АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів : Кочкової Н.О., Григорченка Е.І.,

при секретарі: Кулику О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 19 листопада 2013 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної Міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право на користування та реєстрації в житловому приміщенні, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2013 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 22.10.2005 року на підставі договору дарування, його мати ОСОБА_4, подарувала йому житловий будинок №70, з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд, який знаходиться в м. Дніпропетровську по вул. Баженова. Згідно п. 1 договору дарування, ОСОБА_4 подарувала, а він ОСОБА_3 прийняв в дар житловий будинок №70, з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд, розташований на земельній ділянці розміром 573, 00 кв.м, що знаходиться в м. Дніпропетровську, по вул. Баженова. Цей будинок належав дарувальнику ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 23.12.1997 року

Згідно п. 5 договору право власності Обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття. Обдарований свідчить, що він дарунок приймає. Прийняттям дарунку вважатиметься одержання оригінального примірника цього договору після його нотаріального посвідчення.

Право власності на житловий будинок зареєстровано ним в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» за №11929899 від 01.03.2006 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав на нерухоме майно від 01.03.2006 року.

В будинку 70 по вул. Баженова в м. Дніпропетровську зареєстровані мати позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та рідний брат ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У травні 2012 року ОСОБА_5 зібрав свої особисті речі та виїхав з будинку у невідомому напрямку і вже більше року не мешкає в ньому без поважних причин. Житловим будинком відповідач не користується, не приймає участі в його утриманні, в оплаті комунальних послуг. Де мешкає ОСОБА_5 зараз, не відомо. Позивач, я власник будинку, змушений самотужки сплачувати комунальні платежі. Відомо, що комунальні служби за свої послуги нараховують для сплати суми у відповідності не до кількості фактично проживаючих, а до кількості фактично зареєстрованих осіб. Тому, він несе додаткові витрати за користування водою, газом, теплом тощо, просить суд визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Баженова, буд. 70.; та зобовязати Бабушкінський районний відділ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області зняти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 з реєстраційного обліку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Баженова, 70; стягнути з відповідача понесені витрати по справі

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 19 листопада 2013 року позовні вимоги задоволені

Визнано ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 70 по вул. Баженова в м. Дніпропетровську.

Усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_3 житловим приміщенням будинком № 70 по вул. Баженова в м. Дніпропетровську, шляхом зобовязання Головного управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області зняти ОСОБА_5 з реєстрації в будинку за вказаною адресою.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 понесені витрати по справі сплачений судовий збір у сумі 114 грн. 70 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючи на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволені позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи і давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Задовольняючи позов районний суд встановив, що позивач є власником будинку по вул. Баженова, 70 в м. Дніпропетровську, в якій зареєстровані та проживають позивач та його мати.

Відповідач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, не проживає у будинку з травня 2012 рок. Його особистих речей в квартирі немає, витрати за комунальні послуги він не несе, але залишається зареєстрованим в будинку.

Факт не проживання відповідача у вказаній квартирі більше року підтверджується актом комісії Квартального комітету №14 від 07.08.2013 року, та поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7

Не проживання відповідача в будинку № 70 на вул. Баженова в м. Дніпропетровську без поважних причин більше року, порушує права позивача, як власника будинку, а тому позов про визнання його втративши право на користування будинком, на підставі вимог ч.2 ст. 405 ЦК України підлягає задоволенню у повному обсязі.

Посилання апелянта на те, що брат разом з матірю перешкоджають йому проживати у літній кухні домоволодіння №70 по вулиці Баженова в місті Дніпропетровську свого підтвердження в ході судового розгляду не знайшов.

Задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні ОСОБА_3 житловим приміщенням будинком № 70 по вул. Баженова в м. Дніпропетровську, шляхом зобовязання Головного управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області зняти ОСОБА_5 з реєстрації в будинку за вказаною адресою узгоджується з вимогами ст. 16 ЦК України, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Таким чином, зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи і давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Перевіривши справу в повному обємі, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду та безпідставності приведених в апеляційній скарзі доводів.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 313 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 19 листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: /підписи/