Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2014 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бондаренко Г.О. про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1, заінтересована особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бондаренко Г.О. про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначено в ст.256 Цивільного процесуального кодексу України.

За нормою частини другої ст.256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

В той же час, підстави та порядок спадкування за законом регулюються положеннями Книги Шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України.

Виходячи зі змісту поданої заяви, встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлого батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з долучених до заяви доказів, 07 квітня 2014 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бондаренко Г.О. повідомила ОСОБА_1 про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, оскільки до спадкової справи не надано всіх необхідних документів, що підтверджують постійне проживання ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_3 та документів, що підтверджують право власності померлого на майно.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право. (ч.4 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України)

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право, а саме доведення сукупності обставин щодо виникнення у заявника ОСОБА_1 права на спадкування за законом майна спадкодавця ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та набуття за життя спадкодавцем права власності на спадкове майно, що є окремим предметом доказування, та має здійснюватись шляхом подання до суду відповідного позову в порядку та з підстав, визначених цивільним законодавством, що дає підстави відмовити у відкритті провадження у справі на підставі ч.4 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до положень п.3 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» , сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи наведене, суддя, відмовляючи у відкритті провадження у справі, вирішує питання про повернення судового збору, який сплачено заявником при зверненні з даним позовом до суду, що документально підтверджується оригіналом платіжного документу.

Враховуючи наведене та керуючись ст.256, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бондаренко Г.О. про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., який сплачено на підставі квитанції №84 від 04 червня 2014 року на рахунок №0005 МФО №820019, відкритий в ГУДК України в м. Києва, отримувач УДК в Дніпровському районі м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я