справа № 165/1235/13-ц
провадження №2/165/84/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ференс-Піжук О.Р.,

при секретарі Харук Ю.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4,

третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6, відділ державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції, про поділ майна подружжя-

встановив:

ОСОБА_7 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_8 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 12.03.2014 року до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача залучені ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6 та відділ державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції,

Позовні вимоги ОСОБА_7 виклала в редакції заяви від 18.09.2014 року і мотивовує їх тим, що з 06 жовтня 1984 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_8, який розірваний рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 25 червня 2012 року. За період шлюбу сторонами було набуто наступне майно: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Волинської області ринковою вартістю 341144 грн.; транспортний засіб «Iveco», модель « 49.10.А051», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, вартістю 44935 гривень 71 копійок, транспортний засіб марки «Фіат», модель «Dukato», реєстраційний номер НОМЕР_3, вартістю 8834 грн.10 копійок; рушниці «Меффет» («Сімсон») НОМЕР_4 та ІЖ-18 НОМЕР_5 вартістю 2500 гривень; кухонну стінку коричневого кольору вартістю 2000 гривень; холодильник білого кольору марки «LG» вартістю 2500 гривень; м'яку частину вартістю 3000 гривень; спальний гарнітур вартістю 2000 гривень, спальний гарнітур вартістю 1000 гривень; телевізор марки «Шнайдер» вартістю 1000 гривень; телевізор марки «Грюндік» вартістю 1000 гривень, меблеву стінку вартістю 1000 гривень. Вказує, що вище перелічене майно є спільною сумісною власністю сторін, так як було придбано за час шлюбу. Іншого спільного майна у них немає. Загальна вартість спільного сумісного майна становить 410913,89 гривень. Просить поділити спільне майно подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Волинської області, транспортний засіб марки «Фіат», модель «Dukato», реєстраційний номер НОМЕР_3, вартістю 8834 грн. 10 копійок та виділити їй у приватну власність кухонну стінку коричневого кольору- вартістю 2000 гривень, холодильник білого кольору марки «LG» вартістю 2500 гривень, м'яку частину вартістю 3000 гривень, спальний гарнітур вартістю 2000 гривень, телевізор марки «Шнайдер» вартістю 1000 гривень.

Визнати право власності за ОСОБА_8 на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Волинської області., виділити останньому у приватну власність транспортний засіб «Iveco», модель « 49.10.А051», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, вартістю 44935 гривень 71 копійок, рушниці «Меффет» («Сімсон») НОМЕР_4 та ІЖ-18 НОМЕР_5 вартістю 2500 гривень, спальний гарнітур вартістю 1000 гривень, телевізор марки «Грюндік» вартістю 1000 гривень, меблеву стінку вартістю 1000 гривень. Враховуючи різницю вартості майна просить стягнути з ОСОБА_8 на її користь 31101 гривню 61 копійку різниці у вартості рухомого майна.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з наведених підстав. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила щодо їх задоволення в повному обсязі.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову.

Представник третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_7 обрала неправильний спосіб захисту свого права власності, оскільки спільне майно подружжя перебуває в обтяженні. Пояснив, що вироком Локачинського районного суду від 29.01.2010 року ОСОБА_8 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України до шести років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки. Також присуджено до стягнення відшкодування матеріальної та моральної шкоди на користь ОСОБА_3 та інших потерпілих, що залучені в якості третіх осіб на стороні відповідача у даній справі. В забезпечення виконання вироку суду в частині стягнення коштів на користь потерпілих, на майно, що належить ОСОБА_8 і яке є предметом поділу, накладено арешт постановою слідчого від 20.03.2009 року та постановами державного виконавця, що здійснює примусове виконання вироку суду в частині цивільного позову. Стверджує, що майно, яке перебуває в обтяженні, не підлягає поділу, а свої права на зазначені об'єкти нерухомого і рухомого майна позивач мала захищати шляхом вирішення питання про звільнення їх з - під арешту під час розгляду кримінальної справи відносно ОСОБА_8, що розглядалась Локачинським районним судом Волинської області в 2010 році.

Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд, визначивши правові норми, що регулюють спірні правовідносини, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в зв'язку з наступним.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, в силу ст.71 СК України допускається лише за його згодою.

У статті 22 КпШС України, який був чинним до 01 січня 2004 року, вказано, що спільною сумісною власністю визнається майно, нажите подружжям за час шлюбу.

Вирішуючи спір між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, його вартість, з'ясувати джерело його придбання та визначити долю кожного з них в цьому майні.

Судом встановлено, що сторони - позивач ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_8 перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 1984 року (а.с.4). Рішенням Нововолинського міського суду від 25 червня 2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.5).

За час шлюбу сторонами було придбано житловий будинок АДРЕСА_1, Волинської області.

08.11.2010 року право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за відповідачем ОСОБА_8, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав (а.с.7), копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.6).

За відповідачем ОСОБА_8 зареєстровані, придбані у шлюбі, транспортні засоби «Iveco», модель « 49.10.А051», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, вартістю, згідно звіту ТзОВ «Таір-ЛТД» №00622 про оцінку автомобіля (а.с.19-35), 44935,71грн., транспортний засіб марки «Фіат», модель «Dukato», реєстраційний номер НОМЕР_3, вартістю, згідно висновку експерта №00023 експертного авто товарознавчого дослідження автомобіля від 17.10.2012 року (а.с.37-46), 8834,10 грн., що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.8), та реєстраційною карткою АМТ (а.с.9).

Згідно висновку №30 судової будівельно-технічної експертизи від 25 грудня 2012 року (а.с.10-18) вищезазначений житловий будинок технічно можливо поділити в натурі на частки по ?.

Відповідно до висновку №27 судової будівельно-технічної експертизи від 26 серпня 2014 року (а.с. 8-15,т.2.) ринкова вартість житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 Волинської області становить 341144 грн.

В судовому засіданні з пояснень сторін, третіх осіб без самостійних вимог, встановлено, що майно, яке включено позивачем у перелік спільного майна подружжя, і підлягає поділу, перебуває в обтяженні в зв'язку із покладенням на відповідача ОСОБА_8 вироком Локачинського районного суду від 29 січня 2010 року (а.с.67-68) обовязку по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди на користь ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, що підтверджено копіями актів опису й арешту майна від 20.05.2011 року, 16.02.2012 року, копією постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.05.2011 року, копією акту приймання-передавання майна від 04.04.2012 року (а.с.195-201).

Представник третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 стверджує, що з врахуванням вказаних вище обставин, майно подружжя не може бути предметом поділу, оскільки воно обтяжене в зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по відшкодуванню шкоди завданої ним внаслідок ДТП.

Вироком Локачинського районного суду від 29 січня 2010 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні ДТП. На нього особисто, як на особу, що здійснювала керування транспортним засобом за участі і з вини якого сталася ДТП, покладено обов'язок по відшкодуванню шкоди потерпілим, що залучені до даної справи в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача.

Враховуючи наведене, позивач не несе відповідальності по зобов'язаннях колишнього чоловіка щодо відшкодування шкоди внаслідок ДТП, а тому її вимоги про поділ спільного майна подружжя є правомірними, і ніяким чином не порушують права та інтереси третіх осіб. Такий спосіб захисту права власності позивач здійснює згідно вимог сімейного законодавства, в порядку ст.3 ЦПК України, а в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.

Вирішуючи питання по поділ майна подружжя, суд також враховує роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що викладені у п. 5 постанови від 27 серпня 1986 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» в яких зазначено, що вирішуючи позов одного з подружжя про виключення з опису належної йому частки майна у спільній сумісній власності подружжя, суду необхідно враховувати, що майно нажите подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю і у разі його поділу, їх частки визнаються рівними.

В судовому засіданні встановлено, що і не заперечували учасники процесу, що за час шлюбу сторонами було придбане наступне майно: житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Волинської області ринковою вартістю 341144 грн.; транспортний засіб «Iveco», модель « 49.10.А051», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, вартістю 44935 гривень 71 копійка, транспортний засіб марки «Фіат», модель «Dukato», реєстраційний номер НОМЕР_3, вартістю 8834 грн.10 копійок; рушниці «Меффет» («Сімсон») НОМЕР_4 та ІЖ-18 НОМЕР_5 вартістю 2500 гривень; кухонну стінку коричневого кольору вартістю 2000 гривень; холодильник білого кольору марки «LG» вартістю 2500 гривень; м'яку частину вартістю 3000 гривень; спальний гарнітур вартістю 2000 гривень, спальний гарнітур вартістю 1000 гривень; телевізор марки «Шнайдер» вартістю 1000 гривень; телевізор марки «Грюндік» вартістю 1000 гривень, меблеву стінку вартістю 1000 гривень, загальною вартістю 410913,89 грн.

Таким чином суд визнає за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Волинської області транспортний засіб марки «Фіат», модель «Dukato», реєстраційний номер НОМЕР_3, вартістю 8834,10 грн. та виділяє їй у приватну власність кухонну стінку коричневого кольору- вартістю 2000 гривень, холодильник білого кольору марки «LG» вартістю 2500 гривень, м'яку частину вартістю 3000 гривень, спальний гарнітур вартістю 2000 грн., телевізор марки «Шнайдер» вартістю 1000 гривень, загальна суму виділеного майна ОСОБА_7 становить 189906,10 грн., (із розрахунку 170572 грн.(341144:2) + 8834,10 грн.+2000 грн.+2500 грн.+3000 грн.+2000 грн.+1000 грн.), та за ОСОБА_8 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Волинської області і виділяє йому у приватну власність транспортний засіб «Iveco», модель « 49.10.А051», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, вартістю 44935,71 грн., рушниці «Меффет» («Сімсон») НОМЕР_4 та ІЖ-18 НОМЕР_5 вартістю 2500 гривень, спальний гарнітур вартістю 1000 гривень, телевізор марки «Грюндік» вартістю 1000 гривень, меблеву стінку вартістю 1000 гривень, загальна вартість виділеного майна ОСОБА_8 221007,71 грн. (із розрахунку 170572 грн.+ 44935,71грн.+2500грн.+1000грн.+1000грн.+1000грн.).

Враховуючи різницю у вартості майна, суд стягує з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 31101, 61 грн.(221007,71грн.-189906,10 грн.=31101,61 грн.) різниці у вартості рухомого майна.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, також до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, а саме сума сплаченого судового збору в розмірі 1846,71 грн. (а.с.1 т. 1)

Керуючись ст. ст. 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. 22 КУпШС, ст.ст. 60, 61, 69, 70 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 368, 372 ЦК України,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Волинської області

Визнати за ОСОБА_7 право власності на транспортний засіб марки «Фіат», модель «Dukato», реєстраційний номер НОМЕР_3, вартістю 8834 (вісім тисяч вісімсот тридцять чотири) гривні 10 копійок

Виділити ОСОБА_7 у приватну власність кухонну стінку коричневого кольору- вартістю 2000 (дві тисячі) гривень, холодильник білого кольору марки «LG» вартістю 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень, м'яку частину вартістю 3000 (три тисячі) гривень, спальний гарнітур вартістю 2000 (дві тисячі) гривень, телевізор марки «Шнайдер» вартістю 1000 (одну тисячу) гривень.

Визнати право власності за ОСОБА_8 на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Волинської області.

Виділити ОСОБА_8 у приватну власність транспортний засіб «Iveco», модель « 49.10.А051», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, вартістю 44935 (сорок чотири дев'ятсот тридцять п'ять) гривень 71 копійок, рушниці «Меффет» («Сімсон») НОМЕР_4 та ІЖ-18 НОМЕР_5 вартістю 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень, спальний гарнітур вартістю 1000 (одну тисячу) гривень, телевізор марки «Грюндік» вартістю 1000 (одну тисячу) гривень, меблеву стінку вартістю 1000 (одну тисячу) гривень.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 31101 (тридцять одну тисячу сто одну) гривню 61 копійку різниці у вартості рухомого майна, Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 1846 (одну тисячу вісімсот сорок шість) гривень 71 копійку сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_8 в користь держави судовий збір в сумі 213 (двісті тринадцять) грн. 29 копійок

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук