Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 червня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Савариної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 від імені якого на підставі договору діє представник в особі адвоката ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 13 травня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 від імені якого на підставі договору діє представник в особі адвоката ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк про визнання недійсним збільшення розміру процентної ставки за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року, ОСОБА_1 від імені якого на підставі договору діє представник в особі адвоката ОСОБА_2 звернувся в суд із вище вказаним позовом. При цьому, посилався на те, що 31.08.2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № MKA0GA00000273 на суму 20000,00 доларів США під 11,04% річних на строк до 31.08.2022 року. З 30.11.2008 року ПАТ КБ ПриватБанк в односторонньому порядку збільшив розмір процентної ставки до 13,08 % річних. У порушення вимог п. 2.3.1. Кредитного договору позикодавець не надсилав на адресу позичальника письмове повідомлення про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом. Про підвищення розміру відсоткової ставки стало відомо тільки у вересні 2013 року, коли Банк звернувся з позовом до майнового поручителя про звернення стягнення на майно. Виходячи з наведених обставин, ОСОБА_1 від імені якого на підставі договору діє представник в особі адвоката ОСОБА_2, і просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13 травня 2014 року в задоволенні позову відмовлено за спливом строку позовної давності.

ОСОБА_1 від імені якого на підставі договору діє представник в особі адвоката ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення суду, у якій клопоче перед апеляційною інстанцією стосовно його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову. Мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено вимоги норм процесуального законодавства та неправильно застосовано норми матеріального права.

У судове засідання апеляційної інстанції сторони, представник апелянта в особі адвоката ОСОБА_2 підтримав, доводи апеляційної скарги й просив задовольнити таку з наведених підстав.

Представник відповідача в особі ОСОБА_3 заперечила, вимоги скарги, оскільки такі є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального й процесуального права при винесенні оспорюваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 212 -214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним рішення є тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й, всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, а висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності й підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам закону ухвалене в справі рішення суду не відповідає. Та через це підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

За правилами ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 було відомо про збільшення Банком відсоткової ставки до 13,08 %, коли розглядався позов Банку до нього про стягнення заборгованості за наведеним кредитним договором і рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 09.02.2009 року позов задоволено. Про розгляд цієї справи був повідомлений 07.02.2009 року телеграмою. У розрахунку суми заборгованості наведеної в позовній заяві значаться збільшені платежі процентів із розрахунку 13,08 %. А тому, на час звернення в суд із даним позовом, сплив строк позовної давності щодо оскарження збільшення розмір процентної ставки до 13,08 % річних.

Проте, такі висновки суду не відповідають матеріалам справи, та вимогам норм матеріального права.

Виходячи із припису ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Та зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, ст. 526 ЦК України.

Як передбачено підпунктом 2.3.1. Кредитного договору № MKA0GA00000273 від 31.08.2007 року, Банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування Кредитом при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні … При цьому Банк надсилає Позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів із дати вступу в чинність зміненої процентної ставки, а.с. 16 на звороті.

Згідно письмового повідомлення від 03.10.2008 р. № 20.1.3.2/6-22855/4003 надісланого на адресу ОСОБА_1, Банком доведено до відома позичальника, що починаючи з 30.11.2008 р. відсоткова ставка за кредитом складатиме 13,08 % на рік. Розяснено право зміни валюти кредитування з доларів США на Євро або з доларів США на гривню. У разі незгоди із вказаними змінами в кредитному договорі, запропоновано в строк не пізніше 23.11.2008 року звернутися до Банку, і подати письмове повідомлення про свою незгоду зі зміненими умовами кредитування та погасити заборгованість за Кредитним договором у повному обсязі, а.с. 90.

Така же вимога міститься і в абзаці 10 ч. 4 ст. 11 ЗУ Про захист прав споживачів (редакції, чинній на момент зміни) при зміні Банком відсоткової ставки за споживчим кредитом.

Зазначене письмове повідомлення надіслано ОСОБА_1 08.11.2008 року рекомендованим поштовим відправленням, що підтверджується реєстром № 280 USD за порядковим № 10 і печаткою поштового відділення Дніпропетровськ 100, а.с. 91.

У свою чергу ОСОБА_1 у супереч вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надав суду доказів того, що письмове повідомлення від 03.10.2008 р. не отримував і це підтверджується належним доказом.

Таким чином, Банк при зміні відсоткової ставки за споживчим кредитом, діяв у відповідності до вимог умов Кредитного договору та ЗУ Про захист прав споживачів, що свідчить про правомірність збільшення відсоткової ставки до 13,08 % на рік. Оскільки, Банк підставно збільшив відсоткову ставку, а тому позичальник повинен сплачувати відсотки за користування кредитом виходячи зі встановленої збільшеної ставки, так-як не подав письмове повідомлення Банку про свою незгоду зі зміненими умовами кредитування.

Виходячи з розяснень наведених в абзаці 3 п. 11 постанови Пленуму ВС України від 18 грудня 2009 року N 14 Про судове рішення у цивільній справі, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Позаяк позовні вимоги не доведено ОСОБА_1, а тому дана обставина є самостійною підставою для відхилення позову.

Аналізуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не можна визнати законним й обґрунтованим, а це у відповідності до вимог ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав не доведення позовних вимог, а не за пропуском строку на звернення в суд.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись вимогами статей 307, 309, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

р і ш и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені якого на підставі договору діє представник в особі адвоката ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 13 травня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 від імені якого на підставі договору діє представник в особі адвоката ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Головуючий : __________________ Судді : ___________________

___________________