АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №672/1588/13-ц
Провадження №22-ц/792/88/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючої судді Варвус Ю.Д.,

суддів Федорової Н.О., Купельського А.В.

при секретарі Рудому В.М.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 15 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову зазначив, що 26 червня 2008 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого він надав останньому в позику 100 000 грн. на строк до 20.08.2008 року. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 1080.

Через невиконання умов договору, з метою захисту своїх прав, у 2009 році він звернувся до суду з позовом про стягнення коштів, отриманих за договором позики. Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 30.09.2009 року позов було задоволено. Стягнуто на його користь 100 000 грн. боргу, 14 400 грн. інфляційних, 2 597 грн. 26 коп. 3% річних та судові витрати.

У звязку з невиконанням даного рішення суду, 28.09.2012 року знову звернувся до суду з позовом про стягнення коштів. Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 12.11.2012 року позов задоволено. Стягнуто за період з 29.09.2009 року до 28.09.2012 року на його користь з відповідача 16 900 грн. інфляційних, 9 008 грн. 22 коп. 3% річних та судові витрати. Однак, станом на 10 жовтня 2013 року жодних коштів відповідачем повернуто не було.

________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції ОСОБА_7 Провадження № 22-ц/792/88/14

Суддя-доповідач ОСОБА_8 Категорія № 27

А тому, просив суд стягнути з відповідача за період з 29.09.2012 року до 10.10.2013 року, тобто за 377 днів, 3 098 грн. - три проценти річних від простроченої суми.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 15 листопада 2013 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 3 090 грн. 41 коп. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Непогоджуючись з таким рішенням, представник відповідача просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Вважає це рішення незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального права, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми ЦК України щодо позовної давності. Зокрема, вважає, що щодо вимог позивача про стягнення 3% річних, що є додатковою по відношенню до вимоги зі сплати суми боргу за договором позики, має застосовуватись трирічний строк позовної давності. Початок відліку цього строку позовної давності почався з 21.08.2008 року, тобто з наступного дня, коли мала бути повернута позика за договором. Рішенням Городоцього районного суду від 30.09.2009 року, яким стягнуто на користь позивача борг, інфляційні та річні відсотки, був перерваний строк позовної давності щодо основної та додаткової вимог за договором позики. Отже, на його думку, даний строк почав свій перебіг заново з 01.10.2009 року, а сплив 31.10.2012 року. Проте, позивач звернувся із позовом про стягнення 3% річних за період часу з 29.09.2009 року по 28.09.2012 року вже після 1 листопада 2012 року, про що свідчать долучені до справи матеріали. Оскільки відповідач не подавав заяви про застосування позовної давності при розгляді попередньої справи, 12.11.2012 року позов ОСОБА_3 було задоволено. Проте, позовна давність не переривалась, тому вважає, що позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами про стягнення річних відсотків за період з 29.09.2012 року по 10.10.2013 року вже з пропуском строку позовної давності.

У судове засідання відповідач та його представник не зявились, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Від представника відповідача надійшла письмова заява, в якій він просив справу розглядати без його участі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги, посилаючись на те, що ОСОБА_3 строк позовної давності не пропущений.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Давши належну оцінку доказам у справі, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги частково.

Судом правильно встановлено, що 26.06.2008 року ОСОБА_3 позичив ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 100 000 грн., які відповідач мав повернути до 20.08.2008 року.

15.08.2008 року на підтвердження даних правовідносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено нотаріально посвідчений договір позики.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 30.09.2009 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 стягнуто суму боргу з врахуванням інфляційних витрат на 3% річних на загальну суму 116 997 грн. 26 коп.

12.11.2012 року рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 12.11.2012 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 стягнуто інфляційні витрати та 3 % річних на загальну суму 25 908 грн. 22 коп. за період часу з 29.09.2009 року по 28.09.2012 року.

Станом на 10.10.2013 року сума основного боргу була повернута позивачу.

Вказане обєктивно підтверджується: даними договору позики від 15.08.2008 року (а.с. 5); даними рішення Городоцького районного суду від 30.09.2009 року (а.с. 6); даними постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. 7); даними рішення Городоцького районного суду від 12.11.2012 року (а.с. 8); даними платіжного доручення № 8835234 від 10.10.2013 року (а.с. 41).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

Встановивши, що відповідач порушив виконання грошового зобовязання, визначеного рішенням суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача щодо сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при винесенні рішення порушив вимоги цивільного кодексу України щодо застосування позовної давності, оскільки за наявності заяви відповідача, зобовязаний був її застосувати, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як вбачається з вищевикладеного, строк позовної давності почав свій перебіг з 21.08.2008 року, тобто з дня настання вимоги за зобовязанням. Однак, він був двічі перерваний зверненням позивача до суду з позовом про стягнення боргу, інфляційних та трьох процентів річних. Під час розгляду судом даних справ відповідач своїм правом на подання заяви про застосування строку позовної давності не скористався. А тому, суд першої інстанції правильно виходив з того, що станом на час розгляду даної справи строк позовної давності не сплив.

Окрім того, доводи апеляційної скарги про те, що строк позовної давності сплив саме тому, що основна сума боргу вже була стягнена рішенням суду є безпідставними, оскільки приписами ст.ст. 598-599 ЦК України передбачені підстави припинення зобовязання, якими така підстава як припинення зобовязання у звязку з ухваленням рішення суду про стягнення грошових коштів не передбачена.

З урахуванням наведеного, висновки суду першої інстанції про стягнення на користь позивача 3% річних ґрунтуються на встановлених обставинах та відповідають вимогам закону.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення в цій частині ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги про неправильне застосування норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 15 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова