АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7391/14 Справа № 209/1913/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого Пищиди М.М.

суддів Кочкової Н.О., Максюти Ж.І.

при секретарі Пантелеєвій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія»Провіта» на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «ПРОВІТА» про захист прав споживача, стягнення невиплаченого страхового відшкодування, пені за прострочення виплати страхового відшкодування та моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2012 року позивач звернувся до суду з указаною позовною заявою, посилаючись на те, що 13 жовтня 2013 року за участю автомобілів «Ніссан Кашкай», який належить йому та яким він керував, і невстановленим автомобілем під керуванням невстановленої особи, сталася дорожньо транспортна пригода , у звязку із чим належний йому автомобіль отримав механічні пошкодження.

16 жовтня 2012 року між ним та відповідачем був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 480 42/565242119.

Відповідач позивачу страхове відшкодування не виплатив, в звязку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 27004, 38 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; 700 грн. за проведення експертного дослідження; 538, 61 грн. пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування з 10. 12. 20013 року по 01. 04. 2014 року; суму боргу з урахування індексу інфляції яка складає 351, 06 грн. та 3% річних яка становить 248, 59 грн. за той же період та моральну шкоду у розмірі 25000 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 травня 2014 року позов ОСОБА_2 до ТОВ «Страхова Компанія «ПРОВІТА» про захист прав споживача, стягнення виплати страхового відшкодування за договором КАСКО, пені за прострочення виплати страхового відшкодування та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Страхова Компанія» ПРОВІТА» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 3011 грн. 25 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ТОВ «Страхова Компанія» ПРОВІТА» на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах статті 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без зміни з таких підстав.

Згідно із частинами другою, пятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання , зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності ( страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

16 жовтня 2012 року між позивачем ОСОБА_2 та товариством з додатковою відповідальністю укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, згідно якого відповідач зобовязався відшкодувати прямий збиток заподіяний позивачу в результаті настання страхового випадку в тому числі у разі пошкодження транспортного засобу. Предметом цього договору був автомобіль , який належить на праві власності позивачу.

13 жовтня 2013 року внаслідок дорожньо транспортної пригоди автомобіль позивача отримав пошкодження.

15 жовтня 2013 року позивачем було повідомлено відповідача про настання страхового випадку.

Згідно із висновком експертного дослідження № 0096/10 від 19 жовтня 2013 року вартість майнових збитків , завданих позивачу складає 54008, 77 грн. , з яких вартість запчастин становить 36310, 52 грн., 7380, 30 грн. вартість ремонтно відновлюваних робіт, 4852, 85 грн. вартість необхідних матеріалів та 5465, 10 розмір втрати товарної вартості автомобіля.

Відповідно до вимог п. 12. 12 договору страхування виплата повинна була бути проведена протягом трьох місяців після прийняття рішення про визнання події страховим випадком.

04 грудня 2013 року відповідачем прийнято рішення про виплату страхового відшкодування.

01 квітня 2014 року позивачеві здійснена страхова виплата в розмірі 18057, 50 грн., тобто з простроченням на 26 днів.

Таким чином, за змістом указаних положень законодавства та умов договору страхування , постановлюючи рішення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що страхова компанія безпідставно зменшила суму відшкодування на розмір податку на додану вартість, оскільки таке зменшення не передбачено чинним законодавством України та стягнув на користь позивача недоплачену суму в розмірі 2472 грн. 63 коп. і пеню у сумі 538 грн. 61 коп.

З'ясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.218, 307,308,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія»Провіта» - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: