Справа № 204/6692/2014-ц
Провадження № 2/204/2592/2014 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

при секретарі Калініченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5. Після смерті матері спадкоємцями були позивачка, її рідна сестра ОСОБА_2 - дочки померлої, та їхній батько ОСОБА_6 - чоловік покійної. У передбачений законодавством України шестимісячний строк позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з відповідною заявою про прийняття спадкового майна. Окрім позивачки фактично спадкове майно прийняв її батько ОСОБА_6, який на момент смерті був одружений з її мамою та був з нею зареєстрований по одній тій самій адресі. Сестра позивачки ОСОБА_2 не прийняла частину спадкового майна та не зверталась до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Після смерті матері лишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, оскільки вказана квартира сумісно була придбана у шлюбі відповідно до Договору купівлі-продажу від 16.03.2000 року. Тобто, позивачка та її батько ОСОБА_6 повинні були отримати по 1/4 частині квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 04 липня 2013 року приватний нотаріус ОСОБА_4 надав позивачці постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії пославшись на неподання документів, необхідних для нотаріальних дій. В усному порядку приватний нотаріус пояснив їй, що не може видати свідоцтво про право власності на спадкове майно у зв'язку з тим, що долі у спадковій квартирі батьками не були визначені та запропонував звернутись з позовом до суду. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивачки - ОСОБА_6 помер. Після його смерті вони разом з сестрою - ОСОБА_2 звернулись до нотаріальної контори с заявами про прийняття спадщини, однак нотаріус повідомила їм, що доки позивачка не отримає право власності на 1/4 частину спадкової квартири після смерті матері, остання не зможе оформити свідоцтва про право на спадщину. Всі ці обставини вимусили її звернутись з даною позовною заявою до суду.

Пізніше позивачка доповнила свої позовні вимоги та просила також визнати квартиру АДРЕСА_1 сумісно нажитим майном ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Справу просила розглянути без її участі.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій визнала позовні вимоги позивачки та не заперечувала проти їх задоволення. Справу просила розглянути без її участі.

Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій просив розглянути дану справу без його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1, виданим 25.11.2011 року відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 8061 (а.с.41).

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно.

Так, чоловіку померлої ОСОБА_6 належала на праві власності квартира АДРЕСА_1, на підставі Договору купівлі-продажу від 16.03.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за № 1-829 (а.с.35). Право власності за ОСОБА_6 зареєстроване в Комунальному підприємстві "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради в реєстрову книгу № 455п за реєстровим № 736-132 з 03.04.2000 року (а.с.35 на обороті).

У період придбання вищевказаної квартири та станом на день смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, вона (померла) та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу Серії НОМЕР_2 (а.с.6).

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням вищевказаного, суд прийшов до висновку, що квартира АДРЕСА_1 є сумісно нажитим майном подружжя ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6.

При цьому, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3, виданим 14.10.2013 року відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 6566 (а.с.40).

За таких обставин, суд вважає можливим визнати квартиру АДРЕСА_1 сумісно нажитим майном ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачка та відповідачка є рідними дочками ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто є спадкоємцями першої черги спадкування, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4, актовий запис № 1981 (а.с.71), свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_5, актовий запис № 408 (а.с.70), та не оспорюється сторонами по справі.

Позивачка у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини (а.с.64). На підставі її заяви після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, була заведена спадкова справа за № 16/2012.

Відповідачка у встановлений законом строк не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини або з заявою про відмову від прийняття спадщини.

При цьому, чоловік померлої - ОСОБА_6, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2, на день її смерті проживав із спадкодавцем ОСОБА_5, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, та був зареєстрований з нею за однією адресою, за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, позивачка та ОСОБА_6, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2, який на день відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, був живий є такими, що прийняли спадщину. Тобто, кожний з них успадкував по 1/4 частині спірної квартири після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте, постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 04.07.2013 року було відмовлено позивачці у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивачкою не подані документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (а.с.76).

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає необхідним визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 368, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 60-63 СК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 сумісно нажитим майном ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Самсонова