У Х В А Л А

10 січня 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Марченко М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні представником ОСОБА_1 було заявлено клопотання про накладання решту на нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, та накладання арешту на рухоме майно: автомобіль марки Mitsubishu Lancer Х, державний номер НОМЕР_1, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя та до набрання рішення законної сили у справі заборонити будь-яким способом вчиняти дії щодо зазначеного автомобілю.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, при цьому в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Зазначена норма цивільно-процесуального законодавства встановлює, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а отже встановлює обов'язок для особи, яка звертається до суду із заявою про забезпечення позову, довести необхідність вчинення судом таких процесуальних дій.

Вимоги процесуального закону при поданні заяви про накладання арешту на нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру не були виконані належним чином ОСОБА_1 при поданні відповідної заяви, та її представником в судовому засіданні, а викладені в заяві підстави є неналежно обґрунтованими.

Таким чином, враховуючи, що те, що ОСОБА_1 не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку винесення його на користь ОСОБА_1, не доказано, що ОСОБА_2 в подальшому буде ухилятись від виконання такого рішення суду, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 щодо накладання арешту на квартиру є такою, що не підлягає задоволенню.

Що стосується заяви про забезпечення позову шляхом накладання арешту на автомобіль марки Mitsubishu Lancer Х, державний номер НОМЕР_1 та заборони в будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо зазначеного автомобілю, суд вважає, можливим, враховуючи те, що автомобіль знаходиться в користування ОСОБА_2, задовольнити подану заяву частково та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо відчуження зазначеного автомобілю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 153, 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання про забезпечення позову задовольнити частково.

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладання арешту на автомобіль Mitsubishu Lancer Х, державний номер НОМЕР_1.

Заборонити до набрання чинності рішення у справі будь-яким особам у будь-яким спосіб вчиняти дії щодо відчуження автомобілю марки Mitsubishu Lancer Х, державний номер НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Г.В. Бєсєда