Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2014 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, третя особа Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, третя особа Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

Відповідно до ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив адресу відповідача ОСОБА_1 - Київська область, Сквирський район, с.К-Гребля, що територіально відноситься до юрисдикції Сквирського районного суду Київської області.

Відповідно до положень ч.2 ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Як роз'яснено у п.41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК).

За змісту ст.114 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що за деякими категоріями справ на підставі специфіки предмету спору в таких справах процесуальне законодавство чітко встановлює виключну підсудність, за якою лише один конкретний суд серед інших може розглянути таку категорію справ.

Виходячи з предмету спору, Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» пред'явлено вимоги до ОСОБА_1 про звільнення з-під арешту, накладеного 02.10.2012 року Відділом Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві майна належного на праві власності ОСОБА_1, а саме: автомобіль марки ВАЗ, модель 21104, рік випуску 2007, тип ТЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Враховуючи, що рухоме майно - транспортний засіб, на яке накладено арешт, на відповідній правовій підставі належить відповідачу ОСОБА_1 та знаходиться у його володінні, що передбачено у п.7 Договору застави рухомого майна, який долучено до позовної заяви, однак відповідач не має зареєстрованого місця проживання (місця реєстрації) в межах юрисдикції Дніпровського районного суду міста Києва, в той же час підставою для визначення підсудності за правилами ч.2 ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, є достовірно встановлене місцезнаходження майна або основної його частини.

Таким чином, виходячи з предмету позову та суб'єктивного складу сторін, дана справа не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва, оскільки позивачем не долучено до позову належних та допустимих доказів, що мали підтвердити факт вибуття транспортного засобу з володіння власника та передачу майна на відповідальне зберігання позивачу та або іншим особам, що дає підстави повернути позовну заяву позивачу для подальшого звернення до належного суду з дотриманням вимог ч.2 ст.114 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

При вирішенні питання про повернення позову позивачу, суд не вирішує питання про повернення судового збору в розмірі 243,60 грн., якій сплачено на підставі платіжного доручення №Е0311U0Т95 від 11 березня 2014 року, оскільки у платіжному документі зазначені реквізити для сплати судового збору за подання позову до Шевченківського районного суду міста Києва.

Враховуючи наведене та керуючись п.4 ч.3 ст.121, ст.ст.209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, третя особа Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту повернути позивачу, для подання позову до належного суду.

Роз'яснити позивачу його право звернутись з цим позовом до Сквирського районного суду Київської області та/або до відповідного місцевого суду, з дотриманням вимог ч.2 ст.114 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я