Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2014 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гашук К.В., при секретарі Лєдовій А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особа: Третя Запорізька державна нотаріальна контора про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності, визначення частки померлого у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, 3-тя особа: Третя Запорізька державна нотаріальна контора про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності, визначення частки померлого у спільній сумісній власності.

В обґрунтування позову зазначав, що він є рідним сином ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

За свого життя, починаючи з квітня 2005 року по день своєї смерті батько і ОСОБА_3 проживали однією сім'єю без шлюбу. За час перебування у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_4 та ОСОБА_3 придбали майно, яке є предметом спадкового майна, а саме автомобіль марки ВАЗ - 211340, 2007 року випуску, сірого кольору, типу-легковий, хетчбек, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та квартиру АДРЕСА_2.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2013 року встановлено факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 однією сім'єю чоловіка і жінки без шлюбу у період з квітня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано ба ОСОБА_3 право власності, як на частку у спільній сумісній власності щодо автомобілю. Проте, ОСОБА_3 у позовні заяві не було зазначено майно, яке належало ОСОБА_4, оскільки воно також було придбано ними разом із ОСОБА_3 під час їх спільного проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без шлюбу, а саме квартиру АДРЕСА_2.

Посилаючись на те, що зазначена квартира була придбана у період проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 під час проживання однією сім'єю, за спільні кошти, але оформлена була на ОСОБА_3, позивач просив суд визначити автомобіль марки ВАЗ - 211340, 2007 року випуску, сірого кольору, типу-легковий, хетчбек, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та квартиру АДРЕСА_2 об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3, виділити частку померлого ОСОБА_4 із майна, що є у спільній сумісній власності його та ОСОБА_3 та встановити за ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, ? частину у володінні майном у праві спільної сумісної власності з ОСОБА_3, яким є зазначені вище автомобіль та квартира.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.01.2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України закрито провадження справі в частині позовних вимог про визнання автомобіля марки ВАЗ - 211340, 2007 року випуску, сірого кольору, типу-легковий, хетчбек, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В судовому представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_2 була придбана за особисті кошти ОСОБА_3, які вона отримала за продаж частини квартири отриманої у спадщину після смерті матері. Крім того, посилалися на те, що вона працювала приватним підприємцем та отримувала значно більший дохід, ніж померлий ОСОБА_4

Вислухавши осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом, позивач у справі - ОСОБА_1 є сином ОСОБА_1 ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим Орджонікідзевським відділом РАЦС 17.04.1985 року та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 11.05.2013 року.

14.05.2013 року позивач у справі, як спадкоємець першої черги, звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим в цей день у спадковому реєстрі було зареєстровано спадкову справу № у спадковому реєстрі 54469967.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1226 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2013 року, яке набрало законної сили 21.10.2013 року, встановлено факт проживання відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 26 квітня 2005 року по час смерті ОСОБА_4, Який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнано автомобіль марки ВАЗ - 211340, 2007 року випуску, сірого кольору, типу-легковий, хетчбек, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину зазначеного автомобілю та з відповідача стягнуто судові витрати на її користь.

02.09.2011 року, тобто в період, який визнано судом таким, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 проживали як чоловік та жінки без реєстрації шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_7, ОСОБА_8, з однієї сторони та ОСОБА_3 з іншої сторони, відповідач придбала квартиру АДРЕСА_2, договірна вартість якої відповідно до умов договору становить 70 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 СК України.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (статт 60 СК України).

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 СК України).

За змістом ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема й майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Оскільки законодавцем презюмується виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі, то обов'язок з доведення тієї обставини, що майно, придбане у шлюбі, є особистою власністю одного з подружжя, покладений на останнього.

Частиною 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

В судовому засіданні позивач зазначала, що квартира АДРЕСА_2 була придбана нею за особисті кошти, отримані від продажу її частки квартири, яку вона отримала у спадщину після смерті матері, а також в неї були наявні свої заощадження.

Проте, зазначені доводи не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Так, як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_9 27.04.2009 року ОСОБА_3 державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Кікоть А.Г. видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 667 за 2008 рік, зареєстровано в реєстрі за № 2-1076. Спадкове майно на яке було видано свідоцтво складалося з ? частини квартири АДРЕСА_1. Іншу ? частину зазначеної квартири успадкувала сестра відповідача по справі - ОСОБА_11

15.06.2009 року ОСОБА_3 та ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_12, зареєстрованого в реєстрі за № 2626, відчужили квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_13 Згідно умов договору купівлі-продажу, продаж квартири здійснено за 228 342 грн., що на момент оформлення договору купівлі-продажу в еквіваленті складає 30 000 доларів США.

Враховуючи, що ? частину квартири, отриману у спадщину, і яка належала ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності вона продала 15.06.2009 року за 228 342 грн., відповідно її частка від продажу складала 114 171 грн., а право власності на спірну квартиру відповідач набула 02.09.2011 року, тобто більше через 2 роки після продажу належної їй на праві власності частки квартири, суд приходить до висновку, що посилання відповідача на придбання спірної квартири за свої особисті кошти, виручені від продажу частини квартири, отриманої у спадщину, є безпідставними, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що спірну квартиру було придбано нею саме за кошти виручені від продажу спадкового майна.

Посилання відповідача, що на час коли вони проживали разом із ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу вона заробляла значно більше ніж ОСОБА_4 не підтверджені жодним належним доказом. Так, як вбачається з довідок про заробітну плату і інші доходи ОСОБА_4 за період з січня 2011 року по грудень 2011 року, його заробітна плата складала 43 431 грн. 11, а за період з січня 2012 року по грудень 2012 року - 51577 грн. 79 коп. Проте, відповідачем не надано жодного доказу, окрім її пояснень та пояснень свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_14, що ОСОБА_3 в той час працювала приватним підприємцем і отримувала дохід, який значно перевищував дохід ОСОБА_4

Крім того, з пояснень тих же свідків вбачається, що ОСОБА_4 за свого життя, окрім своєї роботи, допомагав ОСОБА_3 у її підприємницькій діяльності, а як зазначала ОСОБА_3 грошові кошти, які заробляв ОСОБА_4 вони витрачали в інтересах сім'ї.

З урахуванням того, що суду не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження заперечень відповідача щодо позовних вимог про визнання квартири спільною сумісною власністю, суд критично ставиться до пояснень свідків ОСОБА_11, яка є сестрою відповідача, та її подруги ОСОБА_14, які в судовому засіданні категорично зазначали, що квартира АДРЕСА_2 була придбана за особисті кошти ОСОБА_3 і ОСОБА_4 матеріальної участі у придбанні квартири не брав.

До того ж, суд приймає до уваги той факт, що 20.06.2011 року, тобто за декілька місяців до придбання спірної квартири, ОСОБА_4 на підставі заяви про видачу готівки по рахунку № 313355/003-А 11204, отримав у відділенні ПАТ "Промінвестбанк" в м. Запоріжжі грошові кошти в сумі 18 208 грн. 74 коп., які знаходилися у банку на підставі договору № 313355/003-А 11204 про відкриття фізичній особі поточного рахунку та його розрахунково-касове обслуговування у національній валюті від 01.06.2010 року.

З урахуванням викладених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання квартири АДРЕСА_2 об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є законними та обґрунтованими, знайшли своє підтвердження при судовому розгляді, у зв'язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо іншої частини позовних вимог, суд виходить з наступного.

Як вбачається зі змісту позову, заявляючи вимоги про виділення частки померлого ОСОБА_4 із майна, що є у спільній сумісній власності його та ОСОБА_3 та встановлення за ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, ? частину у володінні майном у праві спільної сумісної власності з ОСОБА_3, яким є автомобіль марки ВАЗ - 211340 та квартира АДРЕСА_2 позивач посилався на те, що у такий спосіб йому необхідно визначити коло спадкового майна для оформлення спадщини після смерті батька.

Проте, враховуючи те, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України та ч. 1 ст. 372 ЦК України частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, суд, з метою повного захисту інтересів позивача, вважає за необхідне визначити рішенням суду рівність часток ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2, оскільки такий спосіб захисту як виділення частки у володінні майном у праві спільної сумісної власності не передбачено чинним законодавством.

Що стосується автомобілю марки ВАЗ - 211340, то він був предметом розгляду іншої справи і рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2013 року, яке набрало законної сили, встановлено рівність часток ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на вказаний автомобіль, а тому підстав для вирішення позовних про виділення частки померлого в автомобілі, який є об'єктом права спільної сумісної власності, в цій справі суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особа: Третя Запорізька державна нотаріальна контора про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності, визначення частки померлого у спільній сумісній власності - задовольнити частково.

Визнати квартиру АДРЕСА_2 об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3, визнавши їх частки у праві спільної сумісної власності рівними.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: К.В. Гашук