________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/6134/14
27 листопада 2014 року
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Прохорова П.А.,
при секретарі - Козловій Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на несумісність характерів сторін та втрату ними взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просила суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 28.05.2005 року.
В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про поважні причини своєї неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав.
Дійшовши висновку про наявність у матеріалах справи достатніх відомостей про взаємини сторін суд ухвалив постановити заочне рішення.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано 28.05.2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №336.
Згідно долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво серії НОМЕР_2) та наданих до суду відомостей про місце проживання дитини, суд вбачає, що сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину, яка на теперішній час проживає з позивачем. Разом з тим з пояснень позивача, що не заперечувались відповідачем, сторони з березня 2014 року спільно не проживають, сумісне господарство не ведуть, жодних подружніх стосунків не підтримують.
Відповідно до ч.3 ст. 59 ЦПК України доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для рішення справи та щодо яких у сторін виникає спір.
В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що сторони не підтримують подружні стосунки вже тривалий час, спільне господарство не ведуть, та з'ясувавши дійсну волю позивача на розірвання шлюбу суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову в цій частині.
Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд, вирішуючи справу по суті має у своєму рішенні розподілити між сторонами судові витрати, так з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем за розгляд вимоги про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Керуючись ст.ст. 14, 88, 208, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 112 СК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що зареєстровано 28.05.2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №336.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 243,60 грн.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П. А. Прохоров