Справа №423/2322/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2013 року Попаснянський районний суд Луганської області
в складі: головуючого судді Закопайло В.А.
при секретарі Соловйовій О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» про стягнення заборгованості по побутовому вугіллю за 2013 рік та зобовязання вчинити певні дії, -
В поданому позові позивач зазначає, що його рідна мати ОСОБА_2 за життя працювала на ліквідованій в дійсний час шахті «Центральна-Ірміно», а після виходу на пенсію відповідно до вимог діючого законодавства набула статус вуглеотримувача, так як мешкала у будинку з пічним опаленням та щорічно одержувала від відповідача вугілля на побутові потреби. При цьому, останні роки у звязку з похилим віком та станом здоровя матері позивач був змушений постійно мешкати разом із матірю та надавати їй сторонню допомогу.
17 вересня 2013 року ОСОБА_2 померла, після чого позивач звернувся до відповідача із заявою з питанням про отримання заборгованого за життя цого матері вугіллі за 2013 рік у звязку з тим, що він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері. Але, відповіддю від 07.11.2013р. позивачу було відмовлено в задоволенні його заяви. А тому в поданій заяві позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по побутовому вугіллю за 2013 рік у кількості 5900 кг.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги в повному обсязі, а також збільшили розмір позовних вимог та просили суд зобовязати відповідача внести позивача до списку вуглеотримувачів.
Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на його необгрунтованість.
Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним в задоволенні позову відмовити з наступних підстав.
Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В судовому засіданні без заперечень з боку сторін було встановлено, що рідна мати позивача ОСОБА_2 за життя дійсно працювала на ліквідованій в дійсний час шахті «Центральна-Ірміно», а після виходу на пенсію відповідно до вимог діючого законодавства набула статус вуглеотримувача, так як мешкала у будинку з пічним опаленням та щорічно одержувала від відповідача вугілля на побутові потреби. Також судом встановлено, що 17 вересня 2013 року ОСОБА_2 померла. При цьому вищезазначені встановлені судом фактичні обставини, які не заперечуються сторонами, підтверджуються письмовими доказами на а.с.6-9.
Також судом встановлено, що відповідно до виданого талону на отримання безоплатного побутового вугілля (а.с.11) матір позивача ОСОБА_2 дійсно мала право на отримання вугілля за перше та друге півріччя 2013 року у кількості 5900 кг.
Враховуючи вищенаведене та перевіряючи доводи сторін, суд зазначає, що оскільки шахта «Центральна-Ірміно» припинила свою діяльність, то відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України №185 від 07.04.2004р. із змінами, основні виробничі фонди шахти, які підлягали ліквідації, були передані на баланс ДП «Обласна дирекція «Луганськвуглереструктуризація». У звязку з чим до спірних правовідносин необхідно застосовувати саме положення ст.48 Гірничого Закону України від 06.10.1999р. №1127-XIV із змінами, яка передбачає соціальні гарантії працівникам гірничих підприємств, що ліквідуються або консервуються, а не ст.43 цього Закону, яка передбачає права та соціальні гарантії працівників працюючих гірничих підприємств, якою помилково обґрунтовує свої позовні вимоги позивач.
При цьому суд зазначає, що статтею 48 Гірничого Закону України передбачений виключний перелік осіб, які мають право на отримання побутового вугілля, в тому числі й сімї працівників, які загинули (померли) на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, які отримують пенсії у зв'язку з втратою годувальника, а також члени сімей (вдови) працівників, які загинули (померли) на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, які мають право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, а також померлих пенсіонерів, які за життя мали таке право.
Також суд вважає помилковим посилання позивача на норму ст.1227 ЦК України, згідно якої суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у звязку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сімї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини, так як в даному випадку отримання побутового вугілля матірю позивача є соціальною гарантією, а не соціальною виплатою, яка нерозривно була повязана з померлою ОСОБА_2 як пенсіонером вугледобувного підприємства.
При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, ст.48 Гірничого Закону України від 06.10.1999р. №1127- XIV із змінами, ст.ст.1219,1227 ЦК України, керуючись ст.ст.10,60,212-215,292,294 ЦПК України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» про стягнення заборгованості по побутовому вугіллю за 2013 рік та зобовязання вчинити певні дії відмовити за необгрунтованістю.
Рішення суду надіслати сторонам для повідомлення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення або з дня отримання копії рішення до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області через Попаснянський райсуд.

Суддя: