Справа №589/1141/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1157/14 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Рибалки В. Г. , Ільченко О. Ю.

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення процентів за договором банківського вкладу, індексу інфляції, трьох процентів річних та упущеної вигоди, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 15 квітня 2010 року між ОСОБА_3 та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір №1153358 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» оформлений в рамках Пакету послуг «ПП Турбота (пенсіонер)» №1195771 в доларах США з виплатою процентів в кінці строку, відповідно до умов якого банк прийняв від позивача 4899 доларів США строком на шість місяців, а саме з 15 квітня 2010 року по 15 жовтня 2010 року під процентну ставку в розмірі 3,5 процентів річних.

Крім того, 15 квітня 2010 року між ОСОБА_4 та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір №1153371 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» оформлений в рамках Пакету послуг «ПП Базовий» №608624 в доларах США з виплатою процентів в кінці строку, відповідно до умов якого банк прийняв від позивача 5185 доларів США строком на шість місяців, а саме з 15 квітня 2010 року по 15 жовтня 2010 року під процентну ставку в розмірі 3,5 процентів річних.

По закінченню строків дії вкладів за Договором -1 та Договором-2 позивачам ПАТ «КБ «Надра» не було повернуто гроші вкладені на рахунки та нараховані проценти по вкладам, тому позивачі звернулися до дирекції ПАТ «КБ «Надра» з листом, у якому просили повернути вкладені гроші, але у своїй відповіді від 18 жовтня 2010 року відповідач зазначив про неможливість повернення всієї суми вкладу разом з процентами.

У подальшому, 24 листопада 2010 року позивачі звернулися з позовом до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, який своїм рішенням від 23 грудня 2010 року задовольнив позов та стягнув з відповідача на користь позивачів вкладені кошти та проценти по вкладу. Рішення суду ПАТ «КБ «Надра» було виконане у примусовому порядку після звернення позивачів 20 січня 2011 року до відділу Державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції. Кошти були стягнуті з ПАТ «КБ «Надра» на користь позивачів 28 березня 2011 року, 18 квітня 2011 року та 18 травня 2011 року.

Просили стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 за користування коштами за період з 18 жовтня 2010 року по 15 травня 2011 року проценти по банківському вкладу в сумі 86,86 доларів США, індекс інфляції в розмірі 299,53 доларів США, три проценти річних в сумі 74,54 доларів США та неодержані доходи (упущену вигоду) в сумі 148,89 доларів США, а всього на загальну суму 609,73 долара США;

стягнути на користь ОСОБА_4 за користування коштами за користування коштами за період з 18 жовтня 2010 року по 17 травня 2011 року проценти по банківському вкладу в сумі 92,19 доларів США, індекс інфляції в розмірі 373,23 доларів США, три проценти річних в сумі 79,02 доларів США та неодержані доходи (упущену вигоду) в сумі 158,04 доларів США, а всього на загальну суму 702,48 долара США,

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2014 року позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_3 за користування коштами за період з 18 жовтня 2010 року по 17 травня 2011 року проценти по банківському вкладу в сумі 86 доларів США 86 центів, індекс інфляції в розмірі 299 доларів США 53 цента, три проценти річних в сумі 74 долара США 54 цента та неодержані доходи (упущену вигоду) в сумі 148 доларів США 89 центів, а всього на загальну суму 609 доларів США 73 цента.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_4 за користування коштами за період з 18 жовтня 2010 року по 17 травня 2011 року проценти по банківському вкладу в сумі 92 долара США 19 центів, індекс інфляції в розмірі 373 долара США 23 цента, три проценти річних в сумі 158 доларів США 04 цента, а всього на загальну суму 702 долара США 48 центів.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» в дохід держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «Надра», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

При цьому доводить, що банк свої зобовязання за спірними договорами виконав 15 жовтня 2010 року, з цієї дати договір є припиненим, будь-які стягнення є незаконними. Крім того вказує, що позивачі отримали вклади та проценти по вкладам, що підтверджується поточними звітами за операціями по рахунку кредитної картки з 15 квітня 2010 року по 27 березня 2014 року.

Зазначає, що судом не враховано, що позивачі пропустили строк позовної давності для предявлення позову про стягнення процентів по вкладам за період 18 жовтня 2010 року по 17 травня 2011 року, збитків та інших нарахувань, оскільки вони знали про порушення договорів з 15 жовтня 2010 року, а звернулися з позовом тільки 06 березня 2014 року.

Позивачі належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, проте своїм процесуальним правом на участь у ньому не скористалися, їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача ОСОБА_5, яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що зобовязання сторін за договором припиняються з моменту їх належного виконання. Оскільки внесені позивачами гроші на їх вимогу у визначені договорами строки не повернуті, то це надає право позивачам на отримання процентів за користування депозитними коштами за період з 18 жовтня 2010 року по 17 травня 2011 року, а також на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України та упущеної вигоди.

Проте, повністю погодитись з висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов цих висновків неповно зясувавши всі обставини справи, без належної оцінки всіх зібраних у справі доказів, що призвело до помилкового висновку та застосування норм матеріального й процесуального права.

Зазначені обставини, у відповідності до положень пунктів 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення у частині стягнення інфляційних та упущеної вигоди. та ухвалення нового рішення про відмову у їх стягненні, а також зміни цього рішення у частині визначення розміру належних до стягнення процентів по банківським вкладам.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України Про банки і банківську діяльність вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч.5 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 квітня 2010 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 було укладено договір №1153358 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» оформленого в рамках Пакету послуг «ПП «Турбота (пенсіонер)» №1195771, відповідно до умов якого вклад надходить на вкладний рахунок в сумі 4899 доларів США. Строк дії вкладу 6 місяців від дати надходження вкладу на вкладний рахунок. Процентна ставка по вкладу встановлюється в розмірі 3,5 процентів річних. Проценти на вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк, до дня що передує його поверненню вкладникові.

Також 15 квітня 2010 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 було укладено договір №1153371 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» оформленого в рамках Пакету послуг «ПП Базовий» №608624. відповідно до умов якого вклад надходить на вкладний рахунок в сумі 5185 доларів США. Строк дії вкладу 6 місяців від дати надходження вкладу на вкладний рахунок. Процентна ставка по вкладу встановлюється в розмірі 3,5 процентів річних. Проценти на вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк, до дня що передує його поверненню вкладникові.

Оскільки відповідачем порушені умови договорів про повернення 15 жовтня 2010 року вкладів та нарахованих по ним процентів, то позивачі звернулися до суду і рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2010 року стягнуто з ВАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по договору «1153358 від 15 квітня 2010 року кошти в сумі 4899 доларів США та по договору №1153371 від 15 квітня 2010 року 5185 доларів США та проценти по договору строкового банківського вкладу «Мій вибір» в рамках пакету послуг «ПП Турбота» (пенсіонер) №6086242 від 15 квітня 2010 року в сумі 85 доларів 49 центів США та проценти в рамках пакету строкового банківського вкладу «Мій вибір «ПП Базовий» №6086242 від 15 квітня 2010 року в сумі 90 доларів 50 центів США.

20 січня 2011 року старшим державним виконавцем Шосткинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 було відкрито виконавче провадження №24662965 про стягнення з КБ «Надра» на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 боргу у сумі 10239,99 доларів США.

Реальне ж виконання умов договорів та рішення суду відбулось у період з 28 березня по 18 травня 2011 року, що підтверджується заявами про видачу готівки №№5434, 5480 від 28 березня 2011 року, №№635, 696 від 18 квітня 2011 року, №№909, 950 від 18 травня 2011 року, а також поточними звітами за операціями по рахункам позивачів за період з 15 квітня 2010 року по 27 березня 2014 року й не заперечується відповідачем (а.с.18-20, 41, 42).

Доводи апеляційної скарги про звернення позивачів до суду за межами позовної давності не ґрунтується на положеннях ст.ст.257, 261 ЦК України, оскільки про порушення свого права на отримання процентів за депозитними вкладами позивачі могли дізнатися лише в день проведення виплат за договорами, які було здійснено 18 травня 2011 року, а з позовом звернулися 06 березня 2014 року, що в межах трирічного строку позовної давності.

Отже, за встановлених фактичних обставин справи та вимог зазначених вище норм права суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення на користь позивачів 3,5 процентів по банківським вкладам до дня їх повернення та трьох процентів річних від простроченої суми.

В той же час, визначаючи суму процентів по банківським вкладам належних до виплати позивачам судом не враховано, що відповідачам нараховані та виплачені такі проценти у розмірі 0,10% за спірний період як за вкладами на вимогу, зокрема, ОСОБА_3 у сумі 2 долари США 57 центів та ОСОБА_4 2 долари США 72 центи.

У звязку з цим, рішення суду у цій частині підлягає зміні зі стягненням на користь ОСОБА_3 процентів по банківським вкладам у сумі 84 долари США 29 центів та ОСОБА_4 89 доларів США 47 центів, тобто з вирахуванням сум процентів уже виплачених, а не як зазначено в оскаржуваному рішенні відповідно по 86 доларів США 86 центів та 92 долари США 19 центів.

Показчик індексу інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання та визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України гривні, тобто зниження її купівельної спроможності.

Таким чином, можливість учасників цивільних правовідносин визначати виконання грошового зобовязання в іноземній валюті законодавству не суперечить, але унеможливлює врахування показника індексу інфляції для обґрунтування вимог, повязаних зі знеціненням суми боргу, визначеного в іноземній валюті. При цьому, індексації підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була передана за договором, індексації не підлягає, відтак рішення суду щодо стягнення боргу, предметом якого є іноземна валюта, з урахуванням індексу інфляції не ґрунтується на законі й підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у задоволенні позову у цій частині за безпідставністю.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

При обчисленні розміру упущеної вигоди першочергове значення має визначення реальності тих доходів, які особа передбачала отримати за звичайних умов цивільного обороту. Обовязок щодо доведення розміру тих доходів, яких особа отримала б у випадку непосягання на її право, покладається на позивача.

Породжуючи настання цивільних прав та обовязків згідно ч.2 ст.11 ЦК України відповідальність у вигляді відшкодування збитків вимагає для її застосування наявність складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливого результату такої поведінки, причинного звязку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки.

У матеріалах справи відсутні докази того, що позивачам заподіяні збитки і вони мали намір зробити вклад саме цих коштів у інший банк та на умовах, визначених у договорі з ПАТ КБ «Надра», і що не повернення відповідачем суми вкладу позбавило позивачів скористатися своїм правом та розмістити їх в іншому Банку і отримати реальну можливість одержати доходи за рахунок цих коштів.

Покладення на відповідача відповідальності у формі відшкодування збитків за нездійснення свого права суперечить в цілому принципам юридичної відповідальності, що настає за порушення саме зобовязань, а тому підстави для стягнення на користь позивачів упущеної вигоди відсутні.

Отже, суд першої інстанції неправильно застосував ці норми матеріального права та ухвалив рішення про задоволення позову про стягнення упущеної вимоги, виходячи з припущення, що позивачі могли вкласти належні їм кошти, які не були вчасно повернуті відповідачем, з можливістю отримати відсотки за вкладом у розмірі 6.0 процентів річних у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (а.с.25).

Відтак, оскаржуване рішення суду у цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову позивачам у задоволенні цих вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.п.2, 3 ч.1 ст.307, п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити частково.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2014 року у даній справі у частині задоволення позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення інфляційних та упущеної вигоди скасувати та у задоволенні цих вимог відмовити.

Змінити оскаржуване рішення суду у частині стягнення процентів по банківським вкладам, стягнувши на користь ОСОБА_3 84 долари США 29 центів, ОСОБА_4 89 доларів США 47 центів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набрало законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -