Справа № 442/2796/14-ц
Провадження № 2/442/1192/2014
УХВАЛА

про забезпечення позову

08 травня 2014 року місто Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (79007, м.Львів, вул..Леонтовича, 3/7) до ОСОБА_2 (м.Дрогобич, вул..Ставище, 1) про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з вищезгаданим позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 в її користь за договором позики: 13940 дол.США основний борг; 8336,12 дол.США відсотки, що в гривневому еквіваленті становить 95531,93 грн., а також понесені нею судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що між нею та ОСОБА_2 було укладено договір позики, що підтверджується розпискою від 14.06.2010 року. Відповідно до цієї розписки, ОСОБА_2 підтверджує той факт, що він винен борг в сумі 5000 (п'ять тисяч) доларів та 4000 (чотири тисячі) доларів, які брав під 2% в місяць, ОСОБА_1 та ОСОБА_3. В вищезазначеній розписці ОСОБА_2 визнає, що станом на 01.06.2010 року він також винен 5940 доларів США відсотків, в даній розписці останній зазначає, що всю суму зобов'язується повернути протягом 2-ох років та відповідно платити в місяць відсотки в сумі 1,3% місячних.

Вона неодноразово намагалася владнати конфлікт в досудовому порядку із відповідачем шляхом численних звернень з проханням повернути борг, однак ОСОБА_2 всіма можливими методами затягує час для повернення суми заборгованості.

Остання розписка, що підтверджує наявність зобов'язання ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 щодо повернення коштів, була написана ще 14 червня 2010 року, однак станом на 6 травня 2014 року, ОСОБА_2 так і не вжив всіх необхідних заходів для виконання своїх зобов'язань, що передбачені в даній розписці.

Всі надані відмовки ОСОБА_2 є необгрунтованими та безпідставними, ним було порушено договірні зобов'язання в частині термінів виконання своїх обов'язків і це є підтвердженням лише того, що ОСОБА_2 свідомо порушує умови договору позики з метою уникнення повернення суми заборгованості.

ОСОБА_1 є пенсіонеркою, неповернення ОСОБА_2 такої значної суми коштів протягом такого тривалого періоду поставило її в скрутне матеріальне становище. Вона має проблеми зі здоров'ям, живе на мізерну пенсію, котрої не вистачає на задоволення всіх побутових потреб та витрат на її лікування. Після смерті чоловіка її матеріальне становище і зовсім погіршилось.

З метою забезпечення позовних вимог, позивачем подано заяву про забезпечення позову до вирішення спору по суті, яку мотивує тим, що їй достовірно відомо, що ОСОБА_2 має намір виїхати на постійне місце проживання до республіки Польща. У зв'язку з цим наразі вчиняє дії щодо відчуження належного йому майна. Оскільки їй невідомо достовірно яке майно ОСОБА_2 вже відчужив, тому вона повідомляє суд про відоме їй майно, що належить ОСОБА_2, з метою вжиття заходів по забезпеченню позову. Саме ця обставина свідчить про необхідність забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно належне ОСОБА_2, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України «Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі».

Враховуючи мету та призначення інституту забезпечення позову, приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд виходить із керівних розяснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006 р. в якій сказано, що суд розглядаючи заяву про забезпечення позову має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Мотиви забезпечення позову, зазначені у заяві та матеріалах справи, дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006р.

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 (ідент. код НОМЕР_1) про забезпечення позову - задоволити.

Накласти арешт на майно належне на праві власності ОСОБА_2, (ідент. код. НОМЕР_2) який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме на:

- квартиру, що знаходиться за адресою: Львівська обл., м.Дрогобич, вул. Шевська, буд. 8/2;

- квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- автомобіль марки ОСОБА_4 210, державний номерний знак НОМЕР_3, 1999р.;

- автомобіль марки Ніссан Мурано, державний номерний знак НОМЕР_4, 2007р.

Ухвала набуває чинності з дати її винесення та підлягає негайному виконанню в порядку встановленому для виконання судових рішень Відділом Державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області.

Копію ухвали суду направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує - в цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Крамар О.В.