АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5417/14 Справа № 0426/7407/2012 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Максюти Ж.І.

суддів Чубукова О.П.,Кочкової Н.О.

при секретарі - Кулику О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу комунального закладу "Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги"

на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до комунального закладу "Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги" про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним та скасування і стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Комунального закладу "Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги" про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним та скасування і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона працювала в Нікопольському лікувально-діагностичному центрі з 10 грудня 1995 року у якості лікаря стоматолога, що підтверджується трудовою книжкою. У 2002 році на базі лікувально-діагностичного центру була створена комунальна установа охорони здоров'я «Нікопольська міська поліклініка консультативно-діагностичної допомоги" (надалі КДЦ), що підтверджується Статутом. Згідно п.1.1 Статуту „Нікопольська міська поліклініка консультативно - діагностичної допомоги" є правонаступником „Нікопольського лікувально - Діагностичного центру".

В січні 2012 року працівники КДЦ були повідомлені головним лікарем Нікопольського центру первинної медико-санітарної допомоги ОСОБА_3, що, згідно наказу вони повинні перейти на роботу до Центру з 01.02.2012 року, а у разі відмови їх буде звільнено, а її повідомила, що вона буде звільнена у зв'язку з проведенням скорочення чисельності працівників. На прохання пояснити їй на яких підставах вона буде звільнена з роботи згідно наказу по Центру, бо вона не є працівником Центру, відповіді не отримала та на вимогу надати їй накази для ознайомлення, їй було також відмовлено, чим порушені вимоги статей 49-2, 49-4 КЗлЛ України.

26.12.2012 року відповідач все ж таки віддав їй трудову книжку, у зв'язку з чим їй стало відомо, що вона, згідно здійсненого запису під № 19 у трудовій книжці, звільнена з роботи на підставі наказу № 62к від 30.03.2012 року, у зв'язку зі скороченням штату. В порушення вимог статті 49-2 КЗпП України, вона не була попереджена персонально не пізніше ніж за два місяця про наступне звільнення у зв'язку зі скороченням чисельності працівників та Іцповідач не довів до відома державної служби зайнятості у м.Нікополі про їїнаступне звільнення. А крім того, в порушення вимог статті 40 КЗпП України, відповідач звільнив її в іїеріщ тимчасової непрацездатності, оскільки вона з 14.03.2012 року по 30.03.2012 року знаходиліась на лікуванні в неврологічному відділенні Міської лікарні №1, що підтверджується копією епікризу № 187. У зв'язку з тим, що діяльність КУОЗ „Нікопольської міської поліклініки консультатавно-діагностичної допомоги" припинена з 22.06.2012 року шляхом приєднання до " «Міської лікарні № 3", діяльність якої припинена з 21.09.2012 року шляхом приєднання до Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги", то їх правонаступником є КЗ 1ІІ№СькиіІ центр первинної медико-санітарної допомоги" у зв'язку з чим і відповідачем по справі є КЗ „Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги". У зв'язку з тим, оповідач незаконно звільнив її з роботи в зв'язку зі скороченням чисельності працівників з 2012 року, але не допустив її до роботи з 13.02,2012 року, то вона по теперішній час вимушеному прогулі і вимушена свої законні відстоювати у судовому порядку.

В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на свою кориеш відповідно до вимог статті 235 КЗпП України, середній заробіток за час вимушеного прогулу з I3.02.20J2 року по день винесення судового рішення у сумі 12 314грн.48 коп., моральну шкоду у сумі 2 204 грі.

У зв'язку з тим, що відповідач віддав їй трудову книжку тільки 26.12.2012 року, вона встановила неправильно здійснені записи. А саме:

- під № 15 записано, що з 01.12.2005 року на підставі наказу № 111 -р від 26.09.2ОО5 року у зв'язку з реорганізацією поліклініки консультативно - діагностичної допомоги, у філію поліклінічного відділення міської лікарні N 3 переведена на посаду лікаря - стоматолога філії поліклінічного відділення міської лікарні № 3 у зв'язку з тим, що філія поліклінічного відділення міської лікарні № 3 не була створена;

- під № 16 - 01.02.2006 року переведена на посаду лікаря-стоматолога відділення загальної практики сімейної медицини філії поліклініки на підставі наказу N 934 від 24.02.2006 року так, як відділення загальної практики сімейної медицини філії поліклініки не було створене;

- під № 18 - 20.01.2012 року - на підставі рішення Нікопольської міської ради VI скликання від 20.01.2012 року № 38-16М припинити КЗ „Міська лікарня № 3" шляхом приєднання до КЗ „Центр первинної медико-санітарної допомоги" на посаду лікаря-стоматолога" на підставі наказу N 929 від 30.01.2012 року - незаконна у зв'язку з тим, що вона не була працівником Міської лікарні N 93 та наказ № 29 передбачає тільки ознайомити працівників з рішенням Нікопольської міської ради № 38-16М від 20.01.2012 року та ніяких підстав не має для внесення запису до її трудової книжки;

- під № 19 - 30.03.2012 року - звільнена у зв'язку зі скороченням штату п.1 ст.40 КЗпП України на підставі наказу № 62-к від 30.03.2012 року - звільнена неуповноваженою особою та з порушенням трудового законодавства України.

Враховуючи, що філія поліклінічного відділення міської лікарні № 3 не була створена, а вона, дійсно, була медичним працівником КУОЗ „Нікопольська міська поліклініка консультативно-діагностичної допомоги", то на підставі вимог Інструкції № 58 „Про порядок ведення трудових книжок працівників", відповідач як правонаступник повинен здійснити виправлення неправильного запису в її трудовій книжці та засвідчити печаткою. Здійснивши неправильні записи в її трудовій книжці, відповідач заподіяв їй шкоду виражену в тому, що позбавив її права підтвердження її загального стажу роботи, оскільки трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. На підставі записів в ній встановлюється загальний стаж, який за чинним законодавством враховується під час призначення пенсії.

За таких обставин звернулась до суду і просить визнати наказ N 62-к від 30.03.2012 року про її звільнення у зв'язку зі скороченням штату незаконним та скасувати його. А також зобов'язати КЗ „Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги" як правонаступника КУОЗ ..Нікопольська міська поліклініка консультативно-діагностичної допомоги" та КЗОЗ „Міська лікарня № 3" у зв'язку з припиненням їх діяльності, поновити її на роботі з 13.02,2012 року на посаді - лікаря-стоматолога. Встановити, що записи, здійснені в її трудовій книжці під № 15, 16, 18, 19 - неправильні та недійсні. Зобов'язати КЗ „Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги" здійснити запис в її трудовій книжці про те, що записи під № 15.16,18,19 вважаються неправильними і недійсними.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Поновлено ОСОБА_2 на попередньому місці роботи - на посаді лікаря-стоматолога Комунального закладу „Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги" з 31.03.2012 року.

Стягнуто з Комунального закладу «Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги» на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 40 086 грн. 49 коп.

Стягнуто з Комунального закладу «Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. 00 коп.

Визнано записи, здійснені в трудовій книжці ОСОБА_2 під № 18, 19 недійсними, зобов'язавши Комунальний заклад «Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги» зробити запис про недійсність вказаних записів в трудовій книжці ОСОБА_2.

Стягнуто з Комунального закладу Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги" в дохід держави судовий збір в сумі 400 грн. 86 коп.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за 1 місяць допущено до негайного виконання.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи і давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач працювала на підприємстві відповідача на посаді лікаря-стоматолога, що підтверджується трудовою книжкою (а.с.54-57).

У 2002 році на базі лікувально-діагностичного центру була створена комунальна установа охорони здоров'я „Нікопольська міська поліклініка консультативно-діагностичної допомоги* (надалі КДЦ), що підтверджується Статутом. Згідно п.1.1 Статуту „Нікопольська міська поліклініка консультативно-діагностичної допомоги" є правонаступником „Нікопольського лікувально-діагностичного центру".

26.09.2005 року наказом № 200 поліклініку консультативно-діагностичної допомоги було приєднано до міської лікарні № 3 (а.с.32).

Рішенням Нікопольської міської ради VI скликання № 38-16/ VI від 20.01.2012 року діяльність Комунального Закладу охорони здоров"я „Міська лікарня 3" було припинено шляхом приєднання до Комунального закладу „Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги" (а.с.34).

30.01.2012 року наказом № 29 працівники Комунального закладу „Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги", в тому числі й позивачка, були ознайомлені з рішенням Нікопольської міської ради № 38-16/ VI від 20.01.2012 року (а.с.6)

Крім того, працівники Комунального закладу „Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги" були повідомлені головним лікарем Нікопольського центру первинної медико-санітарної допомоги ОСОБА_3, що, згідно наказу по Центру, вони повинні перейти на роботу до Центру з 01.02.2012 року, а у разі відмови їх буде звільнено (наказ № 30 від 30.01.2012 року про призначення робочих місць).

Однак, позивачка у вищевказаному наказі зазначена не була і кабінет на базі амбулаторії № 5 КЗ „НЦПМСД" їй виділено також не було (а.с.7).

Хоча згідно некоректного запису в трудовій книжці під № 18 від 20.01.2012 року, позивачка, „на підставі рішення Нікопольської міської ради VI скликання від 20.01.2012 року № 8-16/ VI припинити КЗ „Міська лікарня 3" шляхом приєднання до КЗ „Центр первинної медико-санітарної допомоги..." була переведена до даного закладу охорони здоров"я „...на посаду лікар-стоматолог" (а.с.57). Тобто, відповідач працевлаштував позивачку до КЗ „Центр первинної медико-санітарної допомоги..." на посаду лікаря-стоматолога, не виділивши їй кабінету для роботи. Відповідно до запису в трудовій книжці під № 19 від 30.03.2012 року та наказу № 62к від 30.03.2012 року, позивачка була звільнена з займаної посади у зв"язку зі скороченням штату працівників п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.57, 114).

Однак, згідно епікризу № 187, ОСОБА_4 знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні ГБ № 1 з 14.03.2012 року по 30.03.2012 року. Тобто, позивачка була звільнена в останній день лікарняного.

З матеріалів справи також вбачається, що позивачка не була повідомлена належним чином про наступне звільнення, відповідно чинного законодавства, за 2 місяці до звільнення. На попередженні ОСОБА_4 від 30.01.2012 року про скорочення штату і наступне вивільнення посади лікаря-стоматолога, а також на пропозиції щодо вакантної посади сестри медичної від 30.01.2012 року підпису позивачки відсутній (а.с. 117-118).

Крім того, в попередженні від 30.01.2012 року про наступне вивільнення посади лікаря-стоматолога у зв"язку зі скороченням штату, не зазначено навіть прізвище позивачки ОСОБА_4 (а.с. 117).

Пропозиція ж про вакантну посаду сестри медичної від 30.01.2012 року підписана не лише головним лікарем КЗ „НЦПМСД" та юрисконсультом, а й головою профкому. Однак, згоди профспілкового органу на звільнення позивачки в зв"язку із скороченням штату, відповідачем до суду надано не було.

Районним судом обґрунтовано не прийняті до уваги акти відповідача від 02.04.2012 року та 05.04.2012 року про те, що було зроблено виїзди на місце реєстрації (прописки) позивачки для вручення трудової книжки 02.12.2012 року о 16.00 год. та 05.04.2012 року о 15.00 год. (а.с. 124), оскільки дані акти не підтверджують відмову чи ухилення позивачки від отримання трудової книжки. З цих же підстав суд не прийняв до уваги й лист від 05.04.2012 року за підписом інспектора відділу кадрів ОСОБА_5 оскільки нічим не доведено, що даний лист було вручено позивачці (а.с. 125).

Таким чином, задовольняючи частково позовні вимоги районний суд зробив правильні висновки про те, що звільнення ОСОБА_2 відбулось з порушенням норм діючого законодавства, а тому на підставі ст.235 КЗпПУ вона підлягає поновленню на роботі на колишній посаді.

Сума заробітної плати та моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивачки, судом вирахувана правильно.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, та незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Перевіривши справу в повному обємі, судова колегія приходить до висновку про обгрунтованість висновків суду та безпідставності приведених в апеляційній скарзі доводів.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального закладу "Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги" - відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: /підписи/