Справа № 186/2009/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2014 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С. С.

при секретарі: Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку та визнання права на спадковий грошовий вклад,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку та визнання права на спадковий грошовий вклад.

В обґрунтування позову зазначив, що його батьки, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та батьки відповідача ОСОБА_2 при своєму житті збудували і мали на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, який розташований на земельної ділянці площею 0,0718 га.

Під час свого життя ОСОБА_4 рішенням Першотравенської міської ради №190 від 28.03.1996 року, земельна ділянка була передана у власність, про що було внесено запис до Книги записів державних актів про право приватної власності на землю за № 160.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року батько ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина яку прийняла його дружина - мати ОСОБА_5.

На протязі свого життя мати - ОСОБА_5 збирала документи та намагалась визнати за собою права власності на земельну ділянку на якій розташований будинок, але не встигла.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року мати померла. Під час свого життя мати 18 травня 1999 року склала заповіт яким заповідала своє майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_2 Дніпропетровської області. Згідно заповіту, спадкоємцями 1/4 частини будинку є він, інші 1/4 частини будинку його сину - ОСОБА_3, та 1/2 частини його сестрі - ОСОБА_2.

Він та відповідачі прийняли спадщину належним чином та своєчасно, але право на земельну ділянку на якій розташований спадковий будинок, вони не отримали.

У зв'язку з особливостями земельної ділянки сумісне користування нею неможливе. Враховуючи ці обставини вони домовилися, що кожен із спадкоємців передає йому свою частку права власності на земельну ділянку.

Крім того, під час свого життя мати ОСОБА_5 мала грошовий вклад, який знаходиться в філії Дніпропетровського обласного управління AT "Ощадбанк" ТВБВ четвертого типу №10003/0518.

Згідно довідки Ощадбанку на ім'я ОСОБА_5 відкриті наступні рахунки: № НОМЕР_1-65 грив 36 коп.

Компенсація - ТВБВ №НОМЕР_2 - НОМЕР_3 - 5772,20 грн.

Компенсація - ТВБВ №НОМЕР_2 - НОМЕР_4 - 261 грн. 45 коп., а всього 6099 грн. 01 коп.

За спільною домовленістю всіх спадкоємців, він повинен стати спадкоємцем грошового вкладу, а після його отримання, розподілити його між всіма спадкоємцями у рівних частках.

Просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0718 га., розташовану по АДРЕСА_3, Дніпропетровської області, загальною вартістю 31 891,82 грн., та визнати за ним право власності на грошовий вклад ОСОБА_5, який знаходиться у філії Дніпропетровського управління АТ "Ощадбанк" ТВБВ № 10003/0518 на суму 6099,01 грн.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги, викладенні в позові, доказаними і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову виноситься судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав виносить рішення про задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за життя збудували і мали на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, який розташований на земельної ділянці площею 0,0718 га.

ОСОБА_4 02 березня 1998 року отримав Державний акт на право приватної власності на землю, виданий на підставі рішення Першотравенської міської ради народних депутатів №190 від 28 березня 1996 року, площею 0,0718 га., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_4, Дніпропетровської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина яку прийняла його дружина ОСОБА_5.

ОСОБА_5 за своє життя не встигла визнати за собою право власності на земельну ділянку на якій розташований будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 померла.

18 травня 1999 року ОСОБА_5 склала заповіт яким заповідала своє майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_2 Дніпропетровської області позивачу, його сину ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Згідно заповіту, все належне майно ОСОБА_5 було розподілене між спадкоємця, а саме: ОСОБА_1 1/4 частина, ОСОБА_3 1/4 частина та ОСОБА_2 1/2 частина.

Сторони прийняли спадщину належним чином та своєчасно, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 21 квітня 2007 року, але право на земельну ділянку на якій розташований спадковий будинок, вони не отримали.

У зв'язку з особливостями земельної ділянки сумісне користування нею неможливе. Враховуючі ці обставини сторони домовилися, що кожен спадкоємець передає право власності на свою частку земельної ділянки позивачу.

Крім того, ОСОБА_5 мала грошовий вклад, який знаходиться у філії Дніпропетровського обласного управління AT "Ощадбанк" ТВБВ четвертого типу №10003/0518.

Згідно довідки Ощадбанку на ім'я ОСОБА_5 відкриті наступні рахунки: № НОМЕР_1- 65,36 грн.

Компенсація - ТВБВ №НОМЕР_2 - НОМЕР_3 - 5772,20 грн.

Компенсація - ТВБВ №НОМЕР_2 - НОМЕР_4 - 261 грн. 45 коп., а всього 6099 грн. 01 коп.

За спільною домовленістю всіх спадкоємців, позивач повинен стати спадкоємцем грошового вкладу, а після його отримання, розподілити його між всіма спадкоємцями у рівних частках.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З врахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 130, 208, 209, 212-215 ЦПК України,- суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем м. Перотравенська, Дніпропетровської області, право власності на земельну ділянку, площею 0,0718 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_5, Дніпропетровська область, яка належала померлому ОСОБА_4, на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 02 березня 1998 року на підставі рішення Першотавенської міської ради народних депутатів від 28 березня 1996 року №190.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем м. Перотравенська, Дніпропетровської області, право власності на грошовий вклад померлої ОСОБА_5, який знаходиться у філії Дніпропетровського управління АТ "Ощадбанк" ТВБВ № 10003/0518 в сумі 6099 (шість тисяч дев'яносто дев'ять) гривень 01 копійка.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи ,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. С. Кривошея