Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2014 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Юровська Г.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 12 грудня

2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 10 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Ізяславської центральної районної лікарні Хмельницької області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що наказом від 19 серпня 2014 року № 119-п її було звільнено з посади медсестри патронажної наркологічного кабінету Ізяславської центральної районної лікарні Хмельницької області (далі - Ізяславська ЦРЛ Хмельницької області) за п. 4 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку із вчиненням прогулу без поважних причин.

Підставою прийняття такого наказу було те, що 11 серпня 2014 року на ім'я головного лікаря Ізяславської ЦРЛ Хмельницької області надійшла доповідна від старшої медсестри поліклініки Штогрін М.Д. про відсутність ОСОБА_2 на роботі.

На підставі наведеного вище ОСОБА_2 просила суд задовольнити позов.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області

від 12 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 10 березня 2015 року, у задоволенні позову

ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з того, що позивачку було звільнено з дотриманням вимог ч. 4 ст. 40 КЗпП України з урахуванням роз'яснень, викладених у п. п. 22, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України

від 06 листопада 1999 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Ізяславської центральної районної лікарні Хмельницької області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 12 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 10 березня 2015 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Г.В. Юровська