АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів : Кочкової Н.О., Григорченка Е.І.,

при секретарі: Кулику О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 жовтня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014 року Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову посилався на те, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2013 року у справі № 199/575/13 (4с/199/25/13) за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції визнано неправомірною бездіяльність начальника АНД ВДВС ДМУЮ, а саме невинесення ним постанови за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 від 28 грудня 2012 року до начальника АНД ВДВС ДМУЮ. Такі дії начальника АНД ВДВС ДМУЮ призвели до порушення його звичного життєвого укладу, тому що у позивача зявилась необхідність відстоювати свої права у суді, витрачати на це багато особистого часу. Він був змушений прикладати додаткових зусиль для організації та налагодження звичайного режиму свого життя, і викликало у нього глибокі душевні страждання.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 жовтня 2014 року У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про відшкодування моральної шкоди, - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено місцевим судом, ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2013 року у справі № 199/575/13 (4с/199/25/13) за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції визнано неправомірною бездіяльність начальника АНД ВДВС ДМУЮ в частині невинесення постанови за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 від 28 грудня 2012 року до начальника АНД ВДВС ДМУЮ.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд 1 інстанції правильно та обґрунтовано виходив з того, що позивачем до участі у справі в якості відповідача не залучено територіальний орган Державної казначейської служби України, будь-якого клопотання з цього приводу відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України від нього не надходило.

Такий висновок суду узгоджується з п. 28 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6, на який також посилався районний суд, згідно якого, при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень статті 56 Конституції України, статті 11 Закону "Про державну виконавчу службу", частини другої статті 87 Закону «Про виконавче провадження», а також з положень статей 1173,1174 ЦК і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

За таких обставин суд 1 інстанції правильно відмовив у задоволенні позову, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, оскільки, в основному, зводяться лише до особистого тлумачення апелянтом норм права, цитування норм діючого законодавства та переоцінки доказів по справі, хоча згідно із ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду 1 інстанції.

Судом 1 інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі наданих доказів, підстав для виходу за межі апеляційної скарги не вбачається, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: