ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2595/14-ц
провадження № 2/753/2417/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2014 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сухомлінова С.М.

секретаря Палій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту прийняття ним спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 та визнання за позивачем права власності на ? частину будинку АДРЕСА_2

Посилався на те, що після смерті своєї матері ОСОБА_4, позивач на протязі шести місяців проживав і користувався ? частиною будинку АДРЕСА_2, але звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини тільки в березні 2009 року, де отримав відмову в зв'язку з відсутністю реєстрації за померлою ОСОБА_4 права власності на ? частину спадкового будинку.

Стверджував, що позивачу судом було відмовлено у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини, а відповідач не визнає його права як спадкоємця першої черги на спірний будинок.

В процесі розгляду справи в якості співвідповідача була залучена Київська міська рада.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, а представники відповідачів позов не визнали.

Представник Київської міської ради в своїй заяві стверджував, що позовні вимоги безпідставні, а представник відповідача ОСОБА_3 стверджував, що позовні вимоги не обґрунтовані і позивач пропустив строк позовної давності.

Вислухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтв (а.с.21,22), позивач ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року і після смерті якої відкрилась спадщина на ? частину буд. АДРЕСА_2.

Згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07.02.2013 р. (а.с. 163-165), за відповідачем ОСОБА_3 було визнано право власності на ? частку житлового будинку АДРЕСА_2 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5

Як убачається з рішень судів (а.с.33-44) та пояснень представника відповідача, право власності на іншу (1/2) частину спірного будинку не було визнано ні за ким, в зв'язку з чим ОСОБА_3 в жовтні 2013 року звернулась до Київської міської ради з питанням про необхідність звернення Київської міської ради до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою.

Згідно вимог ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.11.2012 року, але залишене без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва (а.с.33-37), було встановлено, що 25.05.1965 року Виконкомом Дарницької районної ради було видано свідоцтво на право власності на домоволодіння ОСОБА_6, який являвся чоловіком ОСОБА_5 та його матері - ОСОБА_4 по ? частини кожному на жилий будинок АДРЕСА_2 у м. Києві.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 - помер, після смерті якого ОСОБА_5 успадкувала ? частину спірного будинку і в якому залишилась проживати з ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_5.

Згідно квитанцій, платіжних повідомлень, страхових свідоцтв, податкових повідомлень, технічного паспорту, довідки (а.с. 134-154), в спірному будинку після смерті ОСОБА_4 залишилась проживати ОСОБА_5 з якою проживав її співмешканець ОСОБА_1, про що не заперечував представник позивача.

Як убачається з паспорта (а.с.96), свідоцтва (а.с.116) та пояснень представника позивача, остання в 1950 р. одружилась з ОСОБА_7 і стала проживати в родині чоловіка за адресою АДРЕСА_3, а після зносу цього будинку в 1988 р. позивачка вселилась в АДРЕСА_1 де постійно і проживає по теперішній час.

Як встановлено рішенням Апеляційного суду м. Києва (а.с.41-42), позивачка ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 в 1979р. протягом 30 років не зверталась до нотаріальної контори і не порушувала питання про спадщину. Лише після смерті у 2009 р. ОСОБА_5 позивачка стала доказувати в судах про своє право власності на спадкове майно.

Суд вважає таку позицію позивачки ОСОБА_2, як фактичне визнання відсутності свого права на частину спірного спадкового майна при житті ОСОБА_5

Вищим спеціалізованим судом України при роз'ясненні судової практики по розгляду справ про спадкування було визначено, що якщо спадщина відкрилась до набрання чинності Цивільного кодексу України, то судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Оцінюючи представлені позивачем докази, суд вважає, що ОСОБА_2 не представила належних письмових доказів тому, що вона в період шести місяців після смерті ОСОБА_4 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном у вигляді домоволодіння по АДРЕСА_2.

При цьому, суд не приймає покази свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, оскільки ці свідки є або родичами, або близькими знайомими позивача, а тому є зацікавленими особами з боку позивача. Крім того, свідки ОСОБА_9, ОСОБА_11 знаходяться в неприязних стосунках з відповідачем і тому їх покази не можна вважати об'єктивними.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 212-215, 218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ : С.М.Сухомлінов