АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Савчук М.В.

cуддів: Бреславського О.Г., Половінкіної Н.Ю.

секретар Давня Я.А.

за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх представника ОСОБА_3, представника відповідача Гілюк М.Д. та Венерського О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до кредитної спілки «Буковинський Альянс» про визнання неправомірним рішення Спостережної ради та відшкодування збитків, за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та кредитної спілки «Буковинський Альянс», на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 жовтня 2014 року,-

встановила:

У серпні 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаним вище позовом.

Посилалися на те, що 08 червня 2005 року ОСОБА_1 вступив в члени кредитної спілки «Буковинський Альянс», сплативши вступний внесок у сумі 20 грн., обов'язковий пайовий внесок у сумі 20 грн. та додатковий пайовий внесок у розмірі 80 000 грн. на особовий рахунок 000064. 10 жовтня 2012 року ОСОБА_2 вступив в члени кредитної спілки «Буковинський Альянс», сплативши вступний внесок у сумі 20 грн., обов'язковий пайовий внесок у сумі 20 грн. та додатковий пайовий внесок у розмірі 80 000 грн. на особовий рахунок НОМЕР_1.

Відповідно до положень статуту кредитної спілки особа стає членом кредитної спілки за умови сплати вступного та обов'язкового пайових внесків (п. 14.2).

Відповідно до умов типового договору про строковий вклад на депозитний рахунок, що був укладений ОСОБА_1 03.12.2013 року спілка нараховує відсотки у сумі 21% річних.

____________________________________________________________________

22ц-1668 / 2014 р. Головуючий у 1 інстанції Гончарова І.М.

Категорія 59 доповідач Савчук М.В.

Відповідач нараховував щоквартально 24 % річних на додатковий пайовий внесок ОСОБА_1 до 2011 року. Але за результатами 2011 року 29.02.2012 року одноразово було нараховано 6% річних в сумі 12 894,03 грн., а за 2012 рік - 07.02.2013 року 11% річних в сумі 23 138,83 грн. Також відповідач одноразово 07.02.2013 року нарахував ОСОБА_2 11% річних за 2012 рік в сумі 2 043, 28 грн. Виплата процентів за 2013 рік не відбулась, хоча процентна ставка за депозитним вкладом кредитної спілки складала 21 % річних, а, отже, дохідність мала би бути не нижче цієї ставки і не вище 42% річних.

06 березня 2014 року позивачі, керуючись п.п. 17.1, 17.4, 17.5 статуту кредитної спілки, статтею 11 Закону України «Про кредитні спілки» подали заяви про добровільний вихід з кредитної спілки, які були зареєстровані відповідачем 12.03.2014 року.

Згідно відповіді кредитної спілки Спостережною радою 28.01.2014 року було розглянуто питання про повернення додаткових пайових внесків та ухвалено рішення тимчасово призупинити повернення додаткових пайових внесків та ввести мораторій на вихід із членів кредитної спілки.

Вважають, що Спостережна рада кредитної спілки «Буковинський Альянс» неправомірно за відсутності необхідних повноважень, які належать виключно Загальним зборам, вирішила питання про введення мораторію на вихід із членів кредитної спілки та призупинення повернення додаткових пайових внесків, чим порушила цивільні права членів кредитної спілки, гарантовані Конституцією України.

Внаслідок цього з 11.04.2014 року на підставі ст. 509 ЦК України, п.п. 17.5, 17.8 ст. 17 Статуту кредитної спілки між позивачем і кредитною спілкою виникло зобов'язання, в силу якого відповідач повинен виплатити позивачу не пізніше, ніж через один місяць пайові внески і відповідні доходи (відсотки).

Так як відповідач здійснював розміщення коштів членів спілки на депозитних рахунках під 21 % річних, отже упущена вигода теж повинна розраховуватись по цій процентній ставці.

Враховуючи положення п. 17.8 ст. 17 Статуту КС «Буковинський Альянс» і дату виходу позивачів із членів кредитної спілки, яка мала відбутись 11.04.2014 року, додатковий пайовий внесок повинен був бути виплачений відповідачем до 11.05.2014 року, а відсотки нараховані і виплачені за весь період їх не нарахування та користування пайовим внеском з 01.01.2013 року до 11.04.2014 року., позивачі просили відшкодувати збитки, завдані неповерненням додаткового пайового внеску, а саме: ОСОБА_1:

- 165 966, 88 грн. - сума додаткового пайового внеску;

- 44497, 31 грн. - сума процентів у розмірі 21 % річних, які мали бути нараховані в період з 01.01.2013 року по 11.04.2014 року;

- 10102, 28 грн. - сума інфляційних витрат на суму додаткового внеску та процентів за період з 11.05.2014 року по 18.08.2014 року;

- 1729, 84 грн. - сума 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України за період з 11.05.2014 року по 18.08.2014 року;

- 12108, 90 грн. - сума упущеної вигоди з невикористання неповернених сум додаткового пайового внеску та відсотків за період з 11.05.2014 року по 18.08.2014 року;

ОСОБА_2:

- 82043,28 грн. - сума додаткового пайового внеску;

- 21996,59 грн. - сума процентів у розмірі 21 % річних, які мали бути нараховані в період з 01.01.2013 року по 11.04.2014 року;

- 4993,91 грн. - сума інфляційних витрат на суму додаткового внеску та процентів за період з 11.05.2014 року по 18.08.2014 року;

- 855,12 грн. - сума 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України за період з 11.05.2014 року по 18.08.2014 року;

- 5985,86 грн. - сума упущеної вигоди з невикористання неповернених сум додаткового пайового внеску та відсотків за період з 11.05.2014 року по 18.08.2014 року.

Також позивачі просили суд визнати неправомірним і недійсним протокол засідання Спостережної ради Кредитної спілки «Буковинський альянс» від 28.01.2014 року в частині рішення з п'ятого питання порядку денного «щодо повернення додаткових пайових внесків членам Кредитної спілки та введення мораторію на вихід із членів Кредитної спілки»;

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірним рішення Спостережної ради Кредитної спілки «Буковинський альянс», викладене в пункті 5 протоколу засідання Спостережної ради Кредитної спілки «Буковинський альянс» від 28 січня 2014 року щодо введення мораторію на вихід з членів Кредитної спілки.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять змінити рішення суду першої інстанції та стягнути з кредитної спілки «Буковинський альянс» на їх користь збитки, завдані неповерненням пайових внесків та відсотків на додаткові пайові внески згідно з позовними вимогами.

Посилаються на незаконність рішення суду у вказаній частині, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, незастосування норм матеріального права, які необхідно було застосувати до спірних правовідносин.

В заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кредитна спілка « Буковинський Альянс» просить відхилити апеляційну скаргу подану позивачами по справі.

В апеляційній скарзі кредитна спілка «Буковинський Альянс» просить рішення суду першої інстанції змінити, виключити з мотивувальної частини рішення (с. 4 рішення) текст «судом встановлено, що позивачі є членами КС «Буковинський альянс», а саме ОСОБА_1 з 8 червня 2005 року, а ОСОБА_2 з 10 жовтня 2010 року. При вступі в члени КС «Буковинський Альянс» кожен з них сплатив обов'язковий пайовий внесок 20 грн. та додатковий пайовий внесок в сумі 80 000 грн.» та замість зазначеного абзацу зазначити: «судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є членом КС «Буковинський Альянс» з 10 жовтня 2012 року. При вступі в члени КС «Буковинський Альянс» сплатив обов'язковий пайовий внесок 20 грн. та додатковий пайовий внесок в сумі 80 000 грн.».

В мотивувальній частині рішення абзац «В задоволенні вимог про стягнення з відповідача на користь позивачів додаткових пайових внесків, процентів, інфляційних витрат, 3% річних та упущеної вигоди слід відмовити в зв'язку з тим, що на час прийняття судового рішення не настали обставини, тобто немає рішення органу управління Кредитної спілки про припинення членства позивачів в Кредитній спілці, яке обумовлює виникнення зобов'язань, в силу яких відповідач повинен виплатити позивачам не пізніше, ніж через один місяць пайові внески і відповідні доходи» доповнити реченням насту-

пного змісту «Окрім цього, позивачем ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження факту внесення на рахунок КС «Буковинський Альянс» обов'язкового пайового внеску в сумі 20 грн. та додаткового пайового внеску в сумі 80 000 грн.».

Посилається на неправомірність рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Спостережної ради кредитної спілки про введення мораторію на вихід з членів кредитної спілки є неправомірним, прийнятим з порушенням вимог закону, а стягнення з відповідача на користь позивачів сум додаткових внесків, процентів, інфляційних витрат, 3% річних та упущеної вигоди є необґрунтованим, оскільки на час прийняття судового рішення не настали обставини, тобто відсутнє рішення органу управління Кредитної спілки про припинення членства позивачів в Кредитній спілці, яке обумовлює виникнення зобов'язань, в силу яких відповідач повинен виплатити позивачам не пізніше, ніж через один місяць пайові внески і відповідні доходи.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі є членами кредитної спілки «Буковинський Альянс», а саме: ОСОБА_1 з 08 червня 2005 року, а ОСОБА_2 з 10 жовтня 2012 року. При вступі в члени КС «Буковинський Альянс» кожен з них сплатив обов'язковий пайовий внесок 20 грн. та додатковий пайовий внесок в сумі 80 000 грн.

06 березня 2014 року позивачі звернулись до відповідача із письмовими заявами про вихід із членів спілки та виплату належних їм внесків, на які отримали листи з повідомленням, що рішенням Спостережної ради Кредитної спілки від 28 січня 2014 року ухвалено тимчасово призупинити повернення додаткових пайових внесків та ввести мораторій на вихід з членів кредитної спілки.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка є юридичною особою, має самостійний баланс, банківські рахунки, які відкриває і використовує згідно із законодавством у самостійно обраних банківських установах, а також може мати печатки та бланки, власну символіку.

Згідно статті 15 Закону України «Про кредитні спілки» до компетенції спостережної ради кредитної спілки належить вирішення питань про прийняття нових членів до кредитної спілки та припинення членства у кредитній спілці.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про кредитні спілки» діяльність кредитної спілки ґрунтується на таких основних принципах: добровільності вступу та свободи виходу з кредитної спілки; рівноправності членів кредитної спілки; самоврядування; гласності.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про кредитні спілки» Закону України «Про кредитні спілки» члени кредитної спілки мають право вийти з членів кредитної спілки в порядку, передбаченому цим Законом та статутом кредитної спілки.

Згідно пункту 17.4 Статуту Кредитної спілки кожен член кредитної спілки має право в будь-який час вийти з кредитної спілки за власним бажанням, для цього він повинен подати письмову заяву про добровільний вихід з кредитної спілки до Спостережної ради, яка повинна розглянути заяву члена спілки та прийняти рішення про припинення його членства. Можливості відстрочити час виходу з членів спілки ні Статут Кредитної спілки не передбачає.

Отже, введення мораторію на вихід з членів кредитної спілки є неправомірним, таким, що порушує законні права члена кредитної спілки, а тому колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про визнання неправомірним рішення Спостережної ради щодо введення мораторію на вихід з членів кредитної спілки.

Частиною 6 статті 10 зазначеного Закону передбачено, що днем припинення членства у кредитній спілці вважається день прийняття загальними зборами членів кредитної спілки або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. У разі припинення членства фізичної особи у кредитній спілці вступний внесок їй не повертається. Повернення обов'язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску,

провадиться в порядку, передбаченим статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором.

Оскільки рішення про припинення членства у кредитній спілці щодо позивачів прийнято не було, що є умовою для виплати позивачам пайових внесків та відповідних доходів, судом правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачів додаткових внесків, процентів, інфляційних витрат, 3 % річних та упущеної вигоди. У зв'язку з цим доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення з відповідача збитків, завданих неповерненням пайових внесків згідно з позовними вимогами є необґрунтованими.

Не заслуговують на увагу також посилання апелянтів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на те, що суд першої інстанції помилково вважав, що в силу ненастання події прийняття рішення про вихід та виплату пайових внесків не виникло зобов'язання відповідача щодо повернення додаткових пайових внесків та відповідних доходів, оскільки не застосував ч. 3 ст. 212 ЦК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити припинення прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (скасувальна обставина). Якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала. Якщо настанню обставини недобросовісно сприяла сторона, якій це вигідно, обставина вважається такою, що не настала.

Із загального змісту зазначеної норми Закону вбачається, що обставини, про які йдеться вище, мають бути обумовлені в договорі (відкладальна та скасувальна обставина), що не стосується правовідносин, які виникли між сторонами.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги кредитної спілки «Буковинський Альянс» про те, що судом неправомірно встановлено, що ОСОБА_1 є членом кредитної спілки, так як на підтвердження факту сплати вступного внеску в сумі 20 грн., обов'язкового пайового внеску в сумі 20 грн. та додаткового пайового внеску в сумі 80 000 грн. ОСОБА_1 доказів не надав, оскільки сам відповідач КС «Буковинський Альянс» листами на адресу ОСОБА_1 № 30041401 від 30.04.2014 року (а.с. 21), № 22071405 від 22.07.2014 року (а.с. 68) зазначив, що особовим рахунком члена спілки ОСОБА_1 є рахунок 000064 та надав довідку від 03.03.2014 року про рух коштів з 2009 року по 03.03.2014 року, а також повідомляв, що жодних змін по його рахунку з 03.03.2014 року по 22.07.2014 року не відбулося.

Посилання кредитної спілки на те, що судом неправомірно встановлено, що позивач ОСОБА_2 є членом спілки з 10 жовтня 2010 року, як на підставу зміни рішення суду є необгрунтованими, оскільки судом було помилково зазначено дану дату вступу ОСОБА_2 до кредитної спілки, що не може бути підставою для зміни рішення в силу вимог ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 не є членом кредитної спілки.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд дав належну оцінку всім наявним у справі доказам, та навів у рішенні мотиви спростування кожного з доводів, які наводилися.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг є безпідставними, висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України , колегія суддів ,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу кредитної спілки «Буковинський Альянс» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: