АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів: Половінкіної Н.Ю.,Савчук М.В,

секретаря: Давньої Я.А.

за участю:представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 жовтня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_3 з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Посилалась на те, що 15 квітня 1997 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від вказаного шлюбу у них є дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вказувала, що на даний час син повнолітній і з 01.09.2011 навчається в коледжі економіки і права Вінницького кооперативного інституту і через відсутність місць у гуртожитку син змушений проживати на квартирі. Зазначала, що відповідач фізично здоровий і може надавати матеріальну допомогу, а тому просила суд винести рішення яким стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно до закінчення сином навчання, а саме до 30.06.2015.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 жовтня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження у розмірі 300 грн. щомісячно, але без врахування часу канікул на період його навчання в коледжі економіки і права Вінницького кооперативного

№22ц-794/1630/14 Головуючий в І інстанції Дудаков С.Є.

Категорія 50 Доповідач Бреславський О.Г.

інституту з 27 серпня 2014 року до 30 червня 2015 року.

Допущено негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах сум платежів за один місяць.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі з підстав його невідповідності нормам матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що вона підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони до 15 квітня 1997 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу у них є син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Згідно довідки № 298 від 12 серпня 2014 року ОСОБА_4 є студентом коледжу економіки і права Вінницького кооперативного інституту на 4 курсі денного відділення за спеціальністю «Правознавство», група ПР-112 на контрактній основі (а.с.9).

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

З аналізу даної норми слідує, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому обов'язок доведення даних фактів лежить саме на особі, яка пред'являє позов.

Всупереч вищезазначеному та приписів ст.ст. 10, 60 ЦПК України, позивачкою жодними доказами не доведено, що у ОСОБА_3 є можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину.

Більше того, згідно копії трудової книжки ОСОБА_3 на даний час ніде не працює.

Відповідно до листів № 690 від 09.09.2014 та 1001 від 23.12.14 головного лікаря обласного клінічного кардіологічного диспансеру ОСОБА_3 з 28.01.14 по даний час перебуває під диспансерним спостереженням в поліклінічному відділенні ЧОККД з діагнозом ішемічна хвороба серця. Стенокардія ІІІ фк. Післяінфарктний кардіосклероз (не Q інфаркту міокарда задньо-бокових відділів ЛШ- 06.01.2014) ГХ ІІІ ст. 1 СН ІІ А із збереженням ФВЛШ ФК ІІІ ризик 3 (високий). На даний час потребує постійного прийому медикаментів та проведення реабілітаційних заходів. Стан здоров'я ОСОБА_3 на даний час не дозволяє витримувати повноцінні навантаження фізичного та психологічного характеру.

Водночас, згідно ст. 3 ЦПК України та ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка та син. За змістом зазначених статей ОСОБА_2 має право звернутися з позовом. Однак, такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітнього, який повинен бути позивачем у зазначеній справі, а з врахуванням того, що останній є дієздатним, то аліменти мають бути стягнуті на його, а не інших осіб, користь, в т.ч. коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в інтересах інших осіб.

Ці положення закону при вирішенні позову ОСОБА_2 не враховані, аліменти стягнуті на користь матері повнолітнього.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 жовтня 2014 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте воно може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді: