Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва про встановлення факту, що має юридичне значення.

Як убачається зі змісту поданої заяви, заявник ОСОБА_1 просить суд: «Встановити факт, що період роботи ОСОБА_1 на посадах державного службовця з 19 січня 1993 року по 30 грудня 1996 року - інспектором та старшим інспектором Прокуратури Київської області зараховується до стажу 21 року 6 місяців для призначення пенсії за вислугою років, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст.256 Цивільного процесуального кодексу України.

За нормою частини другої ст.256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України, який визначив повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як передбачено п.4 ч.1 ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією із сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова особа чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам; усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту пільг.

Згідно ст.104 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право звернутись з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи характер спірних правовідносин та суб'єктивний склад сторін, ця справа є публічно-правовим спором, оскільки вимоги заявника стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, тому підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративна справа), яке наведене у п.1 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право. (ч.4 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України)

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки заявник просить встановити факт, який не передбачений ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, в той же час чинним законодавством України регламентований порядок призначення та перерахунку пенсії, в тому числі визначений порядок оскарження дій органів уповноважених розглядати питання щодо призначення відповідного виду пенсії, тому відмова у призначенні пенсії та/або проведенні перерахунку пенсії особі, яка має право на пенсію, може бути оскаржена до суду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи наведене та керуючись ч.4 ст. 256, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва про встановлення факту, що має юридичне значення.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп., який сплачено на підставі квитанції №3 від 03 червня 2014 року на рахунок №0005 МФО №820019, відкритий в ГУДК України в м. Києва, отримувач УДК в Дніпровському районі м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я