Справа № 732/917/14 Провадження № 22-ц/795/1565/2014 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Карпинська Н. М. Доповідач - Шарапова О. Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 року м. Чернігів
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 26 червня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Городнянської міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю із спадкодавцем, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та права на спадкування спадщини,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 26 червня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Апелянт посилається на те, що вона постійно знаходилась в будинку ОСОБА_8 та доглядала за нею: готувала їжу, прала, прибирала, поралась по господарству, займалась городом, викликала медичних працівників, слідкувала за прийомом ліків, ходила до магазину та аптеки. Апелянт вказує на те, що померла щомісяця давала їй 200-300 грн., які вона витрачала на придбання засобів для ведення домашнього господарства, оплату електроенергії тощо, якщо коштів не вистачало, апелянт придбавала необхідні речі за власний кошт. Апелянт зазначає, що відносини між нею та ОСОБА_8 з 2007 року крім дружніх перейшли у постійне ведення спільного господарства, прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності померлої. Апелянт посилається на те, що ОСОБА_8 та її померлий чоловік перебували на обліку у Городнянському територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг), але сам факт отримання померлою безоплатного обслуговування від територіального центру соціального обслуговування не свідчить про те, що вона, апелянт, не проживала із ОСОБА_8 однією сімєю і не вела з нею спільного господарства, оскільки при укладанні договору з територіальним центром соціального обслуговування, органи праці та соціального захисту населення перевіряють лише зареєстрованих на одній житловій площі з особою похилого віку родичів, а особи, які фактично там проживають без реєстрації залишаються поза увагою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживають із спадкодавцем однією сімєю не менше 5 років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

За змістом п.6 Переліку соціальних послуг, умов та порядку їх надання структурними підрозділами територіального центру соціального обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2009 р. N 1417 (з наступними змінами і доповненнями) громадянин отримує від територіального центру безоплатне обслуговування в обсягах, визначених державними стандартами, як особа похилого віку, яка не здатна до самообслуговування і не має рідних, які повинні забезпечити їй догляд і допомогу. При цьому така адресна допомога є державною, цільовою. На оплату роботи соціальних працівників витрачаються державні кошти, для підтвердження обєктивності її надання збираються всі необхідні документи на непрацездатного громадянина: письмова заява управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання, медичний висновок про потребу громадянина в постійній сторонній допомозі, довідка про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, витяг від нотаріуса з Державного реєстру правочинів про відсутність (наявність) укладеного громадянином договору довічного утримання (догляду). За наявності членів сімї громадяни похилого віку обслуговуються таким центром виключно на платній основі.

Встановлено, що ОСОБА_5 з 14 березня 1990 року зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1; позивачка з 05 березня 1983 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9

ОСОБА_8 з 05 червня 1996 року була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; 17 березня 2013 року ОСОБА_8 померла.

Відповідно до довідки № 01-07/373 від 12 червня 2014 року (а.с. 12) ОСОБА_10 та ОСОБА_8 з 10 січня 2012 року і до часу смерті кожен користувались безоплатною адресною соціальною допомогою територіального центру соціального обслуговування Городнянської районної державної адміністрації.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відсутні письмові докази щодо проживання позивачки однією сім»єю із ОСОБА_8 протягом не менше п»яти років до часу відкриття спадщини; ОСОБА_8 на безоплатній основі користувалася послугами територіального центру як громадянка похилого віку, яка не здатна до самообслуговування і не має рідних, які повинні забезпечити їй догляд і допомогу.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який узгоджується з матеріалами справи та приписами законодавства.

В ході розгляду справи позивачкою не надано довідки Городнянської міської ради про те, що вона, позивачка, на протязі не менше 5 років до дня смерті ОСОБА_8 фактично проживала з останньою за однією адресою.

Показаннями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, які були допитані в ході розгляду справи судом першої інстанції, не підтверджено, що позивачка проживала однією сім»єю із ОСОБА_8 протягом не менше п»яти років до часу відкриття спадщини.

Доводи апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав для скасування судового рішення.

Крім того, відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» до числа спадкоємців четвертої черги не входить навіть особа, яка хоч і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала в зареєстрованому шлюбі з іншою особою. З матеріалів справи вбачається, що позивачка з 05 березня 1983 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 26 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: