Справа № 758/8751/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНЕ)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2014 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Неганової Н. В. ,

при секретарі - Савіцькому Я. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс», третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, який під час розгляду справи уточнила, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 13 годині 30 хвилин з вини водія ОСОБА_2, який керував автотранспортним засобом «Богдан-А 091» д.н. НОМЕР_1, що належить КП «Київпастранс», сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої серед інших був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_1 Розмір матеріального збитку, спричиненого пошкодженням автомобіля, відповідно до звіту №2771 від 09.04.2014 року складає 50 707 гривень 93 копійки. 30.04.2014 року відповідачу було направлено вимогу здійснити відшкодування майнової шкоди до 12.05.2014 року. КП «Київпастранс» добровільно завдану шкоду не відшкодувало, тому позивачка вважає, що з відповідача мають бути стягнуті також три проценти річних та інфляційні втрати. Позивачкою понесені витрати за проведення оцінки завданої шкоди в розмірі 600 гривень, а також за нотаріальні послуги щодо оформлення довіреності на адвоката в розмірі 250 гривень та витрати на правову допомогу. Позивачка також зазначає, що їй завдано моральної шкоди, яка полягає в порушенні її права власності, тривалому невідшкодуванні шкоди. Крім того, хвилювання та думки про те, як відновити свій транспортний засіб, тримали позивачку у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім'ї та на роботі. Позивачка не може користуватися своїм автомобілем, змушена витрачати значний час на пересування громадським транспортом, змушена змінити свій звичний робочий день, свої життєві плани і звичний ритм життя, не може виїжджати на відпочинок за межі міста Києва та провідувати родичів, позбавлена можливості відвозити дитину в басейн та гуртки. Позивачка вважає, що моральні страждання завдані всій її сім'ї. Моральну шкоду позивачка оцінює у 20 000 гривень. Позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в розмірі 51 557 гривень 93 копійки, інфляційні втрати та три відсотки річних в розмірі 5 374 гривні 14 копійок, моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень та судові витрати.

В судове засідання позивачка не з'явилася. Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він також зазначив, що позов підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення.

Представник КП «Київпастранс» в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності і постановити заочне рішення.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про причини неявки не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 13 годині 30 хвилин на вул. Попудренка, 22/14 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса «Богдан А091» д.н. НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_2, автомобіля «Опель Астра» д.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3, автомобіля НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_4, автомобіля НОМЕР_2 під керуванням власника ОСОБА_5 та автомобіля НОМЕР_6 (а.с.13-15 - довідка). Під час ДТП помер на місці пішохід ОСОБА_6, на якого скоїв наїзд ОСОБА_2, який керував автобусом «Богдан А091» д.н. НОМЕР_3.

Автобус «Богдан А091» д.н. НОМЕР_3 належить КП «Київпастранс», а ОСОБА_2 працював водієм і керував автобусом у робочий час, виконуючи посадові обов'язки, що підтверджується протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0001157 від 16.11.2013 року (а.с.198-200).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди були пошкоджені транспортні засоби, в т. ч. належний позивачці автомобіль НОМЕР_2, що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу (а.с.190-197).

З висновку експерта №568/ат від 23.12.2013 року (а.с.205-210) вбачається, що з технічної точки зору причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автобуса «Богдан А091» д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху України.

Отже, автомобіль НОМЕР_2 був пошкоджений з вини водія ОСОБА_2

Відповідно до звіту №2771 від 09.04.2014 року, складеного СПД «ОСОБА_7 (а.с.19-41), вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_2 в результаті пошкодження при ДТП станом на 09.04.2014 року складає 50 707 гривень 93 копійки.

За складання звіту №2771 від 09.04.2014 року ОСОБА_1 сплатила 600 гривень, що підтверджується копією квитанції №92 від 09.04.2014 року (а.с.43).

Таким чином, позивачці завдана шкода в загальній сумі 51 307 гривень 93 копійки (50 707, 93 грн. + 600 грн. = 51 307,93 грн.).

Цивільно-правова відповідальність власника автобуса «Богдан А091» д.н. НОМЕР_3 не застрахована.

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

В судовому засіданні встановлено, що шкоду позивачці завдано водієм автобуса ОСОБА_2 під час виконання ним своїх трудових обов'язків. А тому, завдану шкоду в загальній сумі 51 307 гривень 93 копійки має відшкодовувати КП «Київпастранс». Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Оскільки добровільно відповідачем шкода позивачці не відшкодована, розмір шкоди підлягає стягненню з КП «Київпастранс» за рішенням суду.

Також позивачка в позові зазначає, що вона понесла витрати в розмірі 250 гривень за нотаріальне оформлення довіреності на адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 для забезпечення належного виконання умов договору про надання правової допомоги від 14.01.2014 року, на підтвердження чого надала довідку приватного нотаріуса ОСОБА_10 від 17.02.2014 року (а.с.44). Ці витрати позивачка просить стягнути з відповідача.

Однак, суд вважає, що ця вимога задоволена бути не може, оскільки в наданій нотаріусом довідці не зазначено за які саме нотаріальні послуги сплачено 250 гривень, а також оскільки при наявності договору з адвокатом про надання правової допомоги необхідності у видачі довіреності немає.

Позивачка також просить стягнути з відповідача відповідно до ст. 625 ЦК України за прострочення виконання зобов'язання щодо відшкодування завданої шкоди три проценти річних за період з 12.05.2014 року по 31.10.2014 року в розмірі 721 гривня 03 копійки, а також інфляційні втрати за період з травня 2014 року по вересень 2014 року включно в розмірі 4 653 гривні 11 копійок. Ці вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 30.04.2014 року відповідач отримав вимогу позивачки про необхідність відшкодувати завдану шкоду до 12.05.2014 року, однак у вказаний строк зобов'язання не виконав.

Оскільки положеннями ст. 625 ЦК України передбачено відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а відшкодування шкоди не є грошовим зобов'язанням, суд вважає, що ці вимоги позивачки задоволенню не підлягають.

Така позиція викладена у п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в якому зазначено, що положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

Позивачка також зазначає, що їй завдана моральна шкода, оскільки було пошкоджено її майно, тривалий час не відшкодовується шкода. Крім того, позивачка постійно нервувала і хвилювалася через думки про те, як відновити свій транспортний засіб, що вплинуло на відносини в сім'ї та на роботі. ОСОБА_1 зазначає, що не може користуватися своїм автомобілем, змушена витрачати значний час на пересування громадським транспортом, змушена змінити свій звичний робочий день, свої життєві плани і звичний ритм життя, не може виїжджати на відпочинок за межі міста Києва з сім'єю та провідувати родичів, позбавлена можливості відвозити дитину в басейн та гуртки. Оскільки, на думку позивачки, моральні страждання завдані всій її сім'ї, моральну шкоду вона оцінює у 20 000 гривень.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з п. 9 цієї ж постанови розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазначав позивач, немайнових витрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Ураховуючи характер і обсяг моральних страждань, які зазнала позивачка у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, те, що вона під час аварії в автомобілі не знаходилася, а також виходячи з роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", засад розумності, виваженості та справедливості, розмір моральної шкоди ОСОБА_1 слід визначити у 2 000 гривень, оскільки позивачка зазнала душевних страждань через пошкодження майна, порушення нормальних життєвих зв'язків і звичного режиму життя.

Позивачка також просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 11 362 гривні 50 копійок, виходячи з кількості витрачених годин та визначеної в договорі вартості однієї години 450 гривень. При цьому позивачка надала акт приймання-передачі послуг від 30.10.2014 року з додатком (а.с.103-106) та квитанцію (а.с.107).

З додатку до акту (а.с.105-106) вбачається, що загальна кількість годин, витрачених на надання правової допомоги, 25. Однак, у переліку послуг зазначені надані 02.03.2014 року, 20.03.2014 року та 21.03.2014 року послуги, які стосуються справи про визнання недійсним полісу цивільно-правової відповідальності і не мають відношення до даної справи. Загалом на ці послуги витрачено 2,5 години. 03.06.2014 року адвокатом протягом 1 години надавалась правова допомога з підготовки адвокатського запиту до ОСОБА_2 з приводу обставин скоєння ДТП. На думку суду, ця послуга не стосується даного позову, і не є необхідною для розгляду позову до КП «Київпастранс». Що стосується участі адвоката у судовому засіданні 04.08.2014 року та 18.08.2014 року по 1 годині, то 04.08.2014 року судове засідання тривало 5 хвилин, а 18.08.2014 року сторони в судове засідання не з'явились.

Отже, суд вважає, що витрати за надання правових послуг протягом зазначених 5,5 годин в розмірі 2 475 гривень задоволенню не підлягають. Так само як не підлягають стягненню з відповідача грошові кошти в розмірі 112 гривень 50 копійок, оскільки з квитанції (а.с.107) не вбачається за що саме були сплачені ці кошти.

З огляду на це, з відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 8 775 гривень (11 362,50 грн. - 2 475 грн. - 112,50 грн. = 8 775 грн.).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений частково та підлягає задоволенню частково.

Стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають витрати по сплаті судового збору.

На підставі наведеного, ст.ст. 16, 22, 1172 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 84, 88, 209, 213, 214, 215, 218, 226 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» () на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в загальному розмірі 51 307 гривень 93 копійки, моральну шкоду в розмірі 2 000 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 8 775 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 533 гривні 08 копійок, а всього стягнути 62 616 гривень 01 копійку (шістдесят дві тисячі шістсот шістнадцять гривень одну копійку).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н. В. Неганова