22.12.2014 Єдиний унікальний номер 205/8719/14-ц
Справа №2/205/4437/2014
22 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючої судді Шавули В.С.
при секретарі Перцевій М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач 16 жовтня 2014 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-4).
Позивач зазначає, що зі своєї сторони виконав умови кредитного договору, кредит позичальнику надав. Але, ОСОБА_1, попри взяті на себе зобов'язання, у терміни визначені умовами договору, кредитні кошти та проценти за користування кредитом своєчасно не повернув, допустив прострочення позики, тим самим порушив умови укладеного кредитного договору, у зв'язку із чим, станом на 29.09.2014 року його заборгованість перед банком складає 23 121,44 грн., із якої:
· заборгованість за кредитом - 21 834,42 грн.;
· заборгованість за процентами - 864,27 грн.;
В судове засідання позивач, в особі свого законного представника, не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду представник надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.53).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причин своєї неявки у судові засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надсилав.
Співвідповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надсилала.
Зважаючи на довго тривалість судового розгляду та наголошуючи на тому, що відповідачі повідомлені належним чином, про що свідчить реєстр поштових відправлень від 16.12.2014 року, суд вважає за доцільне розглянути справу без участі відповідачів.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.
Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання.
Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
Згідно п.1.3, п.1.4 договору поруки, ОСОБА_2 відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.
Згідно п.2.2 договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на десятий робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом).
За змістом ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Позивач умови кредитного договору виконав, - кредит надав. Але, ОСОБА_1, в порушення умов кредитного договору допустив прострочення повернення кредитних коштів, у зв'язку із чим, станом на 29 вересня 2014 року його заборгованість перед банком складає 23 121,44 грн., із якої:
· заборгованість за кредитом - 21 834,42 грн.;
· заборгованість за процентами - 864,27 грн.;
· пеня - 428,75грн. (а.с.15-23).
У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.
У відповідності до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.
Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором.
Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання.
Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути солідарно із ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 23 121,44 грн.
Вирішуючи щодо судових витрат, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд враховує, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, його вимоги задоволено, тому із співвідповідачів у рівних частках належать до стягнення документально підтверджені судові витрати у сумі 243,60 грн.
З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 14-16, 526, 530, 541, 543, 553, 554, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 61, 88, 197, 209, 212, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП:НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП:НОМЕР_2, в рівних частках на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп.).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя В.С. Шавула