Провадження № 2/161/4867/14
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Пахолюка А.М.

при секретарі - Ковальчук А.В.,

з участю:

представника позивача - Кузіна Є.В.,

представника ВДВС ЛРУЮ - Камця Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділу Державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділу Державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.01.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір за № 336/с відповідно до якого останньому надано грошові кошти за загальну суму 45 000 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов?язань за договором кредиту з ОСОБА_3 укладено договір іпотеки б/н від 22.01.2008 року, предметом якого є належні ОСОБА_3 житловий будинок загальною площею 174,6 кв.м., та земельна ділянка площею 0,25 га, що розташовані по АДРЕСА_1. Обтяження заставленого майна позивач зареєстрував в державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер 6434119 від 22.01.2008 року.

Оскільки, відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 належним чином не виконують взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, то рішенням Луцького міськрайонного суду від 17.06.2010 року звернуто стягнення на вищезазначене нерухоме майно, шляхом його продажу ПАТ «Приватбанк» іншій особі покупцю.

Однак, відповідачем Відділом ДВС ЛМУЮ в порушення вимог ст.44, 52 Закону України «Про виконавче провадження», ст.3 Закону України «Про іпотеку» на спірне майно, яке є предметом договору іпотеки, накладено арешт в зв?язку з примусовим виконанням рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 635 574,45 грн. боргу та стягнення солідарно з ПАТ «Акцент-банк», ОСОБА_4, ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 10000 грн. боргу, в межах заявлених позовних вимог накладено арешт на все майно ОСОБА_3, на підставі якого винесена постанова державного виконавця від 11.04.2013 року.

На підставі наведеного, просить суд, звільнити з-під арешту, належні відповідачу ОСОБА_3 житловий будинок загальною площею 174,6 кв.м., та земельну ділянку площею 0,25 га, що розташовані по АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити.

Представник Відділу ДВС Луцького МУЮ Камець Д.С. в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного позову.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в дане судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, подали заяви про слухання справи у їх відсутності, позов визнають.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, що не з'явилися, по наявним матеріалам справи.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судом встановлено, що 21.01.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір за № 336/с відповідно до якого останньому надано грошові кошти за загальну суму 45 000 доларів США (а.с. 5-7).

З метою забезпечення виконання зобов?язань за договором кредиту з ОСОБА_3 укладено договір іпотеки б/н від 22.01.2008 року, предметом якого є належні ОСОБА_3 житловий будинок загальною площею 174,6 кв.м., та земельна ділянка площею 0,25 га, що розташовані по АДРЕСА_1 (а.с. 8-10).

Згідно вимог ч. 6, 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Позивач після укладення договору іпотеки від 22.01.2008 року зареєстрував обтяження у Державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, належного ОСОБА_3 житлового будинку загальною площею 174,6 кв.м., та земельної ділянки площею 0,25 га, що розташовані по АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження 16579815 (а.с. 12).

Згідно п.п.16.8. договору іпотеки іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог, звернути стягнення на майно, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані (а.с. 9).

Такими чином, в зв'язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_4 умов кредитного договору згідно вимог закону та положень договору іпотеки позивач має першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок звернення стягнення на майно, яке перебуває в іпотеці.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту у разі звернення державним виконавцем стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями.

Враховуючи, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 17.06.2010 року про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 13-14) банку надано право самостійно реалізувати предмет іпотеки, а також те, що ПАТ «Приватбанк» являється стягувачем у виконавчому провадженні ВП № 3754101 від 11.04.2013 року, в межах якого накладено арешт на спірне майно, тому, на думку суду, зняття арешту з майна, в даному випадку, не призведе до порушення прав стягувача.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про звільнення заставленого майна з-під арешту, накладеного Відділом ДВС Луцького РУЮ, підлягають до задоволення.

Оскільки, позивач не наполягав на стягненні судових витрат із сторін, то такі витрати суд не стягує із відповідачів.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. 572, 575, 589 Цивільного кодексу України, ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 3 Закону України «Про іпотеку», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту належні на праві власності ОСОБА_3 житловий будинок загальною площею 174,6 кв.м. та земельну ділянку площею 0,25 га, які розташовані в АДРЕСА_1, що передані в іпотеку Закритому акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» згідно договору іпотеки б/н від 22 січня 2008 року, арешт на яке накладений згідно постанови старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Камця Д.С. від 11.04.2013 року (ВП №37534101).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк