме через винні дії ОСОБА_2 трапилася вищевказана ДТП, не здобуто таких і судом у в ході розгляду справи.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, з підстав їх недоведеності.

Згідно п.п. 2 і.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав доведеними, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п.2 і 3, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

РІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Виноградівського районного суду від 08 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення матеріальної і моральної шкоди-відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді: