Справа № 565/943/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2014 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

- позивачки - ОСОБА_1,

- відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Кузнецовськ Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 з наступними вимогами: розірвати шлюб, укладений із відповідачем, залишивши їй на виховання малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дітьми повнолітнього віку; стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітніх дітей - синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (одної тисячі) грн. 00 коп. щомісячно з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Згідно з доводами позивачки сімейне життя з відповідачем не склалося. Останнім часом, як вказано в позовній заяві, між сторонами відсутнє взаєморозуміння через протилежність поглядів на сімейні відносини і сімейні обов'язки, а також щодо ведення спільного господарства та виховання дітей. ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 в сім'ї влаштовує постійні скандали, в тому числі у присутності дітей, сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає її честь та гідність. При цьому, як стверджує позивачка, відповідач постійно пред'являє необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, ганьбить, ображає і принижує її честь та гідність. ОСОБА_1 вказала, що внаслідок постійних суперечок та скандалів із ОСОБА_2 вона перебуває в стані постійного стресу, у неї погіршилося самопочуття, сон і працездатність. За таких обставин, позивачка вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя із відповідачем суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення подружжя. Окрім того, в позовній заяві ОСОБА_1 зазначила про невиконання ОСОБА_2 батьківських обов'язків щодо добровільного і належного утримання своїх малолітніх дітей та про неспроможність самостійного забезпечення повноцінного та гармонійного розвитку дітей без участі в цьому їх батька. При визначенні розміру аліментів позивачка просила врахувати, що відповідач працює на ринку і фактично отримує дохід, розмір якого дозволяє йому надавати малолітнім синам щомісячну матеріальну допомогу в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одної тисячі) грн. 00 коп.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримала позовні вимоги, заявлені до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Згідно з доводами позивачки причиною розірвання шлюбу є протиправна поведінка відповідача в сім'ї, яка продовжується і на теперішній час, не зважаючи на пред'явлення нею зазначеного позову та здійснення судового розгляду даної справи. З пояснень, наданих суду ОСОБА_1, слідує, що ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, в присутності малолітніх дітей принижує її, ображає нецензурними словами, погрожує розправою та застосовує до неї фізичне насильство. За таких обставин, враховуючи, що після першої спроби розірвати шлюб та відкликання аналогічного позову в 2012 році відповідач змінив свою поведінку в гіршу сторону, позивачка вважає неможливим і недопустимим примирення подружжя. ОСОБА_1 вказала, що вона боїться за своє здоров'я та психологічне здоров'я малолітніх дітей, тому категорично заперечує проти надання терміну для примирення сторін. В разі розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй на виховання малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання малолітніх дітей - синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одної тисячі) грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дітьми повнолітнього віку. Вимоги в цій частині ОСОБА_1 аргументує ненаданням відповідачем матеріальної допомоги своїм малолітнім дітям з липня 2014 року. При цьому позивачка зазначила, що вона заплатила кошти за кредит, одержаний для придбання побутової техніки, оплатила житлово-комунальні послуги і самостійно забезпечує малолітніх дітей всім необхідним в межах свого доходу. З цих мотивів ОСОБА_1 просила суд задоволити її позов, заявлений до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

У письмових запереченнях проти вказаного позову ОСОБА_1, поданих в суд 29 липня 2014 року, відповідач зазначив про спільне проживання з позивачкою і малолітніми дітьми та здійснення ним матеріального забезпечення малолітніх дітей. Окрім цього, письмові заперечення ОСОБА_2 ґрунтуються на його намірах зберегти шлюб, укладений із ОСОБА_1, з метою надання повноцінного виховання малолітнім дітям: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у повній сім'ї.

В подальшому під час судового розгляду справи ОСОБА_2 змінив свою позицію, відмовився від письмових заперечень та повністю визнав позовні вимоги ОСОБА_1 При цьому ОСОБА_2 зазначив, що примирення подружжя та збереження шлюбу із ОСОБА_1 є неможливим, тому він не заперечує проти розірвання шлюбу та погоджується сплачувати аліменти в користь позивачки на утримання малолітніх дітей - синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (одної тисячі) грн. 00 коп. щомісячно з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Відповідач підтвердив, що одержує нерегулярний, мінливий дохід і спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей у вказаному розмірі.

Визнання відповідачем позову ОСОБА_1 в даному випадку не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України підлягає прийняттю

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підлягає задоволенню в повному обсязі.

Такий висновок суду грунтується на наступних встановлених фактичних обставинах.

04 серпня 2006 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали між собою шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 04 серпня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №189. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 04 серпня 2006 року. В період цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилися сини: ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які на момент вирішення спору є малолітніми дітьми. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 12 лютого 2007 року (актовий запис за №74 від 12 лютого 2007 року) та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 12 лютого 2007 року (актовий запис за №75 від 12 лютого 2007 року).

Зі змісту позову ОСОБА_1 та пояснень сторін, наданих ними в судовому засіданні, слідує, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відсутнє взаєморозуміння, сторони мають протилежні погляди на права та обов'язки подружжя, через що між ними у присутності малолітніх дітей виникають часті сварки та бійки. На теперішній час примирення сторін не наступило. Проживати однією сім'єю ОСОБА_1 і ОСОБА_2 обопільно не бажають.

Наведені обставини свідчать, що подальше шлюбне життя подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та збереження їх шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам обох сторін та їх малолітніх дітей. Відновити сімейно-шлюбні стосунки і спільно проживати однією сім'єю сторони не бажають, тому за таких обставин шлюб не може бути збереженим.

Отже, зазначені фактичні обставини свідчать про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

При вирішенні в цій частині спору сторін суд застосував наступні правові норми.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, оскільки вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін та їх малолітніх дітей.

Судом також встановлено, що на теперішній час малолітні діти сторін: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, спільно проживають зі своїми батьками - сторонами по справі: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у кімнатах АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою ЖЕД №1 Кузнецовського міського комунального підприємства №1522 від 24 червня 2014 року.

З пояснень позивачки, наданих у судовому засіданні, слідує, що ОСОБА_2 з липня 2014 року не виконує своїх батьківських обов'язків щодо утримання малолітніх дітей. Доказів, які б свідчили про надання відповідачем добровільної матеріальної допомоги на утримання малолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, матеріали справи не містять. Таких даних відповідач суду не надав і обставин, наведених ОСОБА_1 в обґрунтування позову, не спростував.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, визнання ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей свідчить про визнання відповідачем обставин щодо невиконання ним батьківських обов'язків по матеріальному забезпеченню своїх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Отже, слідуючи вимогам ч.4 ст.174 ЦПК України, в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог, передбачених в ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з вимогами ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З наведених підстав, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, підтвердження ним наявності нерегулярного, мінливого доходу та фінансової спроможності щомісячно сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі, визначеному позивачкою, та відсутність доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_1 про невиконання ОСОБА_2 в добровільному порядку батьківських обов'язків по утриманню малолітніх дітей, суд вирішив стягнути з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання малолітніх дітей - синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одної тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 03 липня 2014 року, до досягнення дітьми повноліття.

Враховуючи викладені обставини, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112, ч.1 ст.180, ч.3 ст.181, ст.ст.182, 184, ч.1 ст.191 СК України, керуючись ст.4, ч.1 ст.11, ст.60, ч.1 ст.61, ч.ч.1, 3 ст.88, ч.4 ст.174, ч.3 ст.208, ч.ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей задоволити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, який зареєстрований у відділі РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 04 серпня 2006 року, актовий запис за №189, - розірвати.

Малолітніх дітей сторін: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - залишити на виховання їх матері ОСОБА_1 до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одної тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 03 липня 2014 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя О.І.Горегляд