№2-7267/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 грудня 2014 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в листопаді 2014 року звернулася до суду з позовом до ПАТ «Міський комерційний банк» з вимогами про стягнення грошових вкладів.

Мотивуючи свої вимоги, Позивач посилається на те, що 10 січня 2014 року між ним та ПАТ «Міський комерційний банк» було укладено договір строкового банківського вкладу №2630/54/152418, відповідно до умов якого Відповідач отримав у ОСОБА_1 в якості депозиту кошти в сумі 20140 Євро. Строк дії договору становив 181 день зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 9,5% річних, тобто строк дії договору сплинув 10.07.2014 року.

Позивач зазначає, що в день закінчення строку дії першого договору вона зверталася до банку з наміром повернути вклад з нарахованими відсотками, проте їй було відмовлено у поверненні відразу усієї суми.

Крім суми самого вкладу, як зазначає Позивач, заборгованість банку включає в себе нараховані, але не виплачені проценти в сумі 948,79 Євро.

Також Позивач просить стягнути з Відповідача штрафні санкції за прострочення виконання грошового зобов'язання (3% річних) в розмірі 206,97 Євро, а також пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 1714,18 Євро.

У зв'язку з цим Позивач просить стягнути суму заборгованості з Відповідача у примусовому порядку.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, за згоди Позивача, дійшов висновку про можливість ухвалення по справі заочного рішення відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України.

Заслухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

10 січня 2014 року між Позивачем та ПАТ «Міський комерційний банк» було укладено Договір строкового банківського вкладу №2630/54/152418, відповідно до умов якого Відповідач отримав у ОСОБА_1 в якості депозиту кошти у сумі 20140 Євро під 9,5% річних на 181 день.

В порушення умов депозитного Договору №2630/54/152418 Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, по закінченню дії договору 10 липня 2014 року на вимогу Позивача суму вкладу в розмірі 20140 Євро та нараховані проценти в розмірі 948,79 Євро не повернув.

Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і при порушенні боржником грошового зобов'язання сплачує 3 % річних та індекс інфляції, якщо договором або актом цивільного законодавства не встановлений інший розмір процентів. Із змісту зазначеної норми витікає, що 3 % річних та індекс інфляції стягуються незалежно від вини боржника, так як є платою за користування чужими грошима.

Розмір 3% річних, які підлягають стягненню з Відповідача, суд розраховує наступним чином:

Сума боргу (Євро)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
2108811.07.2014 - 06.11.2014283 %206,26

Таким чином, на рівні зі стягненням з Відповідача основної суми заборгованості задоволенню підлягають також і вимоги про стягнення 3% річних в сумі 206,26 Євро.

Разом з тим, суд вважає недоведеними вимоги Позивача про стягнення з Відповідача пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за час прострочення, оскільки такий вид відповідальності Відповідача ані умовами договору, ані законом не передбачена.

Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 21295,05 Євро (еквівалент 406627,27 грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Враховуючи, що у добровільному порядку ПАТ «Міський комерційний банк» відмовляється від взятих на себе зобов'язань з повернення коштів, вимоги про захист порушеного права шляхом примусового їх стягнення є обґрунтованими, а тому суд вважає можливим їх задовольнити.

З урахуванням задоволення позову, стягненню з Відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в розмірі 3654 гривень.

Керуючись статтями 316, 526, 625, 629, 651, 1058, 1060, 1066 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 110, 169 209, 212-215, 218, 223,224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Міський Комерційний Банк» на користь ОСОБА_1 за договором 2630/54/152418 від 10.01.2014р. суму вкладу в розмірі 21140 Євро, нараховані відсотки в розмірі 948,79 Євро, а також штрафні санкцій у вигляді 3% річних в сумі 206,26 Євро

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Міський Комерційний Банк» в дохід держави судовий збір у розмірі 3654 гривень.

Рішення може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом 10 днів з дня отримання ним його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: