Справа №173/2264/14-ц
Провадження №2/173/1270/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Трофимової Н.А.

при секретареві Зубачевській О.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 14 лютого 2003 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Мають спільну доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини з відповідачем припинились. Відповідач понад місяць проживає окремо. Між ними не має взаємного порозуміння, згоди, взаємних прав та обов'язків. Останні три роки відбуваються сварки на ґрунті взаємної неприязні, оскільки відповідач зраджує їй, не піклується про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає,дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, на підставі чого просить розірвати шлюб між нею та відповідачем; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

15 жовтня 2014 року суддею Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Шевченко О.Ю. відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

21 жовтня 2014р. ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області роз'єднані позовні вимоги, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, шляхом виділу позовної вимоги щодо стягнення аліментів в самостійне провадження.

Автоматизованою системою документообігу справа визначена для розгляду судді Трофимовій Н.А.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 ЦПК України у разі заміни одного із суддів під час судового розгляду справа розглядається спочатку.

В судове засідання позивачка з'явилася, позов підтримала у повному обсязі, та просила його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Підтвердила, що відповідач купив в кредит мобільний телефон, який подарував доньки, проте це був подарунок на день народження, який відповідач вирішив зробити самостійно.

Відповідач в судове засідання з'явився, позовні визнав частково. Суду пояснив, що дійсно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є спільною донькою його та позивачки, та зараз проживає разом з позивачкою. Зазначав, що позивачка вигнала його з будинку, в зв'язку з чим він вимушений звільнитися та уїхати в м. Дніпропетровськ до свого сина. Зараз він ні де не працює та не має коштів. Також зазначав, що він хворіє. Підтвердив, що інших неповнолітніх дітей він не має. Вказував, що проти сплати аліментів не заперечує, проте сума, яку просить стягнути позивачка, занадто велика.

Суд, заслухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, вважає що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 14 лютого 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб позивачки з відповідачем, про що в Книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблений відповідний актовий запис № 9, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_3, виданим 14.02.2003р. (а.с. 3).

Від цього шлюбу народилася дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, Свідоцтво про народження серії НОМЕР_4, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управляння юстиції Дніпропетровської області 29.06.2004р. (а.с.7).

Проживання малолітньої дитини разом з позивачкою та окреме проживання сторін визнається сторонами та не потребує доведенню в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.2, ч.3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що малолітня дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою відповідача та постійно проживає з позивачкою, відповідач не працює та не має постійного доходу, то позивачка має право на отримання аліментів в твердій грошовій сумі в силу ст.ст. 180, 181, 184 СК України.

Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд керується наступним.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема дітей віком від 6 до 18 років.

Згідно ст. 3 Закону України "Про прожитковий мінімум", набір продуктів харчування та набір непродовольчих товарів визначаються в натуральних показниках, набір послуг - у нормативах споживання не рідше одного разу на п'ять років. Набір продуктів харчування формується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, з використанням нормативів фізіологічної потреби організму людини в продуктах харчування виходячи з їх хімічного складу та енергетичної цінності, з урахуванням рекомендацій Всесвітньої організації охорони здоров'я. Основними принципами формування набору продуктів харчування є, зокрема, забезпечення дитини віком від 6 до 18 років додатковим харчуванням для активного соціального та фізичного розвитку. Набір непродовольчих товарів формується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного розвитку, з використанням нормативів забезпечення засобами гігієни, медикаментозними засобами, засобами захисту організму людини від впливу навколишнього середовища, а також засобами для влаштування побуту. Основними принципами формування набору непродовольчих товарів є: забезпечення збереження здоров'я та підтримання життєдіяльності організму людини; урахування особливостей потреб осіб, які відносяться до різних соціальних і демографічних груп населення; урахування культурно-побутових потреб особистості. До набору послуг включаються житлово-комунальні, транспортні, побутові послуги, послуги зв'язку, закладів культури, освіти, охорони здоров'я та інші.

Із аналізу вищезазначених норм убачається, що встановлений відповідним державним органом прожитковий мінімум це офіційний показник в грошовому виразі, який достатній для забезпечення нормального функціонування організму людини та мінімального забезпечення його основних потреб.

Отже загальна сума на утримання дитини не повинна бути меншою встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки менша сума не забезпечить відповідного харчування для активного соціального та фізичного розвитку дитини, збереження її здоров'я та підтримання життєдіяльності організму, отримання послуг освіти, охорони здоров'я та інш.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї.

Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік" встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у 2014 році для дитини віком від 6 до 18 років у розмірі 1286 грн.

За ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, розмір прожиткового мінімуму на 2014 рік для дитини відповідного віку, рівність обов'язків обох батьків по утриманню дитини, відсутність у відповідача на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у сумі 500 грн., що майже дорівнює половині прожиткового мінімуму.

В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає неспроможними доводи відповідача про відсутність матеріальної доводи відповідача про відсутність матеріальної можливості сплачувати аліменти у з візку з хворобою та відсутністю постійної роботи, оскільки, як убачається із матеріалів справи та пояснень відповідача він звільнився з роботи за згодою сторін, тобто самостійно позбавив себе постійного джерела доходу, що не може підставою для звільнення від обов'язку по утриманню власної дитини. Крім того, відповідачем не надано доказів та не доведено, що наявна у нього хвороба перешкоджає йому в працевлаштуванні або позбавляє його працездатності.

Також суд не приймає до уваги ствердження відповідача про надання ним допомоги в утриманні доньки у вигляді сплати кредиту, який він отримав для придбання мобільного телефону, оскільки як пояснили сторони, мобільний телефон купувався з метою подарувати його доньці на день народження, що не входить в поняття "утримання дитини".

Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно зі статтею 5 частини 1 пункту 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 180-184, 191 СК України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 210, 214, 215, 217, 218, 367 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 (п"ятсот) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.09.2014 року.

В решті позову, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Трофимова