АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Міцнея В.Ф.

секретаря: Данилко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого суду м. Чернівці від 02 жовтня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» у травні 2014 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені в загальній сумі 1 217 223,20 грн..

Посилався на те, що 13 лютого 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», яке було перейменовано ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом 06 травня 2014 року у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 106 126, 26 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 1 217 223, 20 грн..

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 жовтня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу за договором про надання споживчого кредиту №00 від 13 лютого 2007 року у розмірі 106 126,26 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 06 травня 2014 року становить 1217223, 20 грн..

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати

________________________________________________________________________________________________________________________________

№22-ц/794/1587/14 Головуючий у 1 інстанції: Вольська- Тонієвич О.В.

Категорія: 19/27 Доповідач: Литвинюк І.М.

рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що кредитні кошти від позивача не отримував. Договір про надання споживчого кредиту №0 від 13 лютого 2007 року є неукладеним, оскільки сторони не досягли згоди щодо істотних умов договору.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 13 лютого 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно умов якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 175 000,00 доларів США зі сплатою 12,3% річних з кінцевим терміном повернення 13 лютого 2018 року.

Згідно умов договору погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів відбувається з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти. (п.п. 1.2.2, 1.3.4 Договору).

Відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими договором (п.п. 4.1, 4.2).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 175 000,00 доларів США, тобто банком виконано свої зобов'язання за вказаним договором належним чином. Однак відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 06 травня 2014 року утворилась заборгованість за договором № 0 в розмірі 106 126,26 доларів США, з яких 85 756,23 доларів США - заборгованість за кредитом; 17130,82 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1992,48 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 1246,73 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, дослідивши докази, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1 не виконав обумовлених Кредитним договором обов'язків з повернення кредиту шляхом внесення щомісячних платежів і має заборгованість, що порушує права кредитодавця і відповідно до закону та умов кредитного договору є підставою для стягнення на користь банку суми кредиту, нарахованих процентів, із сплатою неустойки та штрафних санкцій.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що банк не виконав умови договору щодо надання кредиту, оскільки в матеріалах справи відсутні бухгалтерські касові документи, є безпідставними і спростовуються наявними в справі доказами, зокрема договором про надання споживчого кредиту №0 від 13 лютого 2007 року, узгодженим між кредитором та позичальником графіком платежів, який є невід'ємною частиною Кредитного договору, довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом, вимогою банку від 01 квітня 2014 року, згідно якої ОСОБА_1 повідомлявся про існуючу заборгованість та необхідність її погашення.

З огляду на викладене, також не заслуговують на увагу посилання в апеляції на те, що сторони не досягли згоди по всіх істотних умовах Кредитного договору від 13 лютого 2007 року, а саме його строку, дати видачі кредиту та детального розпису сукупної вартості кредиту для споживача. Даний Кредитний договір ОСОБА_1 не оспорював і до листопада 2012 року фактично його виконував, що свідчить про згоду відповідача щодо умов цього договору.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими і правильність висновків суду не спростовують, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Першотравневого суду м. Чернівці від 02 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: