Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5544/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарях: Чайка А.М., Вергелес Ю.В., Байда О.М., Гордієнко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ "УкрСиббанк" звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позову вказує, що 23.02.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого по всіх правах та зобов'язаннях виступає ПАТ "УкрСиббанк", та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у розмірі 21300,0 швейцарських франки, на строк користування з 23.02.2007 року по 20.02.2017 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, з розрахунку 9,99% річних.

Погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно п. 2.4 Кредитного договору відбувається з 01 по 20 число кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти. Додатковою угодою до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року було змінено схему погашення кредиту.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 0 від 23.02.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки № 48243 від 23.02.2007 року, відповідно до умов якого відповідачкою ОСОБА_2 було передано в іпотеку Банку однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 28,9 кв.м., житловою площею 15.5 кв.м., яка є власністю ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу від 11.08.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу зареєстрованим номером № 4084, який зареєстрований в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 1403958.

Пунктом 2.1.1 Договору іпотеки передбачено, що у разі невиконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором Іпотекодавець має право задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, включаючи основну суму борг, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків завданих відстрочкою (розстрочкою) виконання або простроченням виконання умов договору та неустойку.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 590 ЦК України передбачено, що Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Статтею 12 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення Іпотекодержателем обов'язків, встановлених іпотечним договором Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в різі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Вказує, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 0 від 23.02.2007 року станом на 04.04.2014 року складає 320898 грн. 18 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 17097,20 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 04.04.2014 року складає 223 722 грн. 47 коп.; заборгованість по прострочених процентах за користування кредитом - 6602,44 швейцарських франки, що за курсом НБУ станом на 04.04.2014 року складає 86395 грн.09 коп.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 741 грн. 94 коп.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах за користування кредитом - 10038 грн. 68 коп.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані вказаний строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України в разі порушення позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором банк має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов'язань за кредитним договором.

А тому, просить достроково стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсиббанк" заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року станом на 04.04.2014 року в сумі 320898 грн. 18 коп.; звернути стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 28,9 кв.м., житловою площею 15,5 кв.м., яка є власністю ОСОБА_2 для задоволення вимог АТ "Укрсибанк", що виникли на підставі Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року в розмірі 320898 грн. 18 коп.; встановити спосіб реалізації нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, а саме, шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку" та встановити початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності; на підставі ст. 217 ЦК України відстрочити виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки до скасування мораторію, встановленого Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті"; стягнути з відповідачів на користь ПАТ "Укрсиббанк" судовий збір в сумі 3208 грн. 98 коп.

В судовому засіданні представник позивача, за довіреністю Шульга С.Я., позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_4, позовні вимоги не визнали, пояснивши, що позивачем кредиті кошти за даним договором, за виключенням коштів в розмірі 660 швейцарських франків, були перераховані на рахунок № НОМЕР_4, який Банком гр. ОСОБА_1 ніколи не відкривався, а тому вважають що факт отримання ОСОБА_1 коштів в сумі заявленій в позові в межах даного договору не доведений належними доказами. Оскільки нарахування процентів та пені здійснювалося на всю суму, заявлену в позові, то фактично і такі нарахування являються безпідставними. А тому, просили відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача Шульга С.Я., відповідача ОСОБА_1, представника відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_4, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи 23.02.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого по всіх правах та зобов'язаннях є ПАТ "УкрСиббанк", та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з умовами якого Банк надає Позичальнику ОСОБА_1, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати і повернути Банку (грошові кошти) у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту поновлювальної кредитної лінії, що дорівнює 21300 швейцарських франків та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума дорівнює еквіваленту 86920 грн. 87 коп. за курсом Національного Банку України на день укладення цього Договору.

Відповідно до п. 1.2.1 Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року надання кредиту здійснюється на підставі заяви Позичальника у наступний термін: не раніше 23.02.2007 року.

Відповідно до п. 1.2.2 Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року Позичальник зобов'язався повернути суму кредиту та сплатити проценти, комісії, штрафи та інші платежі згідно умов Договору на рахунок № 549 в АКІБ "Укрсиббанк".

Відповідно до п. 1.3.1 Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів рахуючи з дати видачі, процентна ставка встановлюється у розмірі 9,99% річних.

По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 9.2 даного Договору.

У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому п. 9.2 даного Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці.

Відповідно до п. 1.3.2 Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року сторони домовилися, що за умовами цього Договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених ч. 1 п. 9.2 Договору.

Відповідно до п. 1.3.3 Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року нарахування процентів за цим Договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом факт/360 відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного Банку України та чинного законодавства України. Період цього нарахування процентів згідно умов цього Договору починається з дня фактичного надання кредиту, якщо умовами п.п. 1.3.2, 9.2 Договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Строк сплати процентів встановлено з 01 по 20 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти. При цьому остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту.

Відповідно до п. 1.5 Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року Кредит надається шляхом зарахування Банком коштів на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1, МФО 351005 у Банку для подальшого користування за цільовим призначенням.

Відповідно до п. 2.1 Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року у забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за даним Договором Банком приймається: застава нерухомості (будівлі/споруди/приміщення), а саме: однокімнатна квартира, згідно договору іпотеки № 48243 від 23.02.2007 року, загальною площею 28,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є власністю ОСОБА_2.

Як вбачається з Договору № 11121549-П/362 банківського рахунку від 23.02.2007 року, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та відповідачем ОСОБА_1 (а.с. 234-243 том 1), останньому Банком були відкриті наступні поточні рахунки:

- № НОМЕР_2 в іноземній валюті, за тарифним пакетом "Базовий";

- № НОМЕР_2 в національній валюті, за тарифним пакетом "Базовий";

- № НОМЕР_3 в національній валюті, за тарифним пакетом "Спецільний".

Також в судовому засіданні встановлено, що 23.02.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки № 48243, відповідно до умов якого остання, з метою забезпечення зобов'язань Позичальника ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року передає в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 14,5 кв.м., яка належить їй на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 11.07.2003 року.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані вказаний строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України в разі порушення Позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором Банк має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК).

Належними та допустимими доказами отримання Позичальником - ОСОБА_1 кредитних коштів є заяви на видачу готівки та ордер-розпорядження.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року подавав на ім'я начальника відділення № 362 АКІБ "Укрсиббанк" Панченка С.П. заяви на видачу готівки: а саме:

- 23.02.2007 року - на транш в сумі 6700 швейцарських франків в межах ліміту кредитної лінії, відкритої згідно Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року (а.с. 72 том 1);

- 13.03.2007 року - транш в сумі 11700 швейцарських франків в межах ліміту кредитної лінії, відкритої згідно Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року (а.с. 76 том 1);

- 30.03.2007 року - транш в сумі 650 швейцарських франків в межах ліміту кредитної лінії, відкритої згідно Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року (а.с. 81 том 1);

- 13.04.2007 року - транш в сумі 1760 швейцарських франків в межах ліміту кредитної лінії, відкритої згідно Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року (а.с. 85 том 1).

Факт подання таких заяв не заперечувався і відповідачем ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Однак, як вбачається з матеріалів справи лише кошти в розмірі 660 швейцарських франків були перераховані на поточний рахунок відповідача ОСОБА_1, який відкритий в рамках Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року, а саме на рахунок № НОМЕР_2 (а.с. 86 том 1).

Всі інші кошти були перераховані на рахунок № НОМЕР_4 (а.с. 73, 77, 82), який Банком Позичальнику ОСОБА_1 не відкривався, що стверднуться листом за підписом начальника управління якості клієнтського обслуговування АТ "Укрсиббанк" Середа В.М. від 20.09.2012 року, вих. №12-21/25217 (а.с. 186 том 1).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 не заперечував факт отримання ним коштів в Банку, згідно заяв на видачу готівки, однак заперечував факт отримання їх в межах Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року та в сумі, заявленій в позові.

Надана позивачем під час розгляду справи, в якості доказу отримання відповідачем ОСОБА_1 коштів по Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року, Виписка за особовим рахунком № НОМЕР_2 Позичальника ОСОБА_1 (про рух коштів на ньому) не підписана уповноваженою на те особою, а лише посвідчена начальником Дніпровського центру стягнення боргів ДСБ АТ "Укрсиббанк" Шульга С.Я. Крім того, вказана виписка суперечить виписці з поточного рахунку НОМЕР_5 Позичальника ОСОБА_1 за підписом начальника відділення № 360 АТ "Укрсиббанк" з якої вбачається, що рух коштів по вказаному рахунку (в національній валюті України) починається з 21.07.2008 року, і заборгованість по ньому на суму заявлену в позові відсутня (а.с. 190 том. 1), а також виписці з поточного рахунку НОМЕР_5 Позичальника ОСОБА_1 за підписом начальника відділення № 360 АТ "Укрсиббанк" з якої вбачається, що рух коштів по вказаному рахунку (в швейцарських франках) починається з 21.07.2008 року, і заборгованість по ньому на суму заявлену в позові також відсутня (а.с. 192 том. 1). Вказані виписки не містять даних про надходження на рахунок Позичальника ОСОБА_1 № НОМЕР_2 коштів заявлених в позові.

З метою повного та об'єктивного з'ясування обставин справи, суд ухвалою від 01.04.2014 року зобов'язував позивача - ПАТ "Укрсиббанк" надати суду Кредитну справу по Кредитному договору № 0 від 23.02.2007 року, укладеному між АКІБ "Укрсиббанк" та ОСОБА_1, однак вказана ухвала позивачем виконана не була.

Таким чином суд вважає, що факт отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів в загальній сумі 19710 швейцарських франків саме за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року, позивачем в судовому засіданні не доведений належними та допустимими доказами, а доведений лише не суму - 660 швейцарських франків, оскільки саме вказана сума була перерахована Банком на поточний рахунок Позичальника ОСОБА_7 НОМЕР_5 (а.с. 86 том. 1) та в подальшому отримана позичальником ОСОБА_1

Враховуючи, що проценти та пеня нараховувалися відповідачу ОСОБА_1 на всю суму кредиту, в тому числі і на кошти, факт отримання яких відповідачем ОСОБА_1 позивачем в судовому засіданні не доведений, а суми платежів, які сплачувалися відповідачем зараховувалися в першу чергу на сплату відсотків та пені, тоді як із зменшенням відсотків та пені могли бути зараховані і на погашення тіла кредиту, що привело б до зменшення основної заборгованості по кредиту, суд за відсутності відповідного розрахунку позбавлений можливості здійснити такий, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ПАТ "Укрсиббанк" до ОСОБА_1 в зв'язку з його недоведеністю.

Оскільки вимоги позивача - ПАТ "Укрсиббанк" до ОСОБА_2, як Іпотекодавця, є похідним від основного зобов'язання, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні і в цій частині позову.

На підставі викладеного, ст.ст. 10, 11, 27, 60, 61, 205, 213-215 ЦПК України, керуючись ст.ст.526, 527, 529, 530, 536, 599, 1048, 1054 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: В.М. Скляренко

Головуючий: В. М. Скляренко