АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/519/14 Справа № 2/412/1830/2012 Головуючий у 1 й інстанції - Трещов В.В. Доповідач - Михайловська С.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Михайловської С.Ю.

Суддів - Колодяжної Н.Є., Пономарь З.М.

При секретарі - Жидковій Г.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська 29 серпня 2012 року по справі за позовом ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» до ОСОБА_2, ПАТ «Страхова компанія АХА Страхування» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 серпня 2012 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» до ОСОБА_2, ПАТ «Страхова компанія АХА Страхування» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги позивача, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг», рішення суду скасувати в частині відмови стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_2, в іншій частині рішення залишити без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог, послався на те, що позивачем заявлено вимогу саме про солідарне стягнення боргу з відповідачів. Згідно декларованого статтею 11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи викладене, суд не може вийти за межі позовних вимог та вирішити вимогу про стягнення боргу не солідарно з відповідачів.

Цей висновок суду не відповідає діючому законодавству, що є підставою для часткового скасування рішення суду та ухвалення в скасованій частині нового рішення (ст. 309 ЦПК України)

Так з матеріалів справи вбачається , що відповідно до постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 18 квітня 2008 року винними особами дорожньо-транспортної пригоди є - ОСОБА_3, який порушив вимоги п. 1.3, 1.4, 1.5, 12.2 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_4, яка поруш вимоги п. 15.13 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_2, який порушив вимоги 1.3, 1.4, 1.5 та 12,2 Правил дорожнього руху України.

07 серпня 2007 року між ЗАТ СК «ВУСО» та ОСОБА_3 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 57217-01-02

Страховим випадком, відповідно до Договору страхування, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю Страхувальника. Розмір страхового відшікодування визначається Страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. А підставою виплати страхового відшкодування згідно Договору страхування є рахунок СТО.

Відповідно до рахунку-фактури ТОВ «Фортуна ЛТД» № ДС-0009084 від 29 травня 2008 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю склала 69 365,86 грн. Сума, що підлягає виплаті в якості страхового відшкодування, становить 565,86 грн., про що було складено страховий акт № 3265-02 від 04 червня 2008 року.

Виплата страхового відшкодування була здійснена у відповідності до ст. 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника, страхового акту № 3265-02 від 04 червня 2008 року. Платіжним дорученням № 8508 від 05 червня 2008 року Страхове відшкодування було сплачено у повному обсязі.

Встановлено, що наїзд на автомобіль Фольксваген Пасат, а саме пошкодження

правої передньої двері стався внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 вимог Правил

дорожнього руху України. Тому із рахунку-фактури ТОВ «Фортуна ЛТД» № ДС-0009084 від 29 травня 2008 року були взяті позиції, які мають відношення до ремонтних робіт правої передньої двері. Таким чином сума страхового відшкодування становить 19 543,56 грн.

Між ОСОБА_2 та АТ «СК Український страховий альянс» було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВВ/9397938 щодо страхування відповідальності за шкоду, завдану внаслідок єксплуатації автомобіля Пежо-206, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

На підставі ст. 27 Закону України страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала Страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Зазначене право також передбачене статтями 993, 1191 ЦК України.

Згідно з Договором відступлення права вимоги від 23.12.2009 ВАТ «Інвестиційно-

фінансовий консалтинг» набуло належне ЗАТ СК «ВУСО» право вимоги, яке виникло у

останнього на вищевказаних підставах.

Таким чином зважаючи на те, що згідно Постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 18 квітня 2008 року винним в скоєнні ДТП є ОСОБА_2, завдану шкоду необхідно стягнути саме з нього і солідарне стягнення з обох відповідачів при зазначених правовідносинах законом не передбачена (ст. 541 ЦК України), тому в частині відмови позивачу в задоволенні позову щодо ПАТ «Страхова компанія АХА Срахування» є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права щодо тієї частини, яка залишається без змін, безпідставні та не спростовують правильність рішення в зазначеній частині.

Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 серпня 2012 року скасувати в частині відмови в позовних вимогах про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 19 543 (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот сорок три) грн.. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» судовий збір в розмірі 195 грн. 43 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

В інший частині рішення суду залишити без змін.

Рішення чинне з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді :