Справа №442/2024/14-ц
Провадження №2/442/986/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу РС ДМРУЮ м.Дрогобича про визнання розірвання шлюбу недійсним, анулювання актового запису про розірвання шлюбу, визнання свідоцтва про розірвання шлюбу недійсним та поновлення строку звернення до суду,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним вище позовом, в якому просить: визнати розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2 недійсним, анулювати актовий запис про розірвання шлюбу від 27 жовтня 1993 року та визнати свідоцтво про розірвання шлюбу видані на ім.»я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 недійсними.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.08.1971 року він уклав шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрував у «Палаці щастя» м.Дрогобича. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився ОСОБА_3.

Жили вони з дружиною по вищевказаній адресі в мирі та злагоді до смерті дружини. ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина померла внаслідок гіпертонічної хвороби.

Після смерті дружини він проживає в їхній квартирі, де зареєстрований та фактично прийняв спадщину.

В березні 2014 року він звернувся в нотконтору з заявою для одержання свідоцтва про право на спадщину після смерті дружини. Ним було сплачено вс і держмита та витрати для одержання свідоцтва, перед одержанням свідоцтва йому нотаріус заявив, що він з дружиною був розлучений.

Він з дружиною не розлучався і таких розмов між ними ніколи не було. Він звернувся із заявою до Дрогобицького міськрайонного суду про видачу йому копії рішення, однак йому повідомили, що така справа в суді не розглядалась.

Після цього він звернувся до відповідача і йому стало відомо, що дійсно шлюб між ними без його відома та згоди було розірвано у жовтні 1993 року нібито по згоді сторін.

Він ніколи з дружиною до відповідача не звертався з питанням про розірвання шлюбу, заяви не писав і в актовому записі про розірвання шлюбу не розписувався і тому вважає дане розлучення незаконним. Свідоцтво про розлучення він не отримував і такого взагалі не бачив. З врахуванням наведеного в нього виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити.

Представник Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу РС ДМРУЮ м.Дрогобича - Веселовська Мар»яна Романівна заперечила щодо позовних вимог ОСОБА_1, вказуючи на їх необґрунтованість та безпідставність, що вбачається із актових записів: - про розірвання шлюбу № 329 від 27.10.1993 року на гр.ОСОБА_1 та гр.. ОСОБА_2; - про смерть № 38 від 22.01.2001 року на гр.ОСОБА_2; та про шлюб № 350 від 14.09.2001 року на гр.ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_5.

Спільна заява подружжя про розірвання шлюбу від 18.08.1993 року за № 48 на гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 - знищена (за терміном зберігання) шляхом спалення.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного:

Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що позивач по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - 21 серпня 1971 року уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1. (а.с. 5)

Із представлених відповідачем актових записів:

- про розірвання шлюбу № 329 від 27.10.1993 року та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу № 329 від 27.10.1993 року на гр.ОСОБА_1 та гр.. ОСОБА_2, який видано відділом ДРАЦС по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано за згодою сторін; (а.с. 13-15)

- про смерть № 38 від 22.01.2001 року та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 38 від 22.01.2001 року на гр.ОСОБА_2, який видано відділом ДРАЦС по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, вбачається, що ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 померла; (а.с. 16-18)

- про шлюб № 350 від 14.09.2001 року та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 350 від 14.09.2001 року на гр.ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_5, який видано відділом ДРАЦС по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, вбачається, що ОСОБА_1 14.09.2001 року уклав шлюб з ОСОБА_5. (а.с.19-21).

Згідно ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні

За принциповими положеннями ст.ст. 10, 11 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

Вимогами статей 59, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Посилання позивача на те, що йому не було відомо про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, спростовуються також копією його паспорта, зокрема на сторінці « 10» в паспорті, зроблена відмітка, що шлюб розірвано (а.с. 3). Крім цього як пояснив представник відповідача, без реєстрації розірвання шлюбу, позивачу ніхто б не зареєстрував другий шлюб.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази з боку позивача, що підтверджували би його позовні вимоги та судом не здобуто таких доказів в судовому процесі, тобто встановлених джерел інформації, що має значення для справи, а його доводи лише грунтуються на припущеннях, хоча обов'язок доказування і подання доказів закон покладає на позивача, у зв»язку з чим не заслуговують на увагу.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови у задоволені позову за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволені позову ОСОБА_1 до Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану по м.Дрогобичу РС ДМРУЮ м.Дрогобича про визнання розірвання шлюбу недійсним, анулювання актового запису про розірвання шлюбу, визнання свідоцтва про розірвання шлюбу недійсним та поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В.