Номер провадження: 22-ц/785/3906/14
Номер справи місцевого суду: 495/89/14-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Троїцької Л.Л.,

суддів Таварткіладзе О.М., Фальчука В.П.,

при секретарі Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Затоківської селищної ради, третя особа: садове товариство «Взмор`є» про встановлення факту належності садового будинку, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 лютого 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

10.01.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Затоківської селищної ради, третя особа: садове товариство «Взмор`є», в якому просила:

- встановити факт належності садового будинку № 622 в СТ «Взмор`є» в смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, який в цілому складається з садового будинку під літ. «А», загальною площею 43,8 кв. м, житловою площею 16,1 кв.м., господарчого блоку літ. «Б», вбиральні літ. «В», споруди №3-5 - її матері ОСОБА_3, померлій 15.05.2009 року;

- встановити факт прийняття позивачкою спадщини у вигляді вказаного садового будинку;

- визнати за нею право власності на зазначене вище нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3

Позов обґрунтований тим, що 15.05.2009 року померла її матір ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина на садовий будинок № 622 в СТ «Взмор`є» в смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської обл. За життя ОСОБА_3 склала нотаріально посвідчений заповіт, яким, на випадок своєї смерті, заповіла усе належне їй майно - ОСОБА_2

Також позивач зазначає, що зверталась до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, однак отримала письмову відмову нотаріуса у вчинені вказаної нотаріальної дії, у звязку з неможливістю видати свідоцтво про право на спадщину, на садовий будинок №622 в СТ «Взмор`є» в смт.Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської обл., із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього (а.с.2-3).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено (а.с.66-67).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, який виклав зміст рішення, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду залишенню без змін.

Відмовляючи ОСОБА_2 в позові суд 1-ої інстанції виходив з того, що позивач та її представник не надали суду належних і допустимих доказів про те, що спадкодавцю спірний садовий будинок належав на праві власності.

При розгляді спору по суті, суд керувався вимогами ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України; ст.ст. 1217, 1218, 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України та розясненнями, викладеними у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Колегія погоджується з висновками суду і вважає, що вони відповідають фактичним обставинам справи та вказаним нормам матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що спірний садовий будинок станом на 01.10.1987 року знаходився в користуванні покійного батька ОСОБА_2 і після його смерті перейшов в користування матері ОСОБА_3, не можуть бути прийняті до уваги.

З матеріалів справи вбачається, що з приводу земельної ділянки, на якій знаходиться вказаний садовий будинок, розглядався ряд цивільних справ, у тому числі і за позовами ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та інших про визнання недійсними договору купівлі-продажу земельної ділянки та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку.

Так, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 серпня 2013 року в позові ОСОБА_2 було відмовлено і вказане рішення ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07.11.2013 року залишено без змін.

При розгляді цієї справи встановлено, що мати позивачки ОСОБА_3 ніколи не була власником земельної ділянки під № 622 і садового камяного будинку. Тобто ОСОБА_2 не довела, що вона у порядку спадкування набула право власності, або речове право на зазначений садовий будинок (а.с.122-126; 127-129).

За правилами ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Інших правових доводів скарга не містить.

З урахуванням викладеного і на підставі ч.1 ст.308 ЦПК України, колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, з залишенням рішення суду 1-ої інстанції без змін.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8