Справа №306/1458/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Фазикош Г.В., Власова С.О.,

при секретарі: Маринець Д.М.,

за участю апелянта ОСОБА_1, представника ТзОВ «Кредекс Фінанс» - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 09 липня 2014 року по цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до ТзОВ «Кредекс Фінанс», ПАТ «УкрСиббанк», третьої особи Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання договору факторингу недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що згідно укладеного між відповідачами договору факторингу 305/12 від 20.04.2012 року ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло прав кредитора ОСОБА_5 Вважає, що вищезгаданий договір недійсним, так як він суперечить розпорядженню № 231 від 03.04.2009 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ЗУ «Про фінансові послуги та додержання регулювання ринків фінансових послуг», згідно з якими набуття відступлення прав грошової вимоги, у т.ч. права вимоги, яке виникне у майбутньому у боржників субєктів господарювання за договором, на якому базується таке відступлення, а позивач не є субєктом господарювання. Просить суд визнати вищезгаданий договір факторингу недійним.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 09 липня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник позивача ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, якою просить скасувати рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 09 липня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення необґрунтовано з порушеннями норм матеріального та процесуального права, неповно та неправильно встановивши обставини, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні апелянт підтримав апеляційну скаргу.

Представник ТзОВ «Креденс Фінанс» просив відхилити апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні - згідно укладеного між відповідачами договору факторингу 305/12 від 20.04.2012 року ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло прав кредитора ОСОБА_5

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено перелік видів фінансових послуг, що підлягають ліцензуванню. Однак факторинг не віднесено до цього переліку.

TOB «Кредекс Фінанс» наділене необхідним обсягом правоздатності, що потрібен для підписання договору факторингу, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи.

В апеляційній скарзі, як і у позовній заяві, наводиться перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок. Проте не вказано, у якій саме частині наведені норми стосуються правочину щодо укладення договору факторингу.

Крім того, посилання на п. 3 ч. 10 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з приводу несправедливості умов договору є необгрунтованим. Споживач був ознайомлений з усіма умовами кредитного договору перед його підписанням.

П.п.1 п. 9.6 кредитного договору Позичальником погоджено умови щодо надання банку права на передачу прав та обов'язків банку за кредитним договором третій особі без отримання на це додаткової згоди позичальника.

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, посилання на неможливість споживача ознайомитися з умовами договору факторингу перед його підписанням не може бути підставою для визнання недійсним договору. Всі умови кредитного договору були відомі споживачеві, а обсяг його прав і обов'язків після підписання договору факторингу залишився незмінним.

Також скаржник обґрунтовує свої вимоги тим, що при укладенні договору факторингу не було враховано факт того, що ОСОБА_6 В. не є суб'єктом господарювання.

Частиною 2 статті 10 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України. Конвенція УНІДРУА про міжнародний факторинг (набула чинності для України 01.07.2007 р.) не встановлює жодних обмежень щодо складу осіб, по відношенню до яких здійснюється уступка права вимоги при укладенні договорів факторингу.

Крім цього, ЦК України не встановлює застережень щодо особи боржника при відступлені права грошової вимоги. Отже, можна дійти до висновку про відсутність імперативного встановленого обовязку укладати договори факторингу лише за умови, що третьою особою у такому зобовязанні є лише субєкт господарювання.

Таким чином, укладення договору факторингу №05/12 від 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» відбулось в рамках чинного законодавства України.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про невірність застосування судом норм матеріального чи порушення процесуального права, яке призвело або могло призвести до невірного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 09 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді