АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2463/14 Справа № 199/486/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Спаї В. В. Доповідач - Михайловська С.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Михайловської С.Ю.

Суддів - Чубукова О.П., Красвітної Т.П.

При секретарі - Жидковій Г.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Амур-Нижньодніпровськогог районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Амур-Нижньодніпровськогог районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2014 року у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості по заробітній платі, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на те, що суд першої інстанції не врахував, що по суті справи, не розглядаються правовідносини, пов'язані з визнанням власних повноважень з боку відповідача , як державного органа виконавчої влади, наділеного владними повноваженнями та управлінськими чи контрольними функціями.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду залишити без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи ОСОБА_2 у відкритті провадження у справі правильно послався на те, що відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Виходячи з положень пунктів 1, 7, 9 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою) є публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У контексті зазначених норм Кодексу, справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб'єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов'язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений здійснювати управлінські чи контрольні функції щодо іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до поданого адміністративного позову його предмет становить вимога про стягнення заборгованості у розмірі середньомісячної заробітної плати через незаконне звільнення позивача з публічної служби (відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 02.07.2013 р. постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.08.2011 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління МВС України в Дніпропетровській області, де третя особа Дніпропетровську міське управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі була залишена в силі; згідно з постановою від 09.08.2011 р. позов ОСОБА_2 було задоволено частково (скасовано наказ Головного Управління МВС України в Дніпропетровській області від 21.06.2011 р. №91 о/с в частині звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ за п. 64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни), поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника начальника з кадрового забезпечення Індустріального районного відділу Дніпропетровського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області).

Таким чином, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням з публічної служби має відбуватися адміністративним судом, оскільки дана справа є справою адміністративної юрисдикції (правовідносини, що виникають при звільненні публічного службовця регулюються спеціальним законодавством), оскільки стосуються проходження особою публічної служби, а не місцевим судом як судом загальної юрисдикції (норми КЗпП не можуть бути застосовані, оскільки відповідно до статті 3 цього Кодексу він регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, організацій, установ незалежно від форми власності) і на спірні правовідносини не поширюється.

Довід апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції не врахував, що по суті справи, не розглядаються правовідносини, пов'язані з визнанням власних повноважень з боку відповідача , як державного органа виконавчої влади, наділеного владними повноваженнями та управлінськими чи контрольними функціями, безпідставний та зводиться до незгоди з висновком суду щодо оцінки тих правовідносин, що склалися між сторонами та до незгоди оцінки по обставинам справи, що є виключним правом суду згідно вимог ст. 212 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровськогог районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді :