Справа № 755/3043/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"06" травня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гончарука В.П.

при секретарі Погорілій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжнародного благодійного фонду «Панславія» про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міжнародного благодійного фонду «Панславія» про стягнення боргу.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 30 листопада 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва по справі № 2604/10085/12 було винесено рішення про стягнення з Міжнародного благодійного фонду «Панславія» на користь ОСОБА_1 31281,72грн. 09 січня 2013 року рішення суду набрало законної сили.

15.03.2013 року ОСОБА_1 було поставлено діагноз захворювання на онкологічну хворобу: Лімфома Ходжкіна.

23.03.2013 року за попередньою домовленістю з Ізраїльською лікарнею ОСОБА_1 отримав виклик на лікування до цієї лікарні.

17.03.2013 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_3 розписку в отриманні від нього коштів в розмірі 162500 грн., в цей же день ОСОБА_3 надав ОСОБА_1 позику в розмірі 162500грн., під 20% річних, відповідно до умов розписці ОСОБА_1 повинен починаючи з 18.03.2013 року до 31.12.2013 року сплачувати кожного місяця відсоток по позиці в розмірі 1.666% з суми заборгованості до часу повного погашення боргу, та додатково штраф в розмірі 1% в місяць з суми.

Таким чином несплата Міжнародного благодійного фонду «Панславія» загальної суми боргу ОСОБА_1 в розмірі 21281грн., яку б ОСОБА_1 зміг повернути своєму кредиторові, стало наслідком реальних збитків позивача. У зв'язку з чим ОСОБА_1 просить суд стягнути з Міжнародного благодійного фонду «Панславія» на його користь 3 % річних суми боргу у розмірі 961,59 грн., пеню за використання чужих коштів в наслідок невиконання грошового зобов'язання за рішенням суду у розмірі 4 438,01грн., матеріальну шкоду, завдану в наслідок завдання реальних збитків в сумі 7924,28грн., моральну шкоду в сумі 2000грн., та суму сплаченого судового збору у розмірі 487,20 грн.

В судове засідання позивач надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 листопада 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва по справі № 2604/10085/12 було винесено рішення про стягнення з Міжнародного благодійного фонду «Панславія» на користь ОСОБА_1 31281,72грн. 09 січня 2013 року рішення суду набрало законної сили.

15.03.2013 року ОСОБА_1 було поставлено діагноз захворювання на онкологічну хворобу: Лімфома Ходжкіна.

23.03.2013 року за попередньою домовленістю з Ізраїльською лікарнею ОСОБА_1 отримав виклик на лікування до цієї лікарні.

17.03.2013 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_3 розписку в отриманні від нього коштів в розмірі 162500 грн., в цей же день ОСОБА_3 надав ОСОБА_1 позику в розмірі 162500грн., під 20% річних, відповідно до умов розписці ОСОБА_1 повинен починаючи з 18.03.2013 року до 31.12.2013 року сплачувати кожного місяця відсоток по позиці в розмірі 1.666% з суми заборгованості до часу повного погашення боргу, та додатково штраф в розмірі 1% в місяць з суми.

Таким чином несплата Міжнародного благодійного фонду «Панславія» загальної суми боргу ОСОБА_1 в розмірі 21281грн., яку б ОСОБА_1 зміг повернути своєму кредиторові, стало наслідком реальних збитків позивача. У зв'язку з чим ОСОБА_1 просить суд стягнути з Міжнародного благодійного фонду «Панславія» на його користь 3 % річних суми боргу у розмірі 961,59 грн., пеню за використання чужих коштів в наслідок невиконання грошового зобов'язання за рішенням суду у розмірі 4 438,01грн., матеріальну шкоду, завдану в наслідок завдання реальних збитків в сумі 7924,28грн., моральну шкоду в сумі 2000грн., та суму сплаченого судового збору у розмірі 487,20 грн.

Сума боргу підтверджується розрахунками, долученими до матеріалів справи (а.с.26).

Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно із змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків.

Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, завдання позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями чи бездіяльністю відповідача, позивачем не надано доказів наявності моральної шкоди, протиправності діяння чи без діяння відповідача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача, тому в частині позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 2000 грн., задоволенню не підлягають

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Керуючись ст.ст. 526, 533, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 58, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Міжнародного благодійного фонду «Панславія» ЄРДПОУ 2595960 на користь ОСОБА_1 3 % річних суми боргу у розмірі 961,59 грн., пеню за використання чужих коштів в наслідок невиконання грошового зобов'язання за рішенням суду у розмірі 4 438,01грн., матеріальну шкоду, завдану в наслідок завдання реальних збитків в сумі 7924,28грн., та суму сплаченого судового збору в розмірі 487,20 грн., всього стягнувши 13811 (тринадцять тисяч вісімсот одинадцять) грн. 08 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

С у д д я :