Справа № 456/2950/14 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 22-ц/783/7139/14 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Шашкіної С.А.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні в порядку проведення його поділу, -

ВСТАНОВЛЕНО:

Оскаржуваною ухвалою задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Накладено арешт на транспортний засіб Мерседес Бенц Е200 CDI, держаний номерний знак НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 видане ОСОБА_3, придбаний на підставі Довідки - рахунку №ААВ 649575 від 04.03.2014 року.

Накладено арешт на нежитлову будівлю, яка знаходиться по АДРЕСА_1 Львівської області та була придбана на підставі договору купівлі - продажу посвідченого 22.09.2011 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_5, реєстр №1550.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просять ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на нежитлову будівлю АДРЕСА_1

Апелянт вважає, що ухвалу суду постановлено з порушенням норм процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи. Покликається на те, що судом без належних для того підстав та доказів, накладено обтяження на нерухоме майно, без з'ясування при цьому відомостей про особу, яка є власником такого майна та правового статусу майна, чим грубо порушено норми матеріального права щодо захисту права власності.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього або в інших осіб.

Задовольняючи частково заяву ОСОБА_3 та накладаючи арешт на майно, суд виходив з тих підстав, що предметом позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_3 є поділ майна нажитого сторонами під час перебування в шлюбі, існує спір про право власності на майно на яке накладено арешт, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що судом накладено обтяження на майно без належних підстав та доказів, без з'ясування відомостей про особу, яка є власником такого майна, оскільки згідно довідки Стрийського МБТІ №1877 від 12.08.2014 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю, яка знаходиться по АДРЕСА_1, Стрийського району Львівської області на підставі договору купівлі - продажу посвідченого 22.09.2011 року ОСОБА_5 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу, реєстр №1550.

Також не можуть братися до уваги покликання апелянта на те, що власником на нежитлової будівлі, яка знаходиться по АДРЕСА_1, Стрийського району Львівської області є фермерське господарство «УкрАгроЛідер», оскільки юридична особа отримує можливість фактично розпоряджатися нерухомим майном, внесеним в якості внеску до статутного капіталу, з моменту внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та отримання відповідного свідоцтва (витягу) про право власності на це майно, а згідно вищевказаної довідки від 12.08.2014 року, станом на 31.12.2012 року право власності на спірну будівлю зареєстровано за ОСОБА_2

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано і на підставі закону вжив вказані заходи забезпечення позову, оскільки, вжиті судом заходи забезпечення позову гарантують виконання можливого ухваленого по справі рішення, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення чи неправильне застосування судом першої інстанції вимог закону при постановленні ухвали про забезпечення позову від 07 жовтня 2014 року та не можуть бути прийняті до уваги, так як не спростовують висновки суду.

Згідно з п. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскаржувана ухвала відповідає нормам процесуального права, ґрунтується на матеріалах справи, а тому підстав для її зміни або скасування немає.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.313, п.4 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: