Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 грудня 2014 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі: головуючого - Власова С.0.,

суддів- Дроботі В.В., Бисаги Т.Ю.

при секретарі - Чучка Н.В.,

з участю: відповідача-Кубинець Ю.Ю.,розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3, на рішення Тячівського районного суду від 16 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначала, що від спільного проживання з ОСОБА_2 з 1999 року по 2009 рік, в них народилося двоє дітей: син-ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син-ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 Шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено на проживання при матері. Рішенням Тячівського районного суду від 29.06.2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно. Однак, вказана сума на даний час є недостатньою для утримання дітей. Посилаючись на вказані обставини, просила збільшити розмір стягнення аліментів та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 2000,00 грн.

Рішенням Тячівського районного суду від 16.10.2014 року позов задоволено частково. Змінено розмір стягнення аліментів, присуджених рішенням Тячівського районного суду від 29.06.2011 року. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина-Юрія та сина-Василя у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. до їх повноліття. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, згідно якої вважає його незаконним. Вказує на те, що не має постійного доходу, проживає разом з пристарілими батьками, які потребують постійної допомоги, а, від так, сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. на місяць він не має змоги. З цих підстав просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач у судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, згідно її заперечень на апеляційну скаргу просить справу розглядати у її відсутності.

Відповідач у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в ній.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги і заперечення на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі між собою, який розірвано 10.02.2009 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ФМ №020246, актовий запис №47 (а.с.11).

Від даного шлюбу у сторін народилися діти: син-ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9), та син-ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Рішенням Тячівського районного суду від 29.06.2011 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання синів: ОСОБА_2 та ОСОБА_6, у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 26.05.2011 року і до їх повноліття (а.с.12-13).

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршенням або поліпшенням здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, суд першої інстанції, змінюючи та визначаючи розмір аліментів, у відповідності до вимог ст. 184 СК України правильно визначив їх у твердій грошовій сумі, зокрема: розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Задовольняючи позов частково, місцевий суд вірно послався на той факт, що розмір аліментів, визначений рішенням суду від 29.06.2011 року є недостатнім для утримання дітей, оскільки збільшилися ціни на матеріально-побутові потреби, однак, колегія суддів не погоджується з визначеною щомісячною сумою аліментів в розмірі 1200,00 грн., виходячи з наступного.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня -1 286 грн.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, кошти на утримання дитини повинні виділятися обома батьками.

Частиною 1 статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають значення для справи.

Відповідач по справі - ОСОБА_2 постійного місця роботи, а, від так, і заробітку, немає, заробляє тимчасовими підробітками. Власної земельної ділянки та худоби також немає. Власний будинок він залишив дружині та дітям, а сам проживає у будинку своїх батьків.

Дані обставини стверджується: актом обстеження матеріально - побутових умов життя ОСОБА_2 (відповідач), складеним 30.09.2014 року сільським головою Калинівської сільської ради Тячівського району, який скріплений круглою гербовою печаткою сільської ради (а.с.29), та відповідною довідкою виконкому вказаної сільської ради ( а.с. 30).

Згідно акта обстеження матеріально - побутових умов ОСОБА_4 (позивач) від 18.09.20014 року, вона має власний будинок та користується земельною ділянкою (а.с.6).

Належних доказів того, що відповідач має реальний заробіток або інші доходи, або навмисно ухиляється від сплати аліментів за попереднім рішенням суду, матеріали справи не містять, а апеляційним судом в ході розгляджу справи таких доказів не добуто.

Відповідачем не заперечується той факт, що у нього виникла заборгованість по аліментам за останні 5 місяців в сумі приблизно 3500 грн., які за рішенням Тячівського районного суду від 28 червня 2011 року він повинен сплачувати на утримання дітей, однак борг не погашав через брак грошей, а не через навмисне ухилення від сплати такого.

Наявність вказаної суми боргу у позові підтверджує позивачка (а.с.1-2).

Враховуючи викладені обставини, колегія вважає, що сума присуджених до стягнення за оскаржуваним судовим рішенням аліментів у розмірі 1200,00 грн. є для відповідача завеликою, і враховуючи на даний час матеріальне становище відповідача, вважає, що стягненню із нього підлягають аліменти у розмірі 800 грн., тобто по 400 грн. на кожну дитину (400 + 400 =800 грн.) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршої дитиною повноліття. В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Тячівського районного суду від 16.10.2014 року в частині розміру стягнутих аліментів - зміні.

Керуючись ст.ст.304, п.3 ч.1 ст.307, 313, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати ,-

РІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3- задовольнити частково.

Рішення Тячівського районного суду від 16 жовтня 2014 року в частині розміру стягуваних аліментів змінити, стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання двох дітей: сина-ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина-ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 22.09.2014 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :