У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної Н.А.,
Іваненко Ю.Г.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Ужгородтеплокомуненерго» до Ужгородської міської ради, ОСОБА_4 про часткове скасування рішення Ужгородської міської ради від 27 листопада 2009 року № 1301 та державного акта на право власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 листопада 2012 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 5 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом про часткове скасування рішення Ужгородської міської ради від 27 листопада 2009 року № 1301 та державного акта на право власності на земельну ділянку, в обґрунтування якого зазначив, що на підставі вказаного рішення у власність ОСОБА_4 було надано земельну ділянку площею 0,0594 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 у м. Ужгороді та 2 вересня 2010 року видано державний акт па право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 087461.

Посилаючись на те, що при виділенні спільної земельної ділянки у власність ОСОБА_4 не було погоджено її меж з суміжними землекористувачами, затверджений спірним рішенням проект землеустрою не відповідає місцю розташування земельної ділянки, яке вказано в матеріалах вибору місця розташування, позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення Ужгородської міської ради від 27 листопада 2009 року № 1301 в частині затвердження ОСОБА_4 проекту відведення та передачі їй у власність земельної ділянки площею 0,0594 га та державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0594 га кадастровий номер :17:003:0176.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 листопада 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 5 вересня 2014 року апеляційне провадження закрито на підставі ст. 292 ЦПК України.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, оскільки рішення суду першої інстанції не переглядалося в апеляційному порядку, у зв'язку з чим не може бути предметом касаційного оскарження, тому касаційне провадження в цій частині слід закрити, як помилково відкрите.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Постановляючи ухвалу, апеляційний суд врахував, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 14 квітня 2014 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, а також постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року встановлено правомірність оскаржуваного рішення міської ради в частині затвердження проекту відведення, передачу у власність земельної ділянки та державного акту на право власності на земельну ділянку, а також відсутність доказів на підтвердження права ОСОБА_5 на прибудинкову територію.

Встановивши, що рішенням суду першої інстанції від 19 листопада 2012 року не вирішувалось питання про права та обов'язки ОСОБА_8, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи апеляційним судом допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 листопада 2012 року закрити.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 5 вересня 2014 року відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 5 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М. Горелкіна Н.А.

Іваненко Ю.Г.