(2/199/964/13)
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Носулі А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє також в інтересах малолітнього ОСОБА_3, треті особи Амур-Нижньодніпровський районний відділ у м.Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області та Відділ опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та скасування реєстрації, за зустрічним позовом ОСОБА_2, яка діє також в інтересах малолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_1 про вселення та виділення місця для проживання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до своєї доньки ОСОБА_2 з позовом про визнання її особисто, та її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зобов'язання Амур-Нижньодніпровського районного відділу у м.Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти їх з реєстрації у квартирі.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилався на те, що квартира АДРЕСА_1 належить йому на праві власності на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.2009 року.

У даній квартирі окрім позивача також з 22.07.2010 року зареєстрована і його донька ОСОБА_2, а пізніше був зареєстрований і її малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Приблизно з 2009 року відповідачка у квартирі фактично не проживала, забрала усі свої речі та навіть після своєї реєстрації у квартиру не заселялася. Постійним місцем її проживання є будинок №59 по вул.Високовольтній, що належить на праві власності її матері ОСОБА_4. Після народження дитини і по теперішній час ОСОБА_2 проживає у будинку своєї матері за вказаною адресою, речі її у спірній квартирі відсутні, перешкод у проживанні позивач їй не чинив, тому просив суд визнати її, та її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування АДРЕСА_2, оскільки більше року вони не проживають у даному жилому приміщенні без поважних причин. Окрім цього, позивач просив суд зобов'язати Амур-Нижньодніпровський районний відділ у м.Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти їх з реєстрації у вказаній квартирі.

Відповідачка проти позову заперечувала та звернулася до суду із зустрічним позовом про її вселення разом з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві власності її батькові ОСОБА_1. З 2010 року вона зареєстрована у вказаній квартирі на правах члена сім'ї, сплачувала комунальні платежі та проживала в ній, де і по теперішній час знаходяться її речі, однак батько почав перешкоджати у проживанні, зловживав спиртними напоями та виганяв її з дому, заселяв у квартиру осіб циганської національності. На теперішній час ОСОБА_1 сам у даній квартирі також не проживає, вона закрита, змінені замки на вхідних дверях, комплекту яких ОСОБА_2 не має. Посилаючись на викладене позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 просила суд вселили її разом з малолітній сином у вказану квартиру.

Представник третьої особи Відділу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради підтримав зустрічний позов про вселення, та зазначив, що у спірній квартирі нема належних умов для проживання малолітньої дитини, однак вказана квартира є єдиним житлом, в якій дитина має право користування разом з матір'ю.

Представник третьої особи - Амур-Нижньодніпровського районного відділу у м.Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає ОСОБА_1 в позові відмовити, а позов ОСОБА_2 задовольнити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 28.05.2009 року державним нотаріусом ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.8).

20.07.2010 року ОСОБА_1, як власник квартири, та його донька ОСОБА_6, як член сім'ї власника, були зареєстровані в даній квартирі, про що свідчать відмітки у їх паспортах (а.с. 6-7, 21).

Відповідачка ОСОБА_6 є донькою ОСОБА_1, 21.08.2010 року вступила в шлюб та змінила прізвище на «Ашмарова», що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.23). 31.12.2010 року у неї народилася дитина ОСОБА_3 (а.с.24).

Як встановлено в ході розгляду справи, відповідачка ОСОБА_2 разом зі своїм чоловіком як до, так і після реєстрації шлюбу, періодично проживали у спірній квартирі, де знаходилися їх особисті речі. Через зловживання позивачем спиртними напоями між ними виникали сварки та конфлікти, у зв'язку з чим вони були змушені виселитися з вказаної квартири, куди пізніше неодноразово намагалися заселитися.

29.03.2012 року чоловік відповідачки ОСОБА_7 помер, після чого ОСОБА_2 разом зі своєю малолітньою дитиною залишилася тимчасово проживати у своєї матері, намагалася проживати у ІНФОРМАЦІЯ_3, де вона зареєстрована разом з дитиною.

В період судового розгляду справи ОСОБА_2 у відсутності батька ОСОБА_1 заселилася у квартиру, однак в дане житлове приміщення заселилися і особи циганської національності, у зв'язку з чим вона була змушена знову покинути квартиру. Вказане свідчить про існування перешкод відповідачці ОСОБА_2 та її малолітньому в проживанні у спірній квартирі, які чинив власник ОСОБА_1.

Дані обставини встановлені судом, не спростовані сторонами та підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_2 та її дитина не можуть бути визнані такими, що втратили право користування даним житловим приміщенням, оскільки їх непроживання в квартирі було вимушеним та викликане певними життєвими обставинами, які створив сам власник квартири ОСОБА_1. Іншого особистого житла вони не мають, а посилання позивача на те, що на теперішній час його донька з дитиною проживають разом з його колишньою дружиною ОСОБА_4, яка також на праві власності має житловий будинок, не є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування спірною квартирою. У зв'язку з цим ОСОБА_1І у позовних вимогах про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та скасування їх реєстрації за даною адресою, суд вважає йому відмовити.

Показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про непроживання ОСОБА_2 з дитиною у вказаній квартирі не спростовують висновків суду.

Що стосується позовних вимог за зустрічним позовом, суд вважає, що в судовому засіданні позивачка довела наявність перешкод з боку відповідача ОСОБА_1 щодо проживання їй з дитиною у спірній квартирі, тому вважає вселити ОСОБА_2 та її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартиру АДРЕСА_1, та зобов'язати ОСОБА_1 надати їй ключі від вхідних дверей квартири.

В частині позовних вимог щодо виділення позивачці з дитиною місця для проживання в спірній квартирі, яка складається з однієї житлової кімнати, суд вважає відмовити через їх безпідставність та необґрунтованість.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 107 гривень 30 копійок судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 210-215 ЦПК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.156 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2, яка діє також в інтересах малолітнього ОСОБА_3, треті особи Амур-Нижньодніпровський районний відділ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області та Відділ опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та скасування реєстрації, - відмовити.

Позов ОСОБА_2, яка діє також в інтересах малолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_1 про вселення та виділення місця для проживання, - задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартиру АДРЕСА_3.

Зобов'язати ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_3.

В іншій частині позову, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 107 гривень 30 копійок судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя