ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-п/753/287/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді: ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ГОРБАНЬ С.І.

сторін:

представника заявника ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3

представника ПАТ «ХК

«Київміськбуд» ВАРИЦЬКОГО Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 грудня 2006 року за позовом Акціонерного Товариства Холдингової компанії « Київміськбуд» до ОСОБА_5, третя особа: Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна м. Києва про припинення права власності та скасування реєстрації права власності, суд -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_5 в особі свого представника ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності НАА 192512 від 06.05. 2014 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 грудня 2006 року по справі за позовом Акціонерного Товариства Холдингової компанії « Київміськбуд» до ОСОБА_5, третя особа: Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна м. Києва про припинення права власності та скасування реєстрації права власності, уточнивши свої вимоги , надіславши через загальну канцелярію за вх. № 58404 від 16.12. 2014 року.

Мотивуючи тим, що його ніхто до суду не викликав й підписи на зворотньому повідомлені стоять не його, крім того, ПАТ ХК «Київміськбуд» не є належним позивачем, оскільки згідно з розпорядженням Київської міської адміністрації від 26.11. 2001 року № 2524 « Про ліквідацію управління капітального будівництва КМДА» ліквідовано з 01.01. 2002 року без правонаступника.

Про те, що ПАТ ХК «Київміськбуд», не є правонаступником Головного управління капітального будівництва стало відомо лише 11.10. 2014 року, тому постановлене Дарницьким районним судом м. Києва заочне рішення від 21 грудня 2006 року , вважає таким, що не ґрунтується на вимогах закону. Відтак, прийнявши вказане рішення, суд взяв за основу лише доводи позивача, внаслідок чого зробив помилковий висновок та невірно вирішив спір.

Рішення суду від 21 грудня 2006 року, в супереч вимогам ст. 121 ЗК України, негативно вплинуло на вирішення питання про передачу земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Також порушено норми ст. 171 ЖК України, «у разі знесення жилих будинків, що є в приватній власності громадян, у зв»язку з вилученням земельних ділянок для державних або громадських потреб зазначеним громадянам, членам їх сімей, а також іншим громадянам, які постійно проживають у цих будинках, надаються за встановленими нормами квартири в будинках державного або громадського житлового фонду. Крім того, власникам жилих будинків на їх вибір або сплачується вартість будинків...»

Так, в порушення вимог ст. 171 ЖК України ОСОБА_5 отримав житло, але ж не отримав грошову компенсацію, на яку посилається позивач по справі, ніяких доказів про надання грошової компенсації суду надані не були.

В судовому засіданні представники заявника ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності НАА 192512 від 06.05. 2014 року та адвокат ОСОБА_3, яка діє на підставі витягу з договору № 219 про надання правової допомоги від 16.12. 2014 року та ордеру серія КВ № 24560 від 16.12. 2014 року вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених у заяві.

Представник ПАТ ХК «Київміськбуд» - Варицький Є.В., який діє на підставі довіреності № 00181/14-13 від 24.12. 2013 року заперечував проти вимог викладених у заяві заявника та просив у задоволенні заяви відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників заявника, представника позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали заяви про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва, у їх сукупності, вважає, що вимоги заявника про скасування заочного рішення не обґрунтовані, обставини, викладені в заяві не підтверджуються наявними матеріалами справи, та встановленими в ході судового засідання доказами.

Так, судом встановлено, що заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 грудня 2006 року позовні вимоги Акціонерного Товариства Холдингової компанії « Київміськбуд» до ОСОБА_5, третя особа: Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна м. Києва про припинення права власності та скасування реєстрації права власності , задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_5 на ? частину будинку АДРЕСА_1.

Скасовано реєстрацію права власності ? частини будинку АДРЕСА_1 в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна ( а.с.42-44).

Відповідно до частини першої статті 231 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом будуть встановлені дві обставини: якщо відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на викладені приписи чинного процесуального законодавства, суд повинен скасувати заочне рішення, якщо відповідач (представник) не з'явився в судове засідання, в якому було ухвалено рішення і не повідомив про причини своєї неявки у засідання з поважних причин та посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто законодавець у даному випадку закріплює юридичну сукупність, за наявності всіх елементів якої заочне рішення підлягає скасуванню.

Проте, судом встановлено, що законні підстави для задоволення заяви відсутні.

Відповідно до вимог ст. 224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так, відповідач належним чином повідомлений судом про час та місце розгляду справи, що підтверджується зворотніми повідомленнями про вручення судової повістки (а.с.24; 35), про те не з»явився в судове засідання й не повідомив про причини неявки з неповажних причин; докази, на які він посилається не мають істотного значення для правильного вирішення справи, та не можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

А відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає позовні заяви, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі доказів.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 227 ЦПК України, відповідачам, які не з"явилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Разом з тим, копію заочного рішення відповідач отримав 16.01. 2007 року ( а.с.46).

Посилання заявника на те, що за формою і змістом заочне рішення не відповідає вимогам, встановленими статтями 213 і 215 ЦПК України щодо законності та обгрунтованості, то, для виправлення кожної судової помилки, якщо така і була допущена, існує певний процесуальний порядок.

Крім того, посилання відповідача на те, що рішення суду не грунтується на вимогах Закону, були неповно і однобічно з"ясовані обставини справи, суд вважає безпідставними, оскільки об'єктивних і законних обґрунтувань даним твердженням представниками відповідача представлено не було.

Згідно цивільно- процесуального законодавства України судом розглядаються заяви, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.

Крім того, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язанана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ст. 131 ЦПК України, саме на сторін у справі покладаються зобов"язання надати свої докази суду.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив той факт, що саме йому стало відомо про існування заочного рішення в кінці 2011 року, з яким він ознайомився 24.01. 2012 року ( а.с.47).

Отже, суд приходить до висновку, про те, що заявником не надано жодних належних та допустимих доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а сама по собі заява про перегляд заочного рішення суду зводилась до обґрунтувань незаконності ухваленого рішення суду, зокрема порушення та неправильне застосування судом, на думку заявника, деяких норм матеріального та процесуального права , тощо.

За таких підстав заява є необґрунтованою і підлягає залишенню без задоволення.

На підставі вищевикладеного та, керуючись ст. ст. 5, 6, 10, 11, 60, 73, 208, 209, 212-215, 218, 224, 228, 231, 232, 293, 294 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 грудня 2006 року за позовом Акціонерного Товариства Холдингової компанії « Київміськбуд» до ОСОБА_5, третя особа: Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна м. Києва про припинення права власності та скасування реєстрації права власності, відмовити.

Ухвала про залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення набуває чинності з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядається заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 19 грудня 2014 року.

СУДДЯ ЛЕОНТЮК Л.К.