Справа № 478/236/14-ц пров. № 2/478/144/2014
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

20.03.2014 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Біцюка А.В.,

секретар Фалій В.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Казанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

07 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, в якому просила провести поділ майна, що є їхньою спільною власністю, виділивши їй (позивачці) у власність: ? частину житлового будинку № 13 по вулиці Фестивальна в с. Новоданилівка Казанківського району Миколаївської області; ? частину квартири АДРЕСА_1; ? частину квартири АДРЕСА_2; ? частину гаражу, який розташований за адресою: АДРЕСА_3/Г; автомобіля марки «GEELY MR 7151 A»; автомобіля марки «DAEWOO NUBIRA 1.6», мотивуючи тим, що добровільно вирішити питання про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, вони не можуть.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_1 дійшли спільної згоди про поділ майна між ними наступним чином:

1) визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_4, залишивши за ОСОБА_2 право власності на ? частину цієї є квартири;

2) визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по ? частці за кожним на автомобіль марки «GEELE MR 7151A», державний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) Y7WMR42L6T7524S9AN000673;

3) визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями за адресою: Миколаївська область Казанківський район селище Новоданилівка (Новоданилівська с/р), вулиця Фестивальна, будинок 13, який складається з будинку (літ. А-1), гаражу (літ. Б-1), літньої кухні (літ. В-1), сараю (літ. Г-1), сараю (літ. Д-1), погрібу (літ. Зпб), сараю (літ.К-1), навісу (літ.М-1), вбиральні (літ.Л-1), споруджень № 3,7,8, огорожі № 4-6, замощення № І, ІІ;

4) визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Миколаївська область Казанківський район селище Новоданилівка (Новоданилівська с/р), вулиця Фестивальна, будинок 13, площею 0,0871 гектарів, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і спору (присадибна ділянка);

5) залишити у власності ОСОБА_2 автомобіль марки «DAEWOO NUBIRA 1.6», 1998 року випуску, держаний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3;

6) залишити у власності ОСОБА_2 квартиру двокімнатну за адресою: Миколаївська область Казанківський район селище Новоданилівка (Новоданилівська с/р), АДРЕСА_5/Г;

7) залишити у власності ОСОБА_2 гараж індивідуальний за адресою: Миколаївська область Казанківський район селище Новоданилівка (Новоданилівська с/р), АДРЕСА_6/Г.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

15 квітня 1986 року сторони уклали шлюб.

До складу майна набутого під час шлюбу між позивачем та відповідачем відноситься наведене вище майно.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Оскільки спільна сумісна власність не передбачає визначення часток учасників, а поширюється на усе майно, при здійсненні поділу такого майна слід виходити з презумпції рівності часток. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто Використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності. При здійсненні поділу речей, неподільних за своєю природою, слід враховувати положення, викладені у пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. N 7, якими встановлено, що квартира, яка перебуває у спільній сумісній власності, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Під час розгляду справи встановлено, що сторонами, як подружжя, за час шлюбу придбали вищезазначене майно, яке відповідно до ч.1 ст. 60 СК України, є спільною сумісною власністю подружжя. На нерухоме та рухоме майно, відповідно до ст.63 СК України, сторони, як подружжя, мають рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном, а згідно ч.1 ст.70 цього Кодексу, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. При встановлених обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що спірне майно подружжям нажите за час шлюбу, а тому воно являється спільною сумісною власністю і підлягає поділу між позивачем і відповідачем в рівних долях.

Частиною 1 ст.71 СК Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Згідно п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Провести поділ спільного сумісного майна подружжя:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_7, залишивши за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину цієї ж квартири.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частці за кожним на автомобіль марки «GEELY MR 7151 A», державний номер НОМЕР_4, номер шасі (кузова, рами) Y7WMR42 L6T7524S9AN000673/.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями за адресою: Миколаївська область Казанківський район селище Новоданилівка (Новоданилівська с/р), вулиця Фестивальна, будинок 13, який складається з Будинку (літ. А-1), гаражу (літ.Б-1), літньої кухні (літ.В-1), сараю (літ.Г-1), сараю (літ.Д-1), погрібу (літ.Зпб), сараю (літ.К-1), навісу (літ.М-1), вбиральні (літ.Л-1), споруджень № 3,7,8, огорожі № 4-6, замощення № І,ІІ.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку яка розміщується за адресою: Миколаївська область Казанківський район селище Новоданилівка (Новоданилівська с/р), вулиця Фестивальна, будинок 13, площею 0,0871 гектарів, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і спору (присадибна ділянка).

Залишити у власності ОСОБА_2 автомобіль марки «DAEWOO NUBIRA 1.6», 1998 року випуску, держаний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3.

Залишити у власності ОСОБА_2 квартиру двокімнатну за адресою: Миколаївська область Казанківський район селище Новоданилівка (Новоданилівська с/р), АДРЕСА_5.

Залишити у власності ОСОБА_2 гараж індивідуальний за адресою: Миколаївська область Казанківський район селище Новоданилівка (Новоданилівська с/р), АДРЕСА_6/Г.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту оголошення рішення.

Суддя :