Справа № 447/1386/13 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 22-ц/783/6813/14 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Щербая В.П.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 01 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

26 квітня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його мати ОСОБА_7

Він є рідним сином ОСОБА_7, за життя останньої проживав разом з нею у будинку АДРЕСА_1 без реєстрації.

Після смерті матері йому стало відомо, що вона (ОСОБА_7) за життя, зокрема 13 квітня 2011 року, уклала попередній договір довічного утримання із ОСОБА_5, відповідно до якого відчужила свій будинок останньому.

Після смерті матері він звернувся у Миколаївську державну нотаріальну контору, однак нотаріус йому відмовила у прийнятті спадщини, з тих підстав, що він пропустив строк для прийняття спадщини.

З урахуванням зазначених обставин, позивач, на підставі ст.ст.635,745 1258,1261,1268 ЦК України, просив:

Визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, актовий запис №25 (а.с.2).

Заочним рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 01 липня 2013 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на спадщину, яка відкрилася смерті його матері ОСОБА_7, у складі: житлового будинку, позначеного в плані А-1; погребу, позначеного в плані - Б; сараю, позначеного в плані - В; сараю, позначеного в плані - Г; позначених в плані - №1; огорожі, позначеної в плані - №2; хвіртки, позначеної в плані - №3, 4, 5; замощення, позначеного в плані - 1; колодязя, позначеного в плані - К, що розташована на АДРЕСА_1

Стягнуто з відповідача ОСОБА_5 судовий збір у користь позивача у розмірі 930 гривень 99 копійок.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_7, разом з нею проживав та був зареєстрований її чоловік ОСОБА_4. Таким чином, позивач по справі ні на час смерті матері, на час смерті її чоловіка у спірному будинковолодінні не проживав та не був зареєстрований. У цей період він проживав у АДРЕСА_2. Вважає, що єдиним спадкоємцем по заповіту після смерті своєї матері був її чоловік, який фактично прийняв спадщину та вступив управління майном, однак не міг своєчасно звернутися за оформленням спадщини.

Просить заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 01 липня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити та визнати за нею право власності на будинковолодіння.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення, а заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 01 липня 2013 року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_7, спадщину прийняв, оскільки постійно проживав з нею на час її смерті.

З таким висновком суду погодитися не можна виходячи із наступних підстав.

Судом та матеріалами справи установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_7, яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1.

На час смерті ОСОБА_7 (станом на 18.11.2011 року), за вказаною адресою був зареєстрований та проживав її син ОСОБА_4, що стверджується довідкою Бродківської сільської ради Миколаївського району Львівської області від 18.09.2014 року №1065 (а.с.43).

ОСОБА_4 продовжував проживати у спірному будинку після смерті ОСОБА_7, не відмовлявся від спадщини, відтак, в силу вимог ст.1268,1270 ЦК України, вважається таким, що прийняв її.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_7, прийняв спадщину не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки встановлено, що на час смерті ОСОБА_7 з нею проживав інший її син - ОСОБА_4, який прийняв спадщину, не оформивши її належним чином.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4 помер, відтак відкрилась спадщина на його майно.

Позивач ОСОБА_4 всупереч встановленої законом процедури (ч.1 ст.1269, ст.1270 ЦК України), не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7, а лише після смерті свого брата ОСОБА_4 звернувся безпосередньо до суду з позовом про визнання права власності на її майно в порядку спадкування.

Крім того, звертаючись 26 квітня 2013 року до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно ОСОБА_7, ОСОБА_4 зазначив надуманим відповідачем лише особу ОСОБА_5, який не має відношення до спадкового майна ОСОБА_7, при наявності спадкоємців померлого брата ОСОБА_4, зокрема його дружини ОСОБА_2, права якої беззаперечно порушуються оскаржуваним рішенням суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

ОСОБА_4 в суді першої інстанції не скористався своїм правом щодо залучення до справи ОСОБА_2, а суд в порушення ч.4 ст.10 ЦПК України не попередив сторону позивача про наслідки вчинення або не вчинення таких процесуальних дій.

Суд апеляційної інстанції під час розгляду справи в апеляційному порядку позбавлений можливості вчинення процесуальних дій, передбачених ч.1 ст.233 ЦПК України.

За таких обставин заочне рішення суду першої інстанції від 01 липня 2013 року в законні силі перебувати не може, воно підлягає скасуванню на підставі п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4, що не позбавляє у подальшому ОСОБА_4 звертатися до суду за захистом своїх майнових прав у спадковому майні померлої ОСОБА_7, а ОСОБА_2 у спадковому майні померлого чоловіка ОСОБА_4.

Керуючись ст.303,п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст..ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 01 липня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадщину, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_7, у складі: житлового будинку, позначеного в плані А-1; погребу, позначеного в плані - Б; сараю, позначеного в плані - В; сараю, позначеного в плані - Г; позначених в плані - №1; огорожі, позначеної в плані - №2; хвіртки, позначеної в плані - №3, 4, 5; замощення, позначеного в плані - 1; колодязя, позначеного в плані - К, що розташована на АДРЕСА_1 - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 465 (чотириста шістдесят п'ять) гривень судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.