Справа №299/841/14
УХВАЛА

І м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого Бисага Т.Ю.,

суддів Фазикош Г.В., Дроботя В.В.,

при секретарі Чучка Н.В.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 червня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нубіус Карпаток» про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нубіус Карпаток» про відшкодування шкоди в сумі 9473,80 грн.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 червня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись та вважаючи незаконним рішення першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 червня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи це неповним зясуванням обставин, які мають значення для справи та порушенням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 15 квітня 2013 року між позивачем та відповідачем в особі директора ОСОБА_2 було укладено строковий трудовий договір, згідно якого позивача було прийнято на роботу до ТзОВ «НУБІУС КАРПАТОК» на посаду представника підприємства у Полтавській області (а.с.9-11).

Згідно з пунктом 2.2 вказаного договору, на позивача ОСОБА_1 було покладено ряд обов'язків.

Для виконання своїх обов'язків, відповідачем було надано позивачу ОСОБА_1 відповідні технічні засоби, зокрема автомобіль ОРЕL Astra H VAN реєстраційний номер МD Y 269, якій відповідно до договору оренди транспортного засобу № 1 від 10 квітня 2013 року було взято в оренду в угорського підприємства «Nubius Нungaria» Кфт в особі генерального директора ОСОБА_3.

Передача відповідачем транспортного засобу оформлювалося актом приймання-передачі від 17 квітня 2013 року, згідно якого окрім автомобіля позивачу було передано свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт на авто) серії GJ N 64949, видане Консентмікловші районним відділом, дві пари ключів, запасне колесо, аптечка.

Окрім вказаних матеріальних цінностей та документів, ТОВ «Нубіус Карпаток» та «Nubius Нungaria» Кфт в особі генерального директора ОСОБА_3 позивачу також було надано письмовий дозвіл на керування транспортним засобом від 10 квітня 2013 року та від 15.04.2013 року.

14.05.2013 року позивача було зупинено співробітниками УДАІ УМВС України в Полтавській області на посту ДАІ «Чутово» та повідомлено, що згідно з Єдиною автоматичною інформаційною системою Держмитслужби України, та інформації Чопської митниці, вищевказаний автомобіль був ввезений 16.04.2013 року через пункт пропуску «Вилок» громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_3 у режимі «тимчасове ввезення», а тому відповідно до ч.4 ст.380 Митного кодексу України, незважаючи на всі дозвільні документи та наявності технічного паспорту на автомобіль, позивач не має права користуватися вказаним транспортним засобом, навіть якщо він знаходиться у трудових відносинах з власником або орендарем автомобіля, про що позивач не був поставлений до відома.

Працівниками Полтавської митниці на позивача було складено протокол та 31 травня 2013 року відносно нього було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0085/80600/13, якою його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі пятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян (8500 грн.).

Постанова набрала законної сили.

Таким чином, позивач порушив митні правила, і на нього накладено адміністративне стягнення, яке є видом адміністративної відповідальності , а тому, по своїй правовій суті не може бути витратами, пов'язаними з експлуатацією транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про невірність застосування судом норм матеріального чи порушення процесуального права, яке призвело або могло призвести до невірного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1,- відхилити.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 червня 2014 року,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: