Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"25" листопада 2014 р. Справа № 126/3898/14-ц

Провадження № 2/126/1050/14

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Дісяк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про тлумачення заповіту,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про тлумачення заповіту з тих підстав, що як стверджує ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабка ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина, на яку вона претендує, як спадкоємець за заповітом від 05.08.2003 року, посвідченим секретарем виконкому Війтівської сільської ради Бершадського району, зареєстрованим в реєстрі за № 738. Крім неї, спадкоємцем першої черги за законом є ОСОБА_3 - дочка спадкодавця та спадкоємець за заповітом ОСОБА_2, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Вона та ОСОБА_2 спадщину прийняли, звернувшись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, ОСОБА_3 спадщину не прийняла і на неї не претендує. Згідно заповіту ОСОБА_4 заповіла їй земельну частку (пай), розміром 1,97 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності колишньої Агрофірми "Війтівська" с. Війтівка Бершадського району, яка належала їй згідно сертифікату про право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданого Бершадською райдержадміністрацією Вінницької області 15.03.2000 року. Перешкодою для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є те, що на час відкриття спадщини ОСОБА_4 замість зазначеного сертифікату про право на земельну частку (пай), отримала державний акт серії НОМЕР_1 на підставі розпорядження Юершадської райдержадміністрації від 12.09.2005 року № 335 на право власності на земельну ділянку, розміром 1,5582 га, розташовану на території Війтівської сільської ради Бершадського району, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і даний державний акт не зазначений в заповіті. На цій підставі постановою приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу від 29.10.2014 року за № 310/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просить тлумачити заповіт від 05.08.2003 року, посвідчений секретарем виконкому Війтівської сільської ради Бершадського району, зареєстрований в реєстрі за № 738, зазначивши, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, заповіла їй земельну ділянку розміром 1,5582 га, розташовану на території Війтівської сільської ради Бершадського району, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження Бершадської райдержадміністрації від 12.09.2005 року за № 335.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує.

Від відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 надійшли заяви, в яких вони просять розглянути справу без їх участі, позов визнають.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлагає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, в зв'язку з чим приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу 09.09.2014 року була відкрита спадкова справа, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Згідно заповіту, складеного ОСОБА_4 та посвідченого 05.08.2003 року секретарем виконкому Війтівської сільської ради Бершадського району Красиленком М.О., зареєстрованого в реєстрі за № 738, ОСОБА_4 на випадок її смерті зробила наступне розпорядження: "належну мені земельну частку (пай), розміром 1,97 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває на колективній власності колишньої Агрофірми "Війтівська" с. Війтівка Бершадського району Вінницької області, яка належить мені згідно сертифікату серії НОМЕР_3, виданого Бершадською райдержадміністрацією 15.03.2000 року, та згідно ухвали Бершадського районного суду від 18.07.2001 року заповідаю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці с. Війтівка Бершадського району Вінницької області".

Приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу вінницької області ОСОБА_7 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, в зв'язку з тим, що пред'явлений спадкоємцем ОСОБА_1 документ - державний акт на право власності на земельну ділянку не відповідає волевиявленню спадкодавця ОСОБА_4, в вищезазначеному заповіті вона заповідала земельну частку (пай), а в пред'явленому державному акті на право власності на земельну ділянку вказана земельна ділянка, а не земельна частка (пай), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 310/02-31 від 29.10.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про тлумачення заповіту, оскільки після відкриття спадщини виявлено розбіжності у заповіті, згідно якого ОСОБА_4 заповідала ОСОБА_1 земельну частку (пай), а в пред'явленому позивачкою державному акті на право власності на земельну ділянку, вказана земельна ділянка, а не земельна частка (пай).

Зазначені розбіжності унеможливлюють видачу позивачці свідоцтва про право власності в порядку спадкування за заповітом, що є предметом спору.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 цього Кодексу.

Згідно ч. 1,2 ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимоги однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Аналогічні відомості містить п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", який вказує, що при розгляді спору суд може ухвалити рішення про тлумачення змісту правочину лише на вимогу однієї або обох сторін правочину чи їх правонаступників - в порядку позовного провадження.

Той факт, що ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку. зазначену в державному акті, підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, копією заповіту від 05.08.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 738, витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 4671 від 09.09.2014 року, довідкою відділу Держземагенства у Бершадському районі № 4674 від 09.09.2014 року.

Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, керуючись положеннями діючого законодавства України, суд вважає правомірним звернення позивачки ОСОБА_1 до суду з вимогою про тлумачення заповіту, складеного ОСОБА_4, оскільки виявлені у змісті заповіту розбіжності щодо обсягу спадкового майна унеможливлюють видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Тому, враховуючи, що на час складання заповіту та на час відкриття спадщини заповідачу належала земельна ділянка розміром 1,5582 га, розташована на території Війтівської сільської ради Бершадського району призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила розпорядження саме на належну їй на праві приватної власності земельну ділянку, та в матеріалах справи відсутні докази на спростування цього факту.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про тлумачення заповіту підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст. 213, 1256, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про тлумачення заповіту задовольнити.

Витлумачити заповіт від 05.08.2003 року, складений ОСОБА_4, посвідчений секретарем виконкому Війтівської сільської ради Бершадського району, зареєстрований в реєстрі за № 738, зазначивши, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 1,5582 га, розташовану на території Війтівської сільської ради Бершадського району, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження Бершадської райдержадміністрації від 12.09.2005 року за № 335.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом 10 днів з дня його проголошення не подана апеляційна скарга.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. Гуцол