Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 грудня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі суддів: Чужі Ю.Г. (головуючий), Леска В.В., Кондора Р.Ю., при секретарі Марчишаку Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Великодобронської сільської ради, в інтересах якої діє Шаланкі Степан Степанович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Великодобронської сільської ради про виділення майнового паю в натурі, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_5 звернувся в суд з указаним позовом, посилаючись на те, що його померлому батьку ОСОБА_7 належав майновий пай у колективному сільськогосподарському підприємстві (далі - КСГП) «Перемога» (СТОВ «Великодобронське») з часткою в розмірі 5245 грн. (0,134%) на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай від 01.10.2002 року серії ЗК № ХІІ 097378.

Право власності на майновий пай перейшло до позивача, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.2002 року.

Вказував, що з метою отримання частки майнового паю звертався до голови Великодобронської сільської ради, однак такі результатів не дали.

Посилаючись на дані обставини та норми цивільного законодавства просив суд зобов'язати Великодобронську сільську раду виділити йому в натурі частку майнового паю (5245 грн.) в пайовому фонді КСГП «Перемога» (СТОВ «Великодобронське»).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 21 жовтня 2014 року позов задоволено.

В обґрунтування апеляційної скарги Великодобронська сільська рада посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши представника апелянта та позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Великодобронська сільська рада є належним відповідачем у справі та не з'ясувавши, яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин, зобов'язав її виділити частку в пайовому фонді КСГП «Перемога» (СТОВ «Великодобронське»).

Проте з таким висновком, місцевого суду погодитися не можна.

Питання щодо виділення в натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства врегульовано Законом України від 14 лютого 1992 року N 2114-XII "Про колективне сільськогосподарське підприємство", Указом Президента України від 29 січня 2001 року N 62 "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки", постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року N 177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки".

Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» від 29 січня 2001 року № 62/2001 на Міністерство аграрної політики України, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські, районні державні адміністрації покладено обов'язок розробити до 1 березня 2001 року та здійснити протягом поточного року комплекс організаційних заходів щодо визначення розмірів паїв колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств, що не були ними одержані у натурі, грішми або цінними паперами при припиненні членства, а також встановлення осіб, які є їх власниками.

Відповідно до положень ст. 9 Закону "Про колективне сільськогосподарське підприємство" майновий пай є власністю члена колективного сільськогосподарського підприємства і право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Крім того, пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Пунктом 13 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року N 177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки" встановлено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства (майновий сертифікат) за зразком згідно з додатком.

Матеріалами справи встановлено, що померлому батьку позивача ОСОБА_7 належав майновий пай у КСГП «Перемога» (правонаступник СТОВ «Великодобронське») з часткою в розмірі 5245 грн. (0,134%) на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай від 01.10.2002 року серії ЗК № ХІІ 097378.

Право власності на майновий пай перейшло до позивача, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.2002 року.

Пунктом 15, 16 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 р. № 62 (чинного на момент функціонування СТОВ «Великодобронське») передбачено, що виділення майнових паїв у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням проводиться підприємство-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

Згідно Типового положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 р. № 177 з метою забезпечення захисту прав на пайовий фонд майна членів колективних сільськогосподарських підприємств (далі - підприємства), в тому числі реорганізованих, де не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства створюється комісія з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки (далі - комісія), яка підзвітна у своїй діяльності зборам співвласників.

Комісія відповідно до покладених на неї завдань, у тому числі, визначає розміри паїв колишніх членів підприємства, що не були ними одержані в натурі, грошима або цінними паперами під час припинення членства, а також виявляє осіб, які є їх власниками.

Згідно ст. 30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивач - це особа, на захист суб'єктивних прав і охоронюваних інтересів якої порушено цивільний процес, а відповідач - це особа, на яку вказує позивач, як на порушника своїх прав.

Обраний позивачем у справі відповідач (Великодобронська сільська рада), не є правонаступником СТОВ «Великодобронське» (КСГП «Перемога»), не порушує і не оспорює права, свободи чи інтереси позивача, а тому вона є неналежним відповідачем.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність позову не відповідають обставинам справи, а порушення судом норм матеріального та процесуального права призвели до постановлення незаконного рішення, що відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21 жовтня 2014 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до Великодобронської сільської ради про виділення майнового паю в натурі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Великодобронської сільської ради 121 (сто двадцять одну) грн. 80 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: