АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів: Половінкіної Н.Ю.,Савчук М.В,

секретаря: Давньої Я.А.

за участю: позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача Кучерявої Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Чернівецький лісгосп» про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 листопада 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ДП «Чернівецький лісгосп» про відшкодування моральної шкоди.

Просив ухвалити рішення, яким стягнути з ДП «Чернівецький лісгосп» на його користь заподіяну моральну шкоду у сумі 50 000 грн.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 листопада 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Чернівецький лісгосп» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог. Вважає вказане рішення незаконним, таким, що не відповідає обставинам справи та принципам розумності виваженості, справедливості.

Колегія суддів, заслухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступного.

№22ц-794/1703/14 Головуючий в І інстанції Войтун О.Б.

Категорія 30 Доповідач Бреславський О.Г.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 цього ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Необхідною передумовою для відшкодування працівнику моральної шкоди на підставі ст. 237 1 КЗпП є наявність порушення прав працівника у сфері трудових відносин, з урахуванням специфіки об'єкту яких завдана моральна шкода може бути відшкодована працівнику у вигляді одноразової грошової виплати або в іншій матеріальній формі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач працював на посаді лісничого Тарнавського лісництва державного підприємства «Чернівецький лісгосп» з 01 червня 1978 року. Наказом №59 К від 24.03.2014 його було переведено з посади лісничого на посаду інженера лісового господарства І категорії відділу лісового господарства, а наказом №105 К від 11.07.2014 ОСОБА_1 було звільнено з роботи на підставі п.5 ст.40 КзпП України.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14.07.2014, яке набрало законної сили, скасовано наказ директора ДП «Чернівецький лісгосп» №59 від 24.03.2014 та поновлено ОСОБА_1 на посаді лісничого Тарнавського лісництва ДП «Чернівецький лісгосп».

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.06.2014 директора ДП «Чернівецьке лісове господарство» ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч.1 КпАП України у зв'язку з порушенням вимог законодавства про працю, а саме у зв'язку з тим, що станом на 12.03.2014 лісничому Тарнавського лісництва ОСОБА_1 не надані щорічні додаткові відпустки, черговість надання відпусток по лісництву визначена графіком, однак лісничий з ним не ознайомлений та в ньому відсутній його підпис, ненаданні щорічних відпусток повної тривалості протягом 2-х років.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що у діях відповідача наявні порушення прав працівника у сфері трудових відносин, які встановлені за правилами ч. 3 ст. 61 ЦПК України судовим рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14.07.2014 та постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.06.2014. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд першої інстанції, врахував характер вини, обсяг та глибину душевних і психічних страждань позивача, вимоги розумності, виваженості та справедливості та визначив суму стягнення в рахунок відшкодування заподіяної ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 1000 грн.

З даними висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, так як судом першої інстанції обставини справи з'ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції перевірено в межах доводів апеляційної скарги і підстав для його скасування не встановлено.

Оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не містять передбачених законом підстав для скасування вірного по суті рішення.

Посилання апелянта на те, що висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 1000 грн. не відповідає встановленим обставинам справи та принципам розумності, виваженості і справедливості не заслуговують на увагу, оскільки є необґрунтованими, а тому підстав для зміни цього розміру колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального й процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307,308,313 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді: