Справа № 589/2796/14-ц р.
Провадження № 2/589/682/14
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28.05.2014 р.

м.Шостка

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Лєвша С.Л., розглянувши матеріали до позовної заяви ОСОБА_1 до Шосткинської міської ради Сумської області, ОСОБА_2

- про визнання права власності на самочинне будівництво,-

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Шосткинської міської ради Сумської області, ОСОБА_2 у якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок житловою площею 146,7 кв.м та загальною площею 214,2 кв.м за №58 в місті Шостка Сумської області позначений в схематичному плані земельної ділянки літерами «Г-1», та господарські будівлі погріб «Пг», сарай «Д», огорожу «N».

За змістом ст.11 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року за №1618-ІV (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.п.3, 5, 6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Ознайомившись із позовною заявою суддя прийшов до висновку про неможливість прийняття вказаної позовної заяви до провадження суду, оскільки вона подана із порушенням вимог ст.ст.119-121 ЦПК України щодо змісту і форми позовної заяви.

Так, відповідно до п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону України «Про основи містобудування» від 16 листопада 1992 року за №2780-ХІІ спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 ЦПК України). У звязку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Враховуючи наведене, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані обєкти суд має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог статті 119 ЦПК України обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття обєкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази суд має відповідно до вимог статті 121 ЦПК України залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків із наслідками, передбаченими частиною другою статті 121 ЦПК України.

Тому, при зверненні з позовом позивачем були припущені порушення ст.119 ЦПК України, а саме не зазначено доказів, щодо:

- обставин звернення позивачем перед предявленням позову до суду до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття обєкта до експлуатації, а також обставин щодо відповіді відповідного державного органу на таке звернення.

Крім того, позивач у резолютивній частині позову не зазначає повну адресу обєкта самочинного будівництва, а саме, не зазначено вулицю (провулок) де знаходиться такий обєкт.

Крім того, у обґрунтуванні позову не зазначено доказів будівництва огорожі, але у резолютивній частині позову є вимога про визнання права власності на неї.

Відповідно до ст.121 ЦПК України у випадку, якщо позовна заява не відповідає вимогам ст.119, 120 ЦПК України, вона залишається без руху і позивачу надається строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо недоліки у вказаний строк не виправлені, позовна заява повертається заявнику і вважається не поданою.

Названі недоліки є перешкодою для відкриття провадження у справі, а тому суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шосткинської міської ради Сумської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинне будівництво залишити без руху, надати позивачу строк для усунення недоліків не пізніше пяти днів після отримання копії ухвали суду.

Розяснити позивачу, що якщо він, на протязі пяти днів після отримання копії ухвали суду не усуне недоліки, то його позовна заява буде вважатися неподаною та повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_3