Провадження № 2/521/6050/14
07 жовтня 2014 року Малиновський районний суд м. Одеси
в складі: Головуючого судді Роїк Д.Я.,
при секретарі Гречко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -
ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. При цьому позивач посилається на те, що 08.06.2013 року уклала з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Договір було складено в простій письмовій формі, відповідач ОСОБА_3 зобов'язалась в подальшому надати та оформити всі необхідні документи для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. В подальшому позивач реконструювала належну їй квартиру. На час звернення до суду відповідач ОСОБА_3 відмовляється від реєстрації квартири в добровільному порядку, тому позивач зсушена звернутись до суду з позовом про визнання договору дійсним та визнання права власності на вказану вище квартиру.
В судове засідання від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась без поважних причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання, не з'явилась без поважних причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позовної заяви визнала в повному обсязі.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 08 червня 2013 року на підставі договору купівлі - продажу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, позивач придбала однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.
Даний правочин був оформлений у простій письмовій формі та відповідно до якого відповідачка зобов'язалась на протязі двох місяців оформити всі необхідні правоустановчі документи для подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі продажу.
ОСОБА_3 придбала квартиру у ОСОБА_2, яка була власником на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.10.2010 року та відповідно якого за ОСОБА_2 було визнано право власності на квартируАДРЕСА_1 та зобов'язано ОСОБА_5 не чинити перешкоди в користування, володінні та розпорядженні спірним приміщенням.
На теперішній час з метою поліпшення своїх житлових умов позивач за власні кошти реконструювала дану квартиру та є єдиним її власником. Однак позивач позбавлена права розпорядитися нею, як власник майна.
Після реконструкції квартира, згідно до технічного паспорту є двоповерховим будинком та складається з 5 кімнат, житловою площею 74,9 кв.м. у тому числі 1-а кімната 21,7 кв.м., 2-а кімната 24,0 кв.м., 3-я кімната 11,3 кв.м., 4-а кімната 11,3 кв.м., 5-а кімната 6,6 кв.м. кухні площею 2,8 кв.м., вбиральні площею 3,1,2,5 кв.м., коридору площею 3,1, 1,8: 8,5 кв.м., загальна плоша квартири 96,7 кв.м.
Відповідно до експертно-технічного висновку (сертифікат серії АЕ № 001788) «Про можливість збереження і подальшої експлуатації квартири АДРЕСА_1» технічний стан будівельних конструкцій, елементів та деталей об'єкту обстеження може бути охарактеризовано як добре, дефектів та пошкоджень не зафіксовано. Об'ємно - планировочне рішення квартири після реконструкції відповідає вимогам ДБН В 2.2.-15-2005 «Жилые здания», вимогам по пожежній небезпеці ДБН В 1.1.-7-2002 «Пожарная безопасность объектов строительства», а також не протиречить санітарно - гігієнічним вимогам.
Відповідно до вимог п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.
В силу ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил; особа, яка здійснила або здійснює будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього; право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) в силу ч. 2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.
Згідно з вимогами ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкань для власного проживання своєї родини і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Однак, на теперішній час відповідач ОСОБА_3 оформити правовстановчі документи на квартиру АДРЕСА_1, у добровільному порядку відмовляється.
Всі вищевказані обставини в письмовій заяві визнала ОСОБА_3 в частині, що стосується неї, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України вони доведенню не підлягають.
Виходячи з всього вищевказаного та за умови заочного розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 41 Конституції України., ст. ст. 219, 328, 331, 383,392 ЦК України, ст. ст. 10, 61, 209, 212-215, 218, 224 - 226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати договір купівлі - продажу від 08 червня 2013 року квартири АДРЕСА_1, укладеного між мною, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - дійсним.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з 5 кімнат, житловою площею 74,9 кв.м., у тому числі 1-а кімната -21,7 кв.м., 2-а кімната - 24,0 кв.м., 3-я кімната -11,3 кв.м., 4-а кімната- 11,3 кв.м., 5-а кімната - 6,6 кв.м., кухні площею - 2,8 кв.м., вбиральні площею - 3, 1, 2, 5 кв.м., коридору площею - 3,1, 1,8: 8,5 кв.м., загальна площа квартири - 96,7 кв.м.
Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії. Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції.

Суддя: