Справа № 344/575/14-ц
Провадження № 4-с/344/23/14
У Х В А Л А

17 січня 2014 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бабій О.М., ознайомившись з матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення Івано-Франківського управління державної виконавчої служби стосовно продажу квартири,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою про визнання незаконним рішення Івано-Франківського управління державної виконавчої служби стосовно продажу квартири № 17 по вул. Хіміків, в м. Івано-Франківську.

Стаття 383 ЦПК України вказує на те, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою з вимогами про визнання незаконним рішення Івано-Франківського управління державної виконавчої служби, тоді як цивільно-процесуальним законодавством, для осіб права чи свободи яких були порушені органами чи посадовими особами ДВС, встановлений інший порядок звернення до суду, зокрема шляхом подання скарги на рішення, дії або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а не позовної заяви.

Частиною 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» визначено, що учасник виконавчого провадження (особа, залучена до проведення виконавчих дій), який звернувся до суду зі скаргою бере участь у їх розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

Наведена заява подана в порядку ст. ст. 383, 384 ЦПК України, тому до форми та змісту скарги застосовуються вимоги ст. 119 ЦПК України, чого в даному випадку не дотримано, зокрема: процесуальний статус ОСОБА_1 не визначено, як заявника; а процесуальний статус Івано-Франківського управління державної виконавчої служби, як заінтересована особа.

Окрім того, заявником всупереч ч. 1 ст. 120 ЦПК України до скарги не долученої її копії для заінтересовані особи.

Відповідно до вимог п.6, ч.1 ст. 119 ЦПК України позовна заява (в даному випадку скарга) повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Однак, заявником не долучено жодного доказу на підтвердження заявлених вимог.

Згідно листа ВССУ від 28.01.2013р. № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, перелічені в частині сьомій статті 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Пункт 3 ч. 7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» вказує на те, що скарга у виконавчому провадженні подається у письмовій формі та має містити реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина).

Скаржник просить суд визнати незаконним рішення Івано-Франківського управління державної виконавчої служби стосовно продажу квартири № 17 по вул. Хіміків, в м. Івано-Франківську, не вказавши при цьому ніяких реквізитів виконавчого документа, на підставі якого здійснювався продаж квартири.

За змістом ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву (в даному випадку скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (в даному випадку заявника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання ухвали.

Тому, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху та надати заявнику строк для виправлення вказаних недоліків шляхом подачі належним чином оформленої скарги та долучення до неї її копії та всіх необхідних додатків.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 208-210, 383, 384 ЦПК України, ч. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення Івано-Франківського управління державної виконавчої служби стосовно продажу квартири - залишити без руху, надавши строк 5 днів з дня отримання заявником ухвали для виправлення недоліків, вказаних в її мотивувальній частині.

Розяснити заявнику, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Копію ухвали направити для відома та виконання заявнику.

Ухвала не оскаржується.

Суддя Бабій О.М.