Номер провадження: 22-ц/785/8267/14
Головуючий у першій інстанції Плавич І.В.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Сидоренко І.П., Цюри Т.В.

при секретарі - Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 липня 2014 року у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

встановила:

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідачів, який в процесі розгляду справи уточнив, вказуючи, що 05.12.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір про надання кредиту № 104335-CRED, відповідно до умов якого, позивач прийняв на себе зобов'язання по видачі кредиту в сумі 8 000 доларів США, строком до 27.05.2009 року, а ОСОБА_3 зобов'язувався своєчасно повернути позивачу всю суму кредиту, відсотки та дотримуватися строків та умов, вказаних у договорі.

В забезпечення виконання зобов'язань між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 05.12.2007 року було укладено договір поруки № 104335-cred/Р/.

В забезпечення виконання зобов'язань між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5 05.12.2007 року було укладено договір поруки № 104335-cred/Р/1.

В забезпечення виконання зобов'язань між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 05.12.2007 року було укладено договір поруки № 104335-cred/Р/2.

В порушення умов вказаних договорів відповідачі прострочили виплату грошової суми, тому, у зв'язку з невиконанням відповідачами умов кредитного договору, представник позивача просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 заборгованість у розмірі 16 669,90 доларів США (за курсом НБУ становить 195 306,96 гривень), а також стягнути судові витрати (а. с. 3-7, 117-120).

Заочним рішенням суду від 08.12.2009 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено у повному обсязі (а. с. 43-45).

Ухвалою суду від 28.04.2014 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду (а. с. 90-91).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 31 липня 2014 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено. Стягнено у солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 заборгованість у розмірі 195 306,96 гривень (а. с. 146-149).

В апеляційній скарзі апелянт просить змінити рішення, відмовити у задоволенні позовних вимог відносно ОСОБА_2, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 154-156).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_2 з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 грудня 2007 року між позичальником ОСОБА_3, поручителями ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № 104335-CRED, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 8 000 доларів США, а ОСОБА_3 отримав, та зобов'язався повернути у строк до 27 травня 2009 року грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 24 % річних (а. с. 9-12).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_4 05.12.2007 року було укладено договір поруки № 104335-cred/Р/ (а. с. 18).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_5 05.12.2007 року було укладено договір поруки № 104335-cred/Р/1 (а. с. 19).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 05.12.2007 року було укладено договір поруки № 104335-cred/Р/2 (а. с. 17).

Відповідно п. 2 договорів поруки від 05.12.2007 року, поручитель відповідає перед Банком у тому ж об'ємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань як від позичальника та поручителя як разом, так і від кожного окремо. Крім того, поручителі відповідають перед позивачем всім належним їм на праві власності майном та грошовими коштами.

Відповідачі своїх зобов'язань за кредитним договором не виконали, в зв'язку з чим загальна заборгованість по погашенню кредиту станом на 20.05.2014 року складає 16 669,90 доларів США, що за курсом НБУ складає 195 306,96 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом - 4 460,63 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 11 395,14 доларів США; штраф (фіксована частина) - 21,34 доларів США; штраф (процентна складова) - 792,79 доларів США.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 629, ч.1 ст. 610 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За нормами ч.1 ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частина 2 ст. 554 ЦК України визначає, що поручитель несе відповідальність у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків за прострочення виконання основного зобов'язання боржником, регламентується по суті не обсяг відповідальності поручителя, а обсяг його зобов'язання перед кредитором за договором поруки. З моменту порушення умов основного договору боржником обсяг зобов'язання поручителя і обсяг зобов'язання боржника перед кредитором за загальним правилом є рівними.

Задовольняючи позов про стягнення суми заборгованості з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, невиконання зобов'язання дає право на стягнення боргу в судовому порядку.

Довід апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 звільнена від грошового зобов'язання як поручитель на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України є не обґрунтованим.

Так, відповідно положення ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України передбачають, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як вбачається із п. 10 договору поруки № 104335-cred/Р/2, укладеного 05.12.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором (а. с. 17).

Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору № 104335-CRED від 05.12.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3, кредит надається з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 27 травня 2009 року (а. с. 9-12).

За таких обставин, у ПАТ КБ «Приватбанк» виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного боржником зобов'язання щодо повернення Кредиту, згідно умовам договору, починаючи з 27 травня 2009 року, і діяло протягом наступних шести місяців.

Встановивши, що за кредитним договором, укладеним 05 грудня 2007 року, позичальник з липня 2009 року припинив внесення щомісячних платежів щодо повернення кредиту, банк у серпні 2009 року, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку, звернувся із зазначеним позовом до суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку що порука поручителя не припинилась.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 липня 2014 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права підстав для його скасування немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 липня 2014 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.