Справа № 453/1733/13 Головуючий у 1 інстанції: Микитин В.Я.
Провадження № 22-ц/783/6669/14 Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Щербая В.П.

з участю: представника позивача ОСОБА_2- ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6 в особі представника

Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну - Жили В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 22 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_6, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів у його користь заподіяну внаслідок протиправних дій майнову шкоду у розмірі 6500 грн. 00 коп., моральну шкоду у розмірі 25 000 грн. 00 коп. та судові витрати у справі, які полягають у оплаті послуг адвоката у розмірі 2500 грн. 00 коп., витрат на транспорт у розмірі 2248 грн. 22 коп. та сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 315 грн. 00 коп.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідачі у справі у ніч з 25 на 26.06.2013 року у м. Сколе Львівської бласті на майдані Незалежності, 1-б умисно, з хуліганських мотивів, пошкодили одинадцять секцій бетонного паркана, що огороджує належний йому на праві приватної власності магазин "Фото-Успіх". За вказане протиправне діяння відповідачі були притягнені до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КпАП України, так як до цього кримінальне провадження по вказаному факту постановою слідчого СВ Сколівського РВ ГУ МВС України у Львівській області Савчина Р.І. закрито у зв'язку із відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення. Таким чином, відповідачі вважаються винними у скоєнні адміністративного правопорушення і повинні відшкодувати завдану їх протиправними діями майнову та моральну шкоду. Зазначає, що вказаними протиправними діями йому заподіяна майнова шкода у розмірі 6500 грн. 00 коп., яка полягає у вартості нових секцій пошкодженого бетонного паркану і робіт, пов'язаних із їх монтажем (демонтажем), транспортуванням тощо. Також вказує на наявність моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 25000 грн., і яка полягає у спричиненні душевних страждань, переживанні через пошкодження (знищення) майна, тривалому дискомфорті з цього приводу та позбавленні можливості реалізації своїх звичок і бажань через необхідність владнати нові проблеми. На підставі наведеного просив задовольнити його позов.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 22 серпня 2014 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у солідарному порядку на користь ОСОБА_2 4929 грн. 40 коп., з яких 3700 грн. - заподіяної майнової шкоди, 1000 грн. - на відшкодування моральної шкоди та 229 грн. 40 коп. сплаченого судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди та в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення судових витрат оскаржив позивач.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що виходячи із принципу рівності, поміркованості, розумності та справедливості, характеру і обсягу його страждань, моральна шкода має бути відшкодована у розмірі 16 000 грн. Також вказує, що суд безпідставно не відшкодував йому витрати, пов'язані із явкою до суду та витрати на правову допомогу.

Просить рішення суду в частині зменшення відшкодування моральної шкоди та відмови у відшкодуванні судових витрат змінити та стягнути з відповідачів у його користь 16 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 3820 грн. на відшкодування судових витрат, пов'язаних із витратами на правову допомогу, та витратами позивача та його представника з явкою до суду.

Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши доводи осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених, ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в ніч з 25.06.2013р. на 26.06.2013 року відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з хуліганських спонукань пошкодили одинадцять прольотів бетонної огорожі навколо магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 17 липня 2013р., в якій в діях відповідачів встановлено ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та постановами Сколівського районного суду Львівської області від 01 серпня 2013 року у відповідності до яких ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, яке було вчинене ними у групі осіб з хуліганських мотивів.

Розмір стягнутої судом майнової шкоди за пошкодження паркану в розмірі 3700 грн. та судового збору в розмірі 229,40 коп. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог відповідачами не оскаржується.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Зменшуючи розмір відшкодування моральної шкоди до 1000 грн. суд правильно врахував, що позивачем не доведено завдання йому моральної шкоди у зв'язку із пошкодженням частини паркану у розмірі, який понад 7 разів перевищує розмір майнової шкоди та виходив з принципів розумності виваженості і справедливості та що розмір моральної шкоди не повинен призводити до збагачення особи, якій вона завдана.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 ЦПК України витрати пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту несуть сторони, тому з врахуванням вказаного суд правильно прийшов до висновку в частині безпідставності позовних вимог про стягнення 1320 грн. витрат понесених з переїздом з м. Львова до м. Сколе в судові засідання.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача ОСОБА_3 приймав участь у розгляді справи на підставі нотаріально посвідченої довіреності (а.с. 83), а не як адвокат.

Глава 8 ЦПК України, яка регулює питання судових витрат, не відносить до судових витрати пов'язані із здійсненням представництва за довіреністю, тому правові підстави для стягнення 2500 грн. на оплату послуг адвоката були відсутні.

Враховуючи, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 22 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: І.В. Бермес

Р.В. Савуляк