Справа № 675/2608/14-ц
Провадження № 6/675/82/2014
У Х В А Л А

30 жовтня 2014 року м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: судді Пашкевича Р.В., при секретарі Гедзенюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ізяславі подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за кордон без вилучення паспортного документа у гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції ОСОБА_2, звернулася до суду з поданням, в якому просить вирішити питання про тимчасове обмеження права виїзду за кордон без вилучення паспортного документа гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, БОС 6АДРЕСА_1, до виконання ним зведеного виконавчого провадження за: вимогою № Ф-8 від 11.03.2013 року управління ПФУ в Ізяславському районі; виконавчим листом № 2/675/379/2013 від 30.10.2013 року виданого Ізяславським районним судом Хмельницької області про стягнення з нього заборгованості на загальну суму 54 247,29 грн.; виконавчим листом № 2/675/144/2014 від 15.05.2014 року виданого Ізяславським районним судом Хмельницької області про стягнення з нього заборгованості на загальну суму 30 300 грн.

В судовому засіданні державний виконавець ВДВС ОСОБА_2 своє подання підтримала повністю, просить його задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення державного виконавця, вивчивши надані матеріали, оглянувши виконавче провадження, вважає, що у задоволенні подання слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон, а також громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Положенням частини 2 статті 10 ЦПК України визначено, що наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Оскільки, відповідно до частини 2 статті 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме самостійне невиконання боржником зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Однак, оглянувши матеріали справи та виконавче провадження, судом встановлено, що при винесенні рішень (заочних) Ізяславським районним судом від 30.08.2013 року та 09.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, останній був відсутній при розгляді справи та не отримав вказані рішення суду про що свідчать відповідні поштові повідомлення. Окрім того, при виконанні рішень суду боржник жодного разу не зявився у відділ виконавчої служби, так як за місцем реєстрації відсутній (у відїзді), що стверджується відповідними Актами державного виконавця від жовтня 2014 року, та рапортом дільничного інспектора Яковишина Ю.О. від 18.08.2014 року про здійснення приводу.

Також слід зазначити, що згідно виконавчого провадження, вбачається, що виконавцем проведено ряд дій по його виконанню, а саме здійснено відповідні запити до банків, управління ПФУ в Ізяславському районі, управління Держземагенства в Ізяславському районі, КП Ізяславське РБТІ, та ВРЕВ ДАІ про наявність майна та поточних рахунків боржника. За наслідками яких, майна на яке можливо було б звернути стягнення не виявлено.

Крім того, відповідно до інформації головного центру обробки спеціальної інформації Прикордонної служби України від 01.10.2014 року, було встановлено, що боржник ОСОБА_1 періодично перетинає кордон України.

Таким чином, державним виконавцем не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього рішеннями суду та вимогою УПФУ в Ізяслаському районі. Матеріали справи дають підстави вважати, що ОСОБА_1 не відомо про наявність виконавчого провадження про стягнення з нього заборгованості, так як підтверджень про отримання та ознайомлення ним постанов про відкриття виконавчого провадження виконавцем не надано. Тобто відсутні докази про обізнаність боржника за наявністю зведеного відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання.

Що стосується періодичного виїзду та вїзду ОСОБА_1 за кордон України, суд зауважує, що матеріали справи не свідчать про те, що останній виїздить за кордон для отримання відповідного заробітку.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець завчасно звернувся з вказаним поданням, оскільки ОСОБА_1 не повідомлений про наявність за ним заборгованості по виконавчим листам № 2/675/379/2013 від 30.10.2013 року, № 2/675/144/2014 від 15.05.2014 року, та вимогою № Ф-8 від 11.03.2013 року управління ПФУ в Ізяславському районі, а тому суд позбавлений можливості вирішити питання щодо необхідності обмежити боржника у праві виїзду за кордон.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 377-1 ЦПК України, ч. 1, 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», ст. 5, 6 Закону України Про виконавче провадження, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за кордон без вилучення паспортного документа у гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, БОС 6 АДРЕСА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: /підпис/

Вірно: суддя Р.В. Пашкевич