Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5694/14-ц
Провадження №: 2/332/1715/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого - судді: Федоренка О.І.

при секретарі: Педак С.С.

розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ПХ ГРУП" про стягнення середнього заробітку за час прогулу у зв'язку з несвоєчасною видачею трудової книжки та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ ПХ "Груп" про стягнення середнього заробітку за час прогулу у зв'язку з несвоєчасною видачею трудової книжки та стягнення моральної шкоди, в обґрунтування позову позивач зазначила 01.03.10 між нею та ТОВ «ПХ ГРУП був укладений трудовий договір, згідно якого ОСОБА_1 була прийнята на роботу до філії ТОВ "ПХ Груп" на посаду кухаря. З 17.06.2010 по 21.11.11 їй було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. 12.01.11 ОСОБА_1 звернулась до роботодавця з заявою про переривання її відпустки по догляду за дитиною та вихід на роботу до закінчення строку відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. 27.11.11. ОСОБА_1 подала заяву про її звільнення за ст. 39 КЗпП України. Посилаючись на неправильне написання прізвище директора ТОВ "ПХ Груп" їй було відмовлено у підписанні цієї заяви. З 27.11.11 по 01.12.11 ОСОБА_1 виходила на роботу, але з 01.12.11 вона перестала виходити на роботу, оскільки її заява про звільнення з роботи не розглядалась і не розглянута по теперішній час вона отримувала в період з 01.12.11 по 16.03.11 кошти за вимушений прогул, а з 16.03.12 її звільнили за прогули. Через вищевказане позивач просить стягнути із відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 21281,20 грн. та оскільки позивач вважає, що відповідач порушив її законні права, які призвели до моральних страждань, просить стягнути на її користь компенсації моральної шкоди в суму 5000 грн.

Представник позивача просить розглянути позов без її та позивача участі, про що звернувся до суду з заявою.

Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність. В своїх запереченнях, наданих до суду 23.12.2014 року представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, ОСОБА_1 було правомірно звільнено з посади кухаря ТОВ ПХ "Груп", оскільки остання не з'явилась на роботу без поважних причин, що було розцінено як прогул. Процедуру звільнення було проведено з дотриманням чинного законодавства, а тому не вбачається порушенням прав позивача. Стосовно моральної шкоди вважає, що ці позовні вимоги є необґрунтованими та не підтвердженими.

Дослідивши докази по справі суд вважає позов таким що підлягає задоволенню з наступних підстав.

01.03.10 позивач була прийнята на роботу до філії ТОВ "ПХ Груп" на посаду кухаря, про що свідчить копія трудового договору, який був укладений між ТОВ «ПХ Груп» та ОСОБА_1 (а.с. 4).

З 17.06.10 по 21.11.11 позивачу було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Наказом ТОВ «ПХ Груп» №6-кА від 12.01.11 ОСОБА_1 поновлено до роботи на повний робочий день з посадовим окладом до штатного розкладу, 980 грн. (а.с. 3).

27.11.11 ОСОБА_1 надала роботодавцю заяву про звільнення на підставі ст. 39 КЗпП, але їй було відмовлено, у зв'язку із тим, що вона не правильно вказала прізвище директора ТОВ "ПХ Груп". З 27.11.11 по 01.12.11 ОСОБА_1 виходила на роботу, але з 01.12.11 вона перестала виходити на роботу, через те що її заява про звільнення з роботи не розглядалась і не розглянута по теперішній час. В період з 01.12.11 по 16.03.11 вона отримувала кошти за вимушений прогул, а з 16.03.12 її звільнили за прогули. Указані факти підтверджується рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.08.2012 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ ПХ "Груп", треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про допуск до роботи, зобов'язання підписати заяву про звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "ПХ Груп" про зобов'язання видати трудову книжку від 09.07.2013 встановлено, що на день постановлення судового рішення на 09.07.2013 трудову книжку ТОВ "ПХ Груп" ОСОБА_1 не видав (а.с.5).

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ за участю тих же осіб.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. Згідно ст. 235 ч.4 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Середньоденний заробіток ОСОБА_1 її середньоденний заробіток складає 64,10 грн., кількість робочих днів на місяць складає 21 день. Таким чином, за період з дня звільнення ОСОБА_1 з 16.06.2013 по день постановлення рішення від 09.07.2013 минуло:

15 місяців х 21 робочий день + 17 робочих днів (з 16.06.13 по 09.07.13) = 332 робочих дня.

332 робочих дня х 64,10 грн.(середньоденний заробіток) = 21281,20 грн.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди з ТОВ «ПХ Груп» у розмірі 5000 грн. суд зазначає наступне.

Згідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема: у порушенні цивільних справ, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя.

За таких обставин, з урахуванням вищезазначеної Постанови та вимог ст.23 ч.3 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, збалансованості інтересів сторін, беручи до уваги конкретні обставини справи пов'язані з нею моральні страждання позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках і наслідків, що настали, оскільки порушено право позивача на працю, а саме, у зв'язку із тим, що ОСОБА_1 не було вчасно видано трудову книжку, вона до теперішнього часу не може влаштуватись на роботу або стати на облік в центр зайнятості, отже не має можливості забезпечувати себе і свою дитину, що потребує від неї додаткових зусиль для організації свого життя протягом більш року, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково в розмірі 2000 грн.

Керуючись ст. ст. 212,215, 224,226,228 ЦПК України, ст.23 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково. Стягнути з ТОВ ПХ "Груп" на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з несвоєчасною видачею трудової книжки в розмірі 21281,20 грн. та компенсацію моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, без участі яких постановлено рішення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: О.І. Федоренко