АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7938/14 Справа № 191/2707/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів : Кочкової Н.О., Григорченка Е.І.,

при секретарі: Кулику О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2014 року

по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2014 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 03.09.2007 року ОСОБА_2 03.09.2007 року отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві.

При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору та норм Закону відповідач свої зобовязання за вказаним договором не виконав.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 14.05.2014 року має заборгованість 25342,81 грн., яка складається з:

- 3000,00 грн. - заборгованість за кредитом;

- 13837,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 8505,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 4754,83 грн., яка була задоволена судовим наказом Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.12.2008 року про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить 20587,98 грн.

А також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. штраф ( фіксована частина );

- 1029,40 грн. штраф ( процентна складова ).

Отже, заборгованість до стягнення становить 22117,38 грн.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк».

У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 22117,38 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2014 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та просить ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, Існування договірних зобов`язань між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 підтверджується Заявою № б/н від 03.09.2007 року, згідно з якою ПАТ КБ «Приватбанк» надав ОСОБА_2 кредит в сумі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту. Базова процентна ставка по кредиту 2% на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 3,5%.

Пунктом 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що Клієнт зобовязаний погашати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його користування, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором.

При порушенні Клієнтом строків платежів по любому з грошових зобовязань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову ( п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг ).

Відповідно до п.5 п.п.5.5. ІІ Розділу Умов та Правил надання банківських послуг, за користування кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, із розрахунку 360 календарних днів в рік. За несвоєчасне виконання боргових зобовязань (користування простроченим кредитом та Овердрафтом ), Держатель сплачує відсотки за завищеною відсотковою ставкою чи додаткову комісію, розміри яких визначаються Тарифами. Відсотки за користування кредитом нараховуються в останній операційний день місяця за кожен календарний день за фактично використані в рахунок кредиту кошти, з дня списання суми з карточного рахунку ( п.п. 5.5.1, 5.5.2 ).

Пунктом 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 14.05.2014 року ОСОБА_2 має перед банком заборгованість по кредиту в сумі 25342,81 грн., яка складається з:

- 3000,00 грн. - заборгованість за кредитом;

- 13837,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 8505,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

Сума за кредитом, задоволена рішенням суду - 4754,83 грн..

Різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом 20587,98 грн.

- 500,00 грн. штраф ( фіксована частина );

- 1029,40 грн. штраф ( процентна складова ).

Отже, заборгованість до стягнення становить 22117,38 грн.

10.12.2008 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 4754,83 грн., а також судових витрат в розмірі 40,50 грн.

Отже, судом було встановлено, що відповідач порушила умови договору № б/у від 03.09.2007 року, який був укладений між нею та КБ Приватбанк, розмір заборгованості підтверджений документально та до теперішнього часу позичальником не погашений, у звязку з чим зобов'язання за договором не виконані в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд 1 інстанції виходив із того, договірні відносини сторін виникли 03.09.2007 року. З заявою про видачу судового наказу КБ «Приватбанк» звернувся 08.12.2008 року та судовим наказом від 10.12.2008 року з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 4754,83 грн..

Отже, перебіг загальної позовної давності, почався заново після його переривання, а саме з 08.12.2008 року. З цієї дати згідно розрахунку заборгованості жодних погашень відповідачем здійснено не було. Таким чином, трирічний строк позовної давності, про застосування якого було заявлено відповідачем, за вимогами, що випливають з умов договору № б/н від 03.09.2007 року, закінчився 08.12.2011 року. Але позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого порушеного права лише 12.06.2014 року, а від так, відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності є підставою для відмови в позові.

Вказані висновки зроблені судом без порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки згідно ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а відповідно до ч.2, ч.3 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як було встановлено судом першої інстанції, договірні відносини сторін виникли 03.09.2007 року. З заявою про видачу судового наказу КБ «Приватбанк» звернувся 08.12.2008 року та судовим наказом від 10.12.2008 року з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 4754,83 грн..

Отже, враховуючи вищевикладене, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що перебіг загальної позовної давності почався заново після його переривання, а саме з 08.12.2008 року. З цієї дати згідно розрахунку заборгованості жодних погашень відповідачем здійснено не було. Таким чином, трирічний строк позовної давності за вимогами, що випливають з умов договору № б/н від 03.09.2007 року, закінчився 08.12.2011 року. Але позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого порушеного права лише 12.06.2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Вищевказаним також спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що зобовязання відповідача перед банком не припинені, а договір між банком та відповідачем укладений на необмежений проміжок часу.

Решта доводів апеляційної скарги в основному, зводяться лише до цитування норм діючого законодавства та переоцінки доказів по справі, хоча згідно із ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду 1 інстанції,не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Суд першої інстанції повно та правильно зясував характер спірних правовідносин, правильно застосував зазначені норми матеріального права, що підлягали застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 313 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" - відхилити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: /підписи/