АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К.І.

Суддів: Винту Ю.М., Владичана А.І.,

Секретаря: Скрипник С.В.

З участю: ОСОБА_1,

ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 подала позов до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Посилалась на такі обставини.

03 вересня 1997 року між нею та ОСОБА_4 був укладений шлюб.

Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне сімейне життя не склалось. Шлюбні відносини фактично припиненні. Через різні погляди на життя та погані взаємовідносини вони втратили почуття взаємної любові один до одного, взаєморозуміння та поваги.

Останнім часом ОСОБА_4 влаштовує сварки і вона змушена була звертатись до органів міліції. ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КпАП України.

___________________________________________________________________________________________________________

Провадж. №22-ц/794/1763/14 Головуючий у першій інстанції Чебан В.М.

Категорія: 49 Доповідач: Заводян К.І.

Подальше проживання та перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 суперечитиме їх інтересам та інтересам неповнолітньої доньки, на яку негативно впливають їх сварки, примирення вважає неможливим.

Спору про поділ майна між ним не виникає.

Донька ОСОБА_5, знаходиться на її повному утриманні. Заробітна плата її складає приблизно 2000 грн., яких не вистачає для нормального забезпечення їх доньки, яка навчається на денному відділені в Чернівецькому професійному училищі радіоелектроніки.

ОСОБА_4 має нерегулярний мінливий дохід, інших дітей, а також непрацездатних батьків на утриманні у нього не має, він є працездатною особою, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться.

Просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_4

Стягнути з ОСОБА_4 аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 643 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 листопада 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано.

Встановлено місце проживання неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_1

Постановлено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2014 року до настання повноліття дитини.

Звернуто до негайного виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави судового збору.

ОСОБА_4 подав на рішення суду апеляційну скаргу.

Вважає, що суд неповно з'ясував обставини справи, а висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи. Судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Судом не взято до уваги його намір зберегти сім'ю.

Судом не було вжито заходів щодо примирення їх подружжя, а саме не було надано строку на примирення у чотири місяці.

Припинення сімейних відносин триває близько одного місяця, а тому існує можливість досягнення взаєморозуміння між ним та продовження подальшого сімейного життя. Вони не втратили почуття любові один до одного, а поданий ОСОБА_1 позов носить емоційний характер.

Подальше спільне з ОСОБА_1 життя і збереження шлюбу відповідає його намірам та інтересам, а також інтересам їх спільної дитини.

Судом не було обґрунтовано розмір стягнення з нього аліментів на утримання доньки.

В порушення вимог ст.182 СК України суд не врахував, що він не зареєстрований та ніколи не був зареєстрованим, як суб'єкт підприємницької діяльності. Стан його здоров'я не дозволяє йому здійснювати фізичні навантаження. Його тимчасових заробітків не вистачить для виплати аліментів в розмірі 500 грн. на місяць.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід відхилити.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. ст. 110, 111, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрований 03 вересня 1997 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці.

Від шлюбу у них народилась донька, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне сімейне життя не склалось. Сторони пояснили, що подружніх стосунків не підтримують, спільний бюджет не ведуть, харчуються окремо. Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє безпідставні сварки з позивачкою та їхньою донькою, вдається до рукоприкладства. Притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім'ї.

Сторони втратили почуття поваги і любові, довіри одне до одного.

В засіданні суду першої і апеляційної інстанцій ОСОБА_1 категорично заперечувала проти продовження сімейних стосунків.

На підставі наведеного суд дійшов обґрунтованого висновку, що подальше спільне життя подружжя є неможливим, суперечить їх інтересам, а особливо інтересам позивачки та їх неповнолітньої доньки. Тому суд обґрунтовано не надав сторонам строку для примирення.

Згідно ст.180, част.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом першої інстанції встановлено, що неповнолітня донька ОСОБА_5 навчається на денному відділені в Чернівецькому професійному училищі радіоелектроніки (а.с.12) та отримує стипендію в розмірі 275 грн. на місяць (а.с.25).

Дохід ОСОБА_1 в місяць становить близько 2000 гривень (а.с.15).

Відповідач офіційно не працює і має нерегулярний дохід, однак має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Встановивши, що відповідач ніде не працює і постійного доходу не має, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. на дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_4 не подав суду доказів, які б спростовували доводи позивачки щодо його можливості надавати доньці матеріальну допомогу у визначеному судом розмірі. Зокрема, доказів про своє місце роботи, заробіток, про те, що на його утриманні перебувають інші особи тощо.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає встановленим обставинам справи, вимогам матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не убачається.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: