Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Короп 06 серпня 2014 року

Коропський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді Грушко О. П.

при секретарі - Хілько Н.В.

з участю позивачів, представника позивачів - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що 02 травня 2013 року, близько 11.30 години, ОСОБА_5 керуючи автомобілем «FORD», д.н. НОМЕР_1, по другорядній дорозі, вул. Перемоги, с.Покошичі, Коропського району, Чернігівської області, не пропустив автомобіль «GEELY MR-7151 А, д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, який рухався по головній дорозі, вул. Московська, с.Покошичі, Коропського району, Чернігівської області, виїхав на перехрестя доріг та скоїв ДТП. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_6 та пасажир ОСОБА_4 тілесні ушкодження. Відповідно до постанови Коропського районного суду Чернігівської області від 10.06.2013 року винним у ДТП визнано ОСОБА_5 На лікування ОСОБА_4 витратила 1145,66 грн., а позивач ОСОБА_6 на поїздки до різних установ, через ДТП, змушений був відпрошуватись з роботи та відробляти в понадурочний час, що на його думку призвело до матеріальних збитків у якості середньої заробітної плати в сумі 5281 грн. 11 копійок. А тому позивачі просять стягнути з відповідача на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 5281,11 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 4000 грн. та на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 1145,66 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

В судовому засіданні позивачі та їх представник ОСОБА_1 підтримали позовні вимоги і просять позов задовольнити по вище викладеним мотивам. Матеріальна шкода завдана позивачці, полягає у витратах на лікування хвороби, яка стала наслідком отриманих при ДТП травм. Про отримані тілесні ушкодження не повідомляла ні працівникам ОВС, ні в заяві до страхової компанії, на прохання відповідача. Але в подальшому подали до страхової компанії чеки на оплату лікування з вимогою відшкодувати його. Страхова компанія вимагала додатково надати висновки медичних експертиз на підтвердження отриманих тілесних ушкоджень. Щоб запобігти додатковим витратам, таких експертиз не проводили, а тому страхова компанія відмовила у відшкодуванні лікування. Щодо матеріальної шкоди в сумі 5281,11 грн., пояснили наступне. У травні та червні 2014 року позивачеві було необхідно відвідувати різні установи: страхові компанії, місце ремонту автомобіля у Чернігові. Крім того, його кілька разів викликали в ДАІ, до слідчого та в суд. Для цього винаймав транспорт у сторонніх осіб, але документів на транспортні витрати не має. Крім того, на всі поїздки відпрошувався у керівництва з роботи (працює оператором на газорозподільній станції в с. Свердловка, Коропського району). Його роботу в цей час виконували інші особи, а він мав відпрацьовувати за них у понадурочний час. За вказані дні відпрацювань порахував середньоденний заробіток - і вийшла зазначена сума. При цьому повідомив, що заробітну плату за травень 2014 року отримав у повному обсязі. Також, визнав, що за травень 2014 року в табелі обліку робочого часу всі дні, коли відлучався з роботи, відмічено як такі, що він перебував на робочому місці. Офіційних заяв керівництву про звільнення з роботи у дні відвідування вказаних установ не надавав, а тому витребовувати зазначені документи з місця роботи вважає недоцільним. З вимогою відшкодування моральної шкоди до страхової компанії не зверталися.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги позивачів не визнав, вважаючи їх безпідставними. Пояснив, що позивачам відшкодовано матеріальні збитки в сумі 27050 грн. страховою компанією. Вони ж, оцінювали завдану їм шкоду в сумі 10000 грн, що підтверджується розпискою. Отже, позивачам відшкодовано навіть більше, ніж вони очікували отримати.

Представник СТ «Гарантія» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, в судове засідання не з'явився, надіславши заперечення на позов.

В судовому засіданні свідок по справі ОСОБА_6 показав, що у травні 2013 року позивач потрапив у ДТП. Після цього неодноразово возив його своїм автомобілем у м. Чернігів, м. Новгород-Сіверський та в смт Короп у справах, пов'язаних з ДТП, а позивач компенсував йому витрати.

В судовому засіданні свідок по справі ОСОБА_7 показав, що у травні 2013 року між позивачами та відповідачем сталася ДТП. Після цього відповідач надав позивачеві розписку, в якій вказував, що відшкодує збитки за ДТП. ОСОБА_7 підписувався в даній розписці як свідок її складання.

В судовому засіданні свідок по справі ОСОБА_8 показав, що працює слідчим СВ Коропського РВ УМВС в Чернігівській області. У травні 2013 року виїздив по виклику на ДТП, яка сталася за участю позивача і відповідача. У машині відповідача знаходився чоловік на прізвище Побелян, який отримав тілесні ушкодження і його відвезли до лікарні. Інформація за даним фактом була внесена до ЄРДР та розпочату досудове розслідування. В подальшому провадження було закрито за відсутністю складу злочину, так як у Побелян були легкі тілесні ушкодження. Слідством не було встановлено, щоб ще хтось з учасників ДТП отримав тілесні ушкодження.

Заслухавши пояснення учасників та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України: Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_5, 02 травня 2013 року, близько 11.30 години, керуючи автомобілем «FORD», д.н. НОМЕР_1, по другорядній дорозі, вул. Перемоги, с.Покошичі, Коропського району, Чернігівської області, не пропустив автомобіль «GEELY MR-7151 А», д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, який рухався по головній дорозі, вул. Московська, с.Покошичі, Коропського району, Чернігівської області, виїхав на перехрестя доріг та скоїв ДТП. Відповідно до постанови Коропського районного суду Чернігівської області від 10.06.2013 року винним у ДТП визнано ОСОБА_5

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована в ПРАТ СК «Гарантія» згідно полісу № АЕ/0562137.

Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодуванню підлягають: шкода, завдана життю та здоров'ю потерпілого; моральна шкода потерпілому, який зазнав ушкодження здоров'я під час ДТП; шкода, заподіяна майну; шкода, пов'язана з пошкодженням або фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей.

Страховиком було відшкодовано у повному об'ємі вартість ремонту транспортного засобу позивача, що підтверджується Актом виконаних робіт від 15.07.2013 року та не заперечується сторонами.

В той же час ПРАТ СТ «Гарантія» відмовило ОСОБА_4 у відшкодуванні витрат на лікування через відсутність доказів, що підтверджують взаємозв'язок між ДТП та понесеними витратами на лікування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим не майновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до ст. 23 п.3 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок страждань, яких особа зазнала у зв'язку з знищенням чи пошкодженням майна.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивачів 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1166, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 завдані матеріальні збитки в сумі 5281 (п»ять тисяч двісті вісімдесят одну) гривню 11 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 (одну тисячу) гривень та судові витрати в сумі 121 (сто двадцять одну) гривню 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 завдані матеріальні збитки в сумі 1145 (одну тисячу сто сорок п»ять) гривень 66 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 (одну тисячу) гривень та судові витрати в сумі 121 (сто двадцять одну) гривню 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Грушко О. П.