АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-820/10 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2535/К/14 суддя Строгова Г.Г.
Категорія - 81 (І) Суддя-доповідач - Чорнобук В.І.
УХВАЛА

Іменем України

24 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.

суддів - Митрофанової Л.В., Савіної Г.О.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами цивільну справу за апеляційною скаргою відділу державною виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2014 року по справі за поданням державного виконавця відділу державною виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції (далі - відділ ДВС Криворізького РУЮ) Озімок Т.А. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування свої вимог зазначила, що на виконанні у державного виконавця відділу ДВС Криворізького РУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-820 від 30.11.2010 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь КЗ «Дитячий будинок №4» аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На адресу ОСОБА_2 державним виконавцем неодноразово надсилалися виклики, але боржник не з`являється до відділу ДВС Криворізького РУЮ, аліменти не сплачує і має заборгованість, що свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2014 року відмовлено в задоволенні подання державного виконавця відділу ДВС Криворізького РУЮ про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

В апеляційній скарзі відділ ДВС Криворізького РУЮ ставить питання про скасування ухвали суду та задоволення подання державного виконавця відділу ДВС Криворізького РУЮ Озімок Т.А., посилаючись на те, що судом не взято до уваги, що доказом ухилення боржника ОСОБА_2 від сплати аліментів є фактична їх несплата та виникла у зв'язку з заборгованість станом на 01.11.2014 року у сумі 22 740, 88 грн., яка сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів викладених у поданні державного виконавця та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, державний виконавець відділу ДВС Криворізького РУЮ Озімок Т.А. звернулася до суду з даним поданням, зазначивши, що на виконанні у відділі ДВС Криворізького РУЮ знаходиться в провадженні по примусовому виконанню виконавчий лист № 2-820/2010 від 30.11.2010 року, виданий Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь КЗ «Дитячий будинок №4» на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно.(а.с. 4)

Боржник ОСОБА_4 аліменти не сплачує та має заборгованість станом на 01.11.2014 року у розмірі 22 740,88 грн. (а.с. 7) Боржник викликалась на прийом до державного виконавця відділу ДВС Криворізького РУЮ; про направлення подання про обмеження виїзду за межі України та про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України попереджена (а.с.8), але заходів щодо відшкодування заборгованості по аліментам не вживає.

Відповідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Частиною 2 та п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України" передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, і якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Пунктом 8 ст. 19 Закону України "Про державну прикордонну службу України" встановлено, що на державну прикордонну службу покладається, зокрема, запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заявником належними та допустимими доказами не підтверджено факту навмисного ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов'язків згідно виконавчого листа, не надано доказів про працевлаштування боржника або про отримання нею допомоги у центрі зайнятості чи пенсії. Матеріали справи не містять доказів про відсутність інших доходів у боржника з яких можна провести утримання аліментів.

Крім того, відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_2 безпідставно не з'являється на виклик державного виконавця.

З доданих матеріалів також не вбачається: які інші дії були вжиті державним виконавцем по примусовому виконанню рішення, оскільки тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника є тільки одним із заходів, які передбачені ЗУ «Про виконавче провадження».

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що державним виконавцем належними та допустимим доказами не підтверджено факт здійснення всіх необхідних виконавчих дій з приводу виконання зазначеного виконавчого листа та не надано доказів про неможливість виконати рішення суду в примусовому порядку, а згідно рішення Європейського Суду України з прав людини від 29 червня 2004 року у справі «Півень про України» саме на державну виконавчу службу покладається обов'язок належно, у повному обсязі і без затримок виконувати рішення суду, що передбачає вжиття всіх необхідних заходів, які передбачені законом і повинні привести до виконання рішення.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи, та фактично є незгодою з висновками суду по оцінці наданих доказів та існуючих обставин справи, тож суд дійшов вірного висновку щодо необхідності відмовити державному виконавцеві в задоволенні подання щодо обмеження права виїзду за кордон ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню через свою недоведеність, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділу державною виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції відхилити.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: