У Х В А Л А

смт. Короп 29 січня 2014 року

Суддя Коропського районного суду Чернігівської області Грушко О.П., розглянувши позовну заяву Дуб»яги ОСОБА_1 до Коропської районної державної адміністрації про визнання неправомірною відмову у наданні дозволу на складання проекту із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі земельної ділянки у власність,-

ВСТАНОВИВ:

Дуб»яга С.В. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати неправомірною відмову Коропської РДА у наданні дозволу на складання проекту із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Крисківської сільської ради за межами населеного пункту та передачі земельної ділянки у власність і зобов»язати Коропську РДА надати дозвіл на складання проекту із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Крисківської сільської ради за межами населеного пункту та виділити йому земельну ділянку у власність.

Вивчивши позов та додані документи, суддя встановив, що дана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так, Пленум Вищого адміністративного суду України у своїй постанові № 8 від 20.05.2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» (далі за текстом Постанова) розяснив наступне. П. 9 За змістом статті 126 Земельного кодексу України, статті 19 Закону № 1952-IV (до внесення змін згідно із Законом України від 7 липня 2011 року № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр») державні акти на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом, є підставою для державної реєстрації цих прав. Ці акти видаються спеціально уповноваженим органом державної виконавчої влади у галузі земельних ресурсів Державним агентством земельних ресурсів України. Видача державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку здійснювалася за єдиною визначеною процедурою. Таким чином, ознаками цих державних актів є: видача органом виконавчої влади; видача в межах процедури державної реєстрації права власності, користування, що виникло на підставі правовстановлювального документа; єдиний порядок оформлення; фіксування факту державної реєстрації права власності на землю або користування землею. Оскільки порядок видачі державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку перебуває у сфері публічно-правових відносин, то спори щодо дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень з приводу їх видачі підлягають розгляду адміністративними судами.

У пункті 12 Постанови зазначено: З аналізу норм статті 26 Закону № 280/97-ВР, статті 6 Закону України від 9 квітня 1999 року № 586-XIV «Про місцеві державні адміністрації», частини першої статті 116 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III випливає, що управління та розпорядження державним і комунальним майном є організаційно-правовою діяльністю субєктів владних повноважень органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які здійснюють її шляхом прийняття актів з дотриманням встановленої процедури. Відповідно до положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України, статті 148 Господарського кодексу України, власниками землі є держава, ОСОБА_2 Крим та територіальні громади. Конституційний Суд України в Рішенні від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 КАС України вирішив, що органи місцевого самоврядування у земельних відносинах з громадянами та юридичними особами, в тому числі щодо вирішення питань розпорядження, передачі у власність, у користування земельних ділянок, а також їх вилучення, виступають виключно як субєкти владних повноважень. Земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як субєктом владних повноважень, повязані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, належать до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

За таких обставин, вищезгаданий публічно правовий спір, необхідно вирішувати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 18 КАС України даний публічно-правовий спір підсудний окружному адміністративному суду.

Відповідно до п. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 209-210 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою Дуб»яги ОСОБА_1 до Коропської районної державної адміністрації про визнання неправомірною відмову у наданні дозволу на складання проекту із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі земельної ділянки у власність.

Повернути Дуб»язі ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три гривні) 60 копійок.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Грушко О. П.