Справа № 136/2634/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"30" грудня 2014 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Мочульської Л. Т.

за участю секретаря Белінської С.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Липовці цивільну справу за позовом ІЛЛІНЕЦЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ Вінницької області в інтересах малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 ПРО ПОЗБАВЛЕННЯ БАТЬКІВСЬКИХ ПРАВ ТА ПЕРЕДАННЯ ДИТИНИ ОРГАНУ ОПІКИ І ПІКЛУВАННЯ, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року орган опіки та піклування, ІЛЛІНЕЦЬКА РАЙОННА ДЕРЖАВНА АДМІНІСТРАЦІЯ Вінницької області, звернувся до Іллінецького районного суду з позовом в інтересах малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про позбавлення ії матері - ОСОБА_2 батьківських прав щодо неї та ПЕРЕДАННЯ ДИТИНИ ОРГАНУ ОПІКИ І ПІКЛУВАННЯ.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в с. Слобідка Іллінецького району відповідачка проживає разом з малолітньою дочкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та співмешканцем- ОСОБА_3 . З 02.01.2013 РОКУ МАЛОЛІТНЯ ОСОБА_1 перебуває на обліку в службі у справах дітей райдержадміністрації , як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах; а з 03.09.2013 року дана сім»я, як така, що знаходиться в складних життєвих обставинах, перебуває під соціальним супроводом. Під час неодноразових обстежень матеріально-побутових умов проживання було встановлено, що умови проживання сім»ї незадовільні, за несплату коштів відключено електроенергію, в будинку брудно, продуктів харчування немає. В дитини немає окремого ліжка, одяг брудний, постільна білизна відсутня. ОСОБА_2 не працює, дитина не відвідує дошкільний навчальний заклад, мати не приділяє належної уваги вихованню та розвитку дитини, зловживає спиртними напоями.

У зв»язку з цим, службою у справах дітей ІЛЛІНЕЦЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ ставиться питання про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та ПЕРЕДАННЯ ДИТИНИ ОРГАНУ ОПІКИ І ПІКЛУВАННЯ.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила. Суду пояснила, що ОСОБА_1 - її єдина дитина, яку вона дуже любить. Дитя не голодає, їсти вона готує Отримала пай та має олію, крупи, картоплю, макарони.. Не п»є та не ображає дитину. Інколи показує їй малюнки в книжечках. Дитячий садок донька не відвідує, оскільки в селі його немає, а возити в Іллінці та оплачувати його - немає матеріальної можливості, так як єдиний дохід сім»ї, крім підсобного господарства ( мають город та утримують порося) - це 300 грн допомоги, як одинокій матері. Просила не забирати в неї дитину та не позбавляти її батьківських прав..

Прокурор в судовому засіданні пояснила, що вона не вбачає підстав для задоволення позову та застосування крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення батьківських прав відповідачки та передання дитини органу опіки і піклування.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_2 є матір'ю малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження дитини.( а.с. 6). Запис про батька в актовому записі про народження дитини зроблений відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Відповідно до ст.ст. 150, 155, 164, 166, 167 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом; мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказано про те, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з п. 16 цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Тобто, Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_2 комісіями у складі сільського голови Павлівської сільської ради, секретаря сільської ради, фахівця із соціальної роботи та ін. неодноразово проводились перевірки умов проживання сім'ї відповідачки ( 14.05.2012 року, 31.07.2012 року, 10.09.2013 р., 14.12. 2013 р., 22.06.2014 року, 29.07.2014 р. 12.09.2014 р. 12.12.2014 р., 26.12.2014 р.) З актів перевірки вбачається, що будинок, в якому проживає сім»я ОСОБА_2 з малолітньою донькою та батьком дитини, має пічне опалення, з 2013 року за борги відключений від електроенергії, періодично дитина була неналежним чином доглянута, в брудному одязі, немита, в будинку брудно, розкидані речі, інколи від відповідачки було чути запах спиртного.

В той же час, згідно з довідкою КЗ «ЦПМСД» від 29.12.2014 року №01-35-1331, дитина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, соматично здорова, матір харчуванням дитину забезпечує.

Відповідно до останніх актів обстеження (за грудень 2014 року) , у будинку тепло, продукти харчування є, зварена їжа також є.

Крім того, абзацем 4 п.16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.

Проте в матеріалах справи відсутній будь-який медичний висновок з якого вбачалося б, що відповідачка ОСОБА_2 має хронічну алкогольну залежність.

Суду також не надано будь-яких доказів того, що відповідачка та її співмешканець ( який зі слів ОСОБА_2 - є батьком дитини) погано ставляться до неї. Навпаки, судом встановлено, що відповідачка любить свою дитину, а донька горнеться до своєї матері.

Таким чином, оцінивши встановлені обставини та надані докази , на думку суду, у матеріалах цивільної справи відсутні об'єктивні дані, що вказують на перелік підстав, як крайніх заходів впливу, позбавлення відповідачки батьківських прав, визначених ст.164 СК України.

Інших доказів, які б свідчили про свідоме, тривале чи постійне, безпідставне невиконання відповідачем батьківських обов»язків, нехтування такими обов»язками, а відтак, давали б підставу для вжиття такого крайнього заходу впливу на батьків, як позбавлення батьківських прав, позивачем суду не надано.

На підставі стст. 150, 155, 164, 166, 167 СК України, п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3''Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав'', Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 294, 367 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Після закінчення цього строку рішення набирає законної сили, якщо не надійде апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Л. Т. Мочульська