Справа № 2-2896/11
Провадження № 2/500/70/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2014 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Пащенко Т.П.

при секретарі - Бановій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя, визнання права власності, стягнення грошової компенсації та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя, розподіл майна та виділення майна у власність,-

ВСТАНОВИВ:

10.05.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, визнання права власності, стягнення грошової компенсації, мотивуючи тим, що під час шлюбу, який було зареєстровано 25.12.1982 року ними було придбане наступне майно: квартира №30 в АДРЕСА_1 в АДРЕСА_1, 123/752 частини житлового домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 в м.Ізмаїлі, які в подальшому були реконструйовані під нежитлові приміщення - готель. Позивач просить визнати вказане нерухоме майно об'єктами права спільної сумісної власності подружжя та виділити йому у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_3, квартиру за адресою: АДРЕСА_4, квартиру за адресою: АДРЕСА_5, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 а у власність відповідачки виділити 123/752 частини житлового домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1

В ході судового розгляду позивач неодноразово змінював позовні вимоги та в остаточному варіанті від 19.12.2014 року, просив суд провести поділ майна, набутого за час шлюбу з ОСОБА_2, і виділити йому в натурі у власність квартиру АДРЕСА_6, автомобіль НОМЕР_1, 2010 року, гараж НОМЕР_5 в громадському об'єднанні автолюбителів «Ротор» за адресою: м.Ізмаїл, вул. Транспортників,3 в м.Ізмаїлі, та виділити ОСОБА_2 в натурі у власність на 123/752 частини нежитлових приміщень в домоволодінні по АДРЕСА_1 визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_7, автомобіль НОМЕР_1, 2010 року, гараж НОМЕР_5 в громадському об'єднанні автолюбителів «Ротор» за адресою: м.Ізмаїл, вул. Транспортників, 3 в м. Ізмаїл; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 123/752 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 в сумі 190 000 грн., зобов'язавши ОСОБА_2 сплатити вказану суму в строк до 19.12.2015 року.

11.03.2014 року відповідач ОСОБА_2 надала зустрічну позовну заяву (а.с. 64-65 т.2) до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та розподіл майна подружжя, в якій просила визнати об'єктами права спільної сумісної власності подружжя гараж НОМЕР_5 в громадському об'єднанні автолюбителів «Ротор» за адресою: м. Ізмаїл, вул. Транспортників,3, авто НОМЕР_2, 2010 року, провести поділ майна, набутого за час шлюбу з ОСОБА_1, присудивши у власність ОСОБА_1 авто НОМЕР_2, 2010 року випуску та гараж НОМЕР_5 в громадському об'єднанні автолюбителів «Ротор» за адресою: м. Ізмаїл, вул. Транспортників,3 та зобов'язати сплатити ОСОБА_2 109 130 грн. як компенсацію вартості 1/2 частини авто та 1/2 частини гаражу, мотивуючи тим, що гараж був збудований, а авто куплено у період шлюбу, вартість майна складає 218 260 грн.

19.12.2014 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 надала заяву про зміну зустрічних позовних вимог, та просила суд визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя 123/752 частин нежитлових будівель по АДРЕСА_1, провести розподіл майна та виділити їй у власність 123/752 частин нежитлових будівель по АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не з'явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, змінені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 визнали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання також не з'явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, змінені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та позовні вимоги ОСОБА_1 визнали у повному обсязі.

Треті особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, надали заяви в яких не заперечують, щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_6 та не заперечують щодо задоволення уточнених позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що змінені позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Частки майна дружини та чоловіка у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, відповідно до ст. 70 СК України є рівними.

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд приймає до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання." Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК, ч.З ст.368 ЦК), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені із цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартира, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч. 1 ст. 65 СК України.

В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 25.12.1982 року по 25.06.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 25.12.1982 року серії II-ЖД №317542 та рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.06.2011 року (а.с. 10, 69 т.2).

В період шлюбу сторонами було придбане наступне майно:

квартира АДРЕСА_6 на підставі договору міни від 17.08.1994 року, посвідченого державний нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі №2 (а.с. 15 т.1);

автомобіль НОМЕР_1, 2010 року випуску (а.с. 67 т.2);

гараж НОМЕР_5 в громадському об'єднанні автолюбителів «Ротор» за адресою: м. Ізмаїл, вул. Транспортників, 3 (а.с. 68 т.2).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Частиною 1 ст.60 СК України передбачено, що майно, придбане подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба та т.п.) самостійного заробітку (доходу).

Отже зазначене майно є об'єктом спільної сумісно власності подружжя ОСОБА_2 та підлягає розподілу.

Крім того, як вбачається з довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» №1137 від 02.10.2014 року (а.с. 159-161 т.3) згідно договору дарування частини домоволодіння від 16.10.2003 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за №5441 ОСОБА_2 є власником 4/47 частин житлового домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається в цілому із: літ. А - жилий будинок цегляний жилою площею 202,1 кв.м., літ. Б - будинок жилий цегляний, жилою площею 38,2 кв.м., літ. Д - будинок жилий цегляний, житловою площею 86, 3 кв.м., літ. Г - вбиральня, надвірні споруди, розташовані на земельній ділянці площею 1352 кв.м. Згідно договору міни від 16.03.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_8, в реєстрі №1149 ОСОБА_2 є власником 59/752 частин житлового домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається в цілому із: літ. А - жилий будинок цегляний жилою площею 202,1 кв.м., літ. Б - будинок жилий цегляний, жилою площею 38,2 кв.м., літ. В - будинок жилий цегляний, житловою площею 86,3 кв.м., літ. Г - вбиральня, надвірні споруди.

Згідно виписки із рішення виконкому №465 від 12.04.2005 року (а.с. 167 т.3) було виключено зі складу житлового фонду 123/752 частини (4/47 частини + 59/752 частини = 123/752 частини) домоволодіння по АДРЕСА_1, належні на праві власності ОСОБА_2 За рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №714 від 17.05.2005 року ПП ОСОБА_2 надано дозвіл на реконструкцію 123/752 частин нежитлового приміщення під готель на сім номерів по АДРЕСА_1.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01.03.2005 року (а.с. 171-173 т. 3), посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_9 22.12.2005 року в реєстрі №3310 ОСОБА_2 на підставі рішення Ізмаїльської міської ради від 24.01.2005 року №915-IV отримала в оренду земельну ділянку загальною площею 0, 0229 га., що знаходиться по АДРЕСА_1

Як вбачається з висновку експерта № 01/36 - 2012 року від 30.04.2013 року ( а.с. 100-140 т. 1) на час дослідження будівельні роботи з реконструкції належних ОСОБА_2 приміщень житлового будинку та підвалу в готель на сім номерів з будівництвом надбудови та двоповерхової прибудови є виконаними, за їх результатами було збільшено загальну площу наземних та підвального поверхів, покращено експлуатаційні характеристики приміщень, змінено функціональне призначення реконструйованої частини. За об'ємно - планувальним вирішенням - (склад приміщень та їх висота і площа) реконструйована в готель частина домоволодіння відповідає вимогам ДБН В.2.2-20:2008 «Будинки і споруди. Готелі».

Частиною 1 статті 62 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, за змістом зазначеної норми особисте майно дружини, чоловіка може бути визнане об'єктом права спільної сумісної власності подружжя за наявності сукупності таких умов як: істотність збільшення вартості майна, збільшення такої вартості саме за час шлюбу, а також за наявності спільних трудових чи грошових затрат обох з подружжя або затрат другого з подружжя.

Згідно висновку експерта № 01/36 - 2012 року від 30.04.2013 року ринкова вартість належних ОСОБА_2 123/752 часток у домоволодінні по АДРЕСА_1 в результаті реконструкції та зміни функціонального призначення збільшилась на 3145761 грн. Ринкова вартість належних ОСОБА_2 123/752 часток домоволодіння по АДРЕСА_1 складає 3493968 грн.

За таких обставин, оскільки сторони визнають, що в період шлюбу вартість 123/752 часток домоволодіння по АДРЕСА_1 істотно збільшилась, що підтверджується також висновком експерта внаслідок спільних трудових та грошових затрат подружжя ОСОБА_2, воно є об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2.

Спору з приводу вартості майна між сторонами не має.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

У відповідності до роз'яснень п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 наполягав на отриманні та виплаті грошової компенсації частини вартості майна, а ОСОБА_2 не заперечувала щодо цього, суд для забезпечення рівності часток чоловіка та дружини у майні подружжя вважає необхідним присудити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини нежитлових приміщень, від 123/752 частини нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 у розмірі 190 000 грн., зобов'язавши ОСОБА_2, сплатити вказану суму в строк до 19.12.2015 року виділивши у власність ОСОБА_2 123/752 частини нежитлових приміщень по АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57- 61, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 62,69,70,71 СК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя, визнання права власності, стягнення грошової компенсації - задовольнити.

Виділити у власність ОСОБА_1:

квартиру АДРЕСА_8;

автомобіль НОМЕР_1, 2010 року;

гараж НОМЕР_5 в громадському об'єднанні автолюбителів «Ротор», розташований за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул. Транспортників,3.

Стягнути з ОСОБА_2, індивідуальний ідентифікаційний номер - «НОМЕР_3», на користь ОСОБА_1, індивідуальний ідентифікаційний номер - «НОМЕР_4», грошову компенсацію вартості 1/2 частини майна від 123/752 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 в сумі 190 000 (сто дев'яносто тисяч гривень) грн., зобов'язавши ОСОБА_2 сплатити вказану суму в строк до 19 грудня 2015 року.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя, розподіл майна та виділення майна у власність - задовольнити.

Визнати 123/752 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Виділити у власність ОСОБА_2 123/752 частин нежитлових будівель по АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя Т.П.Пащенко