АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7502/14 Справа № 1485/3876/13 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Максюти Ж.І.

суддів Кочкової Н.О., Чубукова О.П.,

при секретарі - Видюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2013 року позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що 13 вересня 2012 року ОСОБА_4 поставив на стоянку належний йому автомобіль НОМЕР_1 та відлучився. 14 вересня 2012 року зателефонував відповідач і повідомив, що під час спилювання ним дерева, що росло біля стоянки автомобіля, впала важка гілка, яка пошкодила автомобіль. Вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 31 647 грн 10 коп. До моменту пошкодження ринкова вартість автомобіля складала 16 417 грн 62 коп та відповідно до звіту встановлено факт неможливості та економічної недоцільності відновлення автомобіля. За послуги оцінювача він сплатив 500 грн. також діями відповідача йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює у 6000 грн.

Тому позивач просить стягнути з відповідача у відшкодування майнової шкоди 16 917 грн 62 коп, у відшкодування моральної шкоди 6000 грн та судові витрати.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 16140 (шістнадцять тисяч сто сорок) грн 59 коп, судові витрати в сумі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн 40 коп.

В іншій частині позову відмовленою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що він спилював гілку дерева, не будучи працівником комунальної служби і не перебуваючи у трудових чи договірних правовідносинах з власником колишнього дитячого садка, на території якого знаходилось дерево.

Внаслідок його дій було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, який належить позивачу.

Зі звіту № 1610 про визначення доцільності відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 (а.с.10-14) видно, що ринкова вартість цього автомобіля на момент оцінки без урахування пошкоджень становила 16 417 грн 62 коп. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу складових 16 140 грн 59 коп.

Цей звіт складений суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_5, який має відповідний сертифікат та зареєстрований у державному реєстрі оцінювачів (а.с.26).

На даний час автомобіль відновлений позивачем.

Задовольняючи позов районний суд правильно та обґрунтовано послався на ст.1166 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана майну особи, відшкодовується у повному обсязі. Та виходив з того, що у разі якщо вартість відновлювального ремонту рівна вартості автомобіля до його пошкодження, то на вимогу власника пошкодженого майна відповідач має сплатити повну вартість пошкодженого майна, а власник автомобіля передати пошкоджений транспортний засіб відповідачу, як такий, що фізично знищений. У випадку, якщо власник пошкодженого автомобіля заперечує проти передачі відповідачу визнаного фізично знищеним автомобіля, то відшкодуванню підлягає різниця між вартість автомобіля до пошкодження та його рештками після пошкодження.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

В суді апеляційної інстанції позивач - власник пошкодженого автомобіля також не заперечував, що він відмовився передати пошкоджений автомобіль відповідачу, оскільки на даний час автомобіль відновлений і визначити вартість його рештки після пошкодження неможливо, а тому уточнив позовні вимоги, та просив стягнути з відповідача не повну вартість пошкодженого майна, а вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу в сумі 16 140 грн 59 коп., що і було зроблено судом у відповідності норм діючого законодавства.

Заперечення відповідача проти відшкодування вказаної суми з тих підстав, що позивачем відремонтовано автомобіль самотужки, та не доведено суду фактичні витрати, якім він зазнав у звязку з ремонтом, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки сам відповідач не спростував в суді, що при вказаних пошкодженнях автомобіля, на його відновлення можливо витратити іншу суму.

Перевіривши справу в повному обємі, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду та безпідставності приведених в апеляційних скаргах доводів.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: