АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2128/14 Справа № 200/5178/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Циганков В. О. Доповідач - Михайловська С.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Михайловської С.Ю.

Суддів - Пономарь З.М., Красвітної Т.П.

При секретарі - Жидковій Г.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 грудня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпопетровська від 04 грудня 2013 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове яким задовольнити позовні вимоги позивача, посилаючись на неправильну оцінку доказів та обставин по справі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача послався на те, що враховуючи те, що за розпискою від 12.02.2008 року, строк виконання зобов'язання не встановлено, то позивач мав звернутися до боржника в трирічний термін з вимогою про повернення боргу, тобто строк закінчується 12.02.2011 року.

Відповідно до матеріалів справи, позовна заява ОСОБА_2 подана до суду 15 квітня 2013 року, тобто після спливу строку позовної давності. Клопотання щодо поновлення строку звернення до суду позивачем ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні заявлено не було.

Враховуючи те, що відповідачем було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України, то суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Але з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки він зроблений з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду та ухваленням нового рішення в порядку ст.. 309 ЦПК України.

Так з матеріалів справи вбачається, що 12 лютого 2008 року ОСОБА_2 передала відповідачці в борг грошові кошти в розмірі 3 000, 00 доларів США. Вказані грошові кошти були взяті у борг відповідачем з метою оплати послуг з виготовлення документів на будинок АДРЕСА_1, а саме переобладнання всередині будинку, прибудови, гаражу, переобладнання сараю та літньої кухні в житлові приміщення. На підтвердження факту отримання в борг вказаних грошових коштів відповідачем було власноручно написано розписку, оригінал якої знаходиться у позивача.

В судовому засіданні відповідачка не заперечувала проти факту отримання коштів у борг.

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

15.01.2013 року позивачкою було направлено вимогу про повернення боргу на адресу відповідача. Крім цього, 25.03.2013 року позивачкою, засобами кур'єрської доставки, було повторно направлено вимогу про повернення боргу, в порядку ст. 530 ЦК України, але жодної реакції з боку відповідачки на зазначені вимоги не послідувало, що й стало підставою для звернення до суду із даною позовною заявою.

На момент звернення до суду із даною позовною заявою, відповідачкою не було повернуто грошові кошти отримані в борг від позивачки, а саме - 3 000, 00 доларів США, що на день підписання позовної заяви складає за офіційним курсом НБУ (за 1 долар США - 7,99 грн.) - тобто 23 970 (двадцять три тисячі дев'ятсот сімдесят) грн..

Отже висновок суду щодо пропущення позивачем строків позовної давності не відповідають вимогам ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з ОСОБА_3 на корить ОСОБА_2 кошти за договором позики в розмірі 23 970 грн., що еквівалентно 3000 доларів США на час подання позивачем позову до суду (за 1 долар США - 7,99 грн.)

Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 грудня 2013 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на корить ОСОБА_2 кошти за договором позики в розмірі 23 970 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на корить ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Рішення чинне з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді :