У Х В А Л А

Іменем України

07 липня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Савариної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк на рішення Рахівського районного суду від 13 лютого 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, пені та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рахівського районного суду від 13 лютого 2014 року позов задоволено частково.

ПАТ УкрСиббанк подав апеляційну скаргу в якій клопоче перед апеляційною інстанцією стосовно скасування рішення суду в частині відмови у зверненні стягнення на предмет іпотеки та ухвалення нового рішення із цієї вимоги про задоволення такої. Мотивує, вимоги тим, що рішення суду не відповідає вимогам норм процесуального та матеріального права.

Представник апелянта в особі ОСОБА_4 підтримав, вимоги скарги й просив задовольнити таку з наведених підстав.

Представник ОСОБА_1 в особі адвоката ОСОБА_5 заперечила, вимоги скарги, оскільки такі не знайшли свого ствердження.

Протягом судового розгляду судом першої інстанції встановлено, що відповідачкою ОСОБА_1 порушено умови кредитного договору № 0 від 17.03.2008 року, зокрема, прострочено повернення тіла кредита та сплати відсотків за користування кредитом, порушено графік погашення заборгованості за кредитом. Отже, вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Та разом із цим, вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки передбачений Договором іпотеки № 0 від 17.03.2008 року не підлягають задоволенню. Оскільки, заявлені вимоги як самостійні не можуть бути задоволеними одночасно, що є неприпустимим та не узгоджується із чинними нормами законодавства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи й перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла до думки, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступних мотивів.

За правилами ч. 1 ст. 303 ЦПК України - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

А виходячи з положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводом апеляційної скарги є те, що право вибору способу судового захисту, що передбачене законом або договором, належить виключно позивачеві. Оскільки з боку позичальниці мало місце неналежне виконання основного зобовязання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням у тому числі й шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Проте такі доводи апеляційної скарги не можуть бути задоволені, виходячи з наступних обставин.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичної особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Виходячи із цього, ПАТ УкрСиббанк звернувся у суд із вимогами про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, пені та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно розяснень наведених в абзаці 1 п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Таким чином, заявлення ПАТ УкрСиббанк одночасно вимоги про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту до ОСОБА_1, та вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є правомірним. Оскільки, позичальниця є відмінною від осіб іпотекодавців (майнових поручителів), а згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законами України.

На час розгляду спірних правовідносин набрав чинності (07.06.2014 р.) ЗУ Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті від 03.06.2014 року. Який у відповідності до вимог ч. 2 ст. 5 ЦК України скасовує цивільну відповідальність особи, а тому має зворотну дію у часі та підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

За змістом підпункту 1 п. 1 ЗУ Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті - не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Згідно договору іпотеки № 0 від 17.03.2008 року укладеного в забезпечення виконання основного зобовязання, предметом іпотеки є житловий будинок № 52 по вул. Буркут у м. Рахів, Рахівського району, загальною площею 82,79 кв.м. в якому проживають ОСОБА_2 і ОСОБА_3, а.с. 17-20.

Таким чином, не можуть бути задоволеними вимоги ПАТ УкрСиббанк по зверненню стягнення на предмет іпотеки в рахунок задоволення вимог за основним зобовязанням, оскільки, житловий будинок № 52 по вул. Буркут у м. Рахів виступає як забезпечення зобовязань ОСОБА_1 за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті; який використовується як місце постійного проживання ОСОБА_2 і ОСОБА_3, та загальна площа житлового будинку не перевищує 250 кв.м..

Зважуючи на викладене, колегія суддів у відповідності до вимог передбачених ст. ст. 213, 308 ЦПК України дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись вимогами статей 307, 308, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк відхилити.

Рішення Рахівського районного суду від 13 лютого 2014 року в частині відхиленої позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили .

Головуючий : __________________ Судді : _________________

_________________