Справа №2-5405/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 листопада 2014 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Козленко Г.О.

за участю секретаря: Губерначук О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення пені, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення пені. В обґрунтування позову зазначив, що 20.06.2014 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк» було укладено договір банківського рахунку НОМЕР_2. 24.06.2014 року позивачем було подано до відповідача платіжне доручення №2 на оплату товарів від 24.06.2014 року. Станом на 06.08.2014 року платіжне доручення виконано не було, що підтверджується випискою з рахунку НОМЕР_2. 16.07.2014 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою виконати платіжне доручення №2 від 24.06.2014 року та надати інформацію щодо причин невиконання даного платіжного доручення, однак станом на 25.07.2014 року відповідач жодної інформації щодо виконання платіжного доручення не надав. У зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь пеню у розмірі 6 591 грн. 20 коп.

Позивач надав заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду, і остаточно просив суд стягнути з відповідача на його користь пеню за період з 20.06.2014 року по 21.10.2014 року в розмірі 14 908 грн. 00 коп.

В судове засідання позивач не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином причини неявки суду невідомі.

Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач.

З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 20.06.2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк» було укладено договір банківського рахунку НОМЕР_2, відповідно до умов якого банк зобов'язався відкрити клієнту поточний рахунок в валюті гривня та надавати комплекс послуг по розрахунково - касовому обслуговуванню з оплатою клієнтом наданих послуг у відповідності до тарифів на послуги та операції фізичних осіб ПАТ «Міський комерційний банк».

24.06.2014 року позивачем було подано до відповідача платіжне доручення №2 на оплату товарів від 24.06.2014 року на суму в розмірі 149 800 грн. 00 коп. Станом на 06.08.2014 року платіжне доручення виконано не було, що підтверджується випискою з рахунку НОМЕР_2.

16.07.2014 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою виконати платіжне доручення №2 від 24.06.2014 року та надати інформацію щодо причин невиконання даного платіжного доручення, однак станом на 25.07.2014 року відповідач жодної інформації щодо виконання платіжного доручення не надав.

Відповідно до норм ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в силу яких одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст.ст.525, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.32.2 ст.32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків від суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Судом встановлено, що позивач (вкладник) виконав свої зобов'язання за договором в повному обсязі та передав відповідачу грошові кошти, що підтверджується платіжним дорученням №2 від 24.06.2014 р.

В свою чергу відповідач ПАТ «Міський комерційний банк» свої зобов'язання за вказаним договором не виконав, що підтверджується випискою з рахунку НОМЕР_2, а тому позивач має право на нарахування пені за порушення банком, що обслуговує платника, строків виконання доручення клієнта на переказ грошових коштів.

Згідно зі ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову та вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за порушення умов договору банківського рахунку НОМЕР_2 від 20.06.2014 року за період з 20.06.2014 р. по 21.10.2014 р. в розмірі 14 908 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 509, 525, 530, 549, 611, 638 ЦК України, ст.ст.3-4, 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення пені - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» (, індивідуальний податковий номер 89, місце знаходження якого: м. Київ, вул. Солом'янська, 33) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1) пеню за договором банківського рахунку НОМЕР_2 від 20.06.2014 року в розмірі 14 908 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот вісім) гривень 00 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» (, індивідуальний податковий номер 89, місце знаходження якого: м. Київ, вул. Солом'янська, 33) на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.О. Козленко