УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2014 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ побуту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ побуту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив адресу відповідача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1, що територіально відноситься до юрисдикції Солом'янського районного суду міста Києва.

На виконання вимог ч.3 ст.122 Цивільного процесуального кодексу України, суддею в порядку досудової підготовки справи здійснено запит до Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві, відповідно до наданої інформації ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.1 ст.114 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини.

Правила виключної підсудності, визначені у частині першій ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, та стосуються позовів, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно (земельні ділянки, будинки, квартири тощо).

Як роз'яснено у п.41 та п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК).

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ побуту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги не підлягає розгляду у Дніпровському районному суду міста Києва, оскільки позивачем не надано доказів, які мали підтвердити місце проживання та/або реєстрації місця проживання відповідача в межах юрисдикції Дніпровського районного суду міста Києва, в той же час відносини, які виникли між сторонами спору стосуються виконання зобов'язань з приводу оплати за житлово-комунальні послуги, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», тому відсутні підстави для розгляду даного спору за місцем знаходження нерухомого майна, як це передбачено ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, що дає підстави суду повернути позовну заяву позивачу для подальшого звернення до належного суду за місцем реєстрації (проживання) відповідача у порядку, передбаченому ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Таким чином, суддя вирішує питання про повернення сплаченого позивачем судового збору, який сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду, що документально підтверджується оригіналом платіжного документа.

Враховуючи наведене та керуючись п.4 ч.3 ст.121, ст.ст.209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ побуту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги повернути позивачу, для подання позову до належного суду.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Світ побуту» судовий збір в розмірі 128 (сто двадцять вісім) грн. 90 коп., який сплачено на підставі платіжного доручення №10826 від 10 червня 2014 року на рахунок №0005 МФО №820019, відкритий в ГУДК України в м. Києва, отримувач УДК в Дніпровському районі м. Києва.

Роз'яснити позивачу його право подачі позовної заяви у встановленому порядку до Солом'янського районного суду міста Києва, за правилами територіальної підсудності.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я