ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Бутенка В.О.

при секретарі: Соловей Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна колишнього подружжя, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить поділити спільне з відповідачем майно, виділивши йому квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 19,9 кв.м. та приміщення в будинку по АДРЕСА_3 (1-3, площею 16,3 кв.м, 2-1, площею 7,3 кв.м). Загальна площа - 43,5 кв.м. Виділити відповідачу приміщення в будинку по АДРЕСА_3 (1-1, площею 14,5 кв.м., 1-2, площею 8,9 кв.м., 1-4, площею 10,3 кв.м., 1-5, площею 8,2 кв.м., 1-6, площею, 7,7 кв.м.). Загальна площа - 49,6 кв.м. Позивач свої вимоги мотивував тим, що під час перебування в шлюбі з відповідачкою ними було придбане слідуюче майно: квартира АДРЕСА_1 та житловий будинок АДРЕСА_3, яке вони добровільно розділити не можуть.

Сторони в судовому засіданні погодили порядок поділу спільного майна подружжя.

Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна - частки дружини та чоловіка є рівними.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2007 року по 26 серпня 2014 рік.

Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2. Також, позивач має від першого шлюбу сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Сторонами в період шлюбу придбано наступне майно: однокімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 19,9 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу від 30 червня 2010 року (а.с.11) та житловий будинок по АДРЕСА_3, загальною площею 73,2 кв.м., що також, підтверджується договором купівлі-продажу від 23 березня 2011 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.14).

Згідно з частиною 1 статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у разі коли неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Отже, якщо неподільна річ (наприклад - житловий будинок) не може бути реально поділений між подружжям, що, як правило, встановлюється на підставі висновку відповідної судової експертизи, а інший з подружжя не згідний отримати грошову компенсацію замість своєї частки, або інша сторона не бажає сплачувати таку компенсацію та, відповідно, попередньо не вносить на депозитний рахунок суду належну грошову суму, то суд визнає за кожним із подружжя право власності на належну їм частку в спільному майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Як вбачається із позовної заяви, позивач просить суд поділити спільне з відповідачем майно, виділивши йому квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 19,9 кв.м. та приміщення в будинку по АДРЕСА_3, загальна площа якого 43,5 кв.м. Виділити відповідачу приміщення в будинку по АДРЕСА_3, загальна площа якого 49,6 кв.м.

Відповідач в судовому засіданні з таким варіантом поділу не погодилася, також не погодилася із виділенням їй 1/2 всього майна придбаного за період шлюбу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що майно, що є у спільній сумісній власності сторін підлягає поділу в наступному порядку: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, та ? частину житлового будинку по АДРЕСА_3 слід залишити у власності ОСОБА_1, а 1/2 вказаного майна залишити у власності ОСОБА_2.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позов частково.

На підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності, керуючись ст. 60, 70 Сімейного кодексу України, ст.372 Цивільного кодексу України, ст.ст.10,11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна колишнього подружжя частково.

Поділити спільне сумісне майно подружжя, а саме: ? частину квартири АДРЕСА_1, та ? частину житлового будинку по АДРЕСА_3 залишити у власності ОСОБА_1, та ? частину квартири АДРЕСА_1 і ? частину житлового будинку по АДРЕСА_3 залишити у власності ОСОБА_2.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя