Справа № 428/9984/13-ц
Провадження №2/428/2953/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

при секретарі Биковій І.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

за участю відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, встановлення порядку користування майном та вселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, встановлення порядку користування майном та вселення. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час перебування в шлюбі з відповідачкою була придбана квартира за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, 22А/29. Угоди про поділ квартири вони досягнути не можуть. Він також позбавлений можливості проживати в цій квартирі. Просив суд в порядку розподілу майна спільної сумісної власності подружжя визнати за ним право власності на 1/2 частку спірної квартири, виділити йому у користування кімнату площею 11,3 кв.м; ОСОБА_3 виділити у користування кімнату площею 17 кв.м, кухню, ванну, вбиральну, коридор та комору залишити в загальному користуванні; вселити його у спірну квартиру; зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкод у користуванні та володінні належною йому часткою квартири та видати ключі від вхідних дверей.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю. Суду пояснив, що спірна квартира була придбана ним та відповідачкою за спільні гроші під час перебування у шлюбі. Йому для проживання буде достатньо кімнати меншої площі. Просив задовольнити заявлені позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтвердив доводи, викладені в позові, підтримав позицію позивача та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позов визнала. Суду пояснила, що дійсно в період перебування в шлюбі з позивачем за спільні кошти була придбана квартира за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, 22А/29. Вона не заперечує проти задоволення вимог позивача.

Вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є обєктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 368 Цивільного Кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Відповідно до ч.2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник … квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.08.2003 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД №174750 повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області 15.11.2013 р.

Відомості про розірвання шлюбу між сторонами на день розгляду справи відсутні.

Згідно з договором купівлі - продажу від 29.12.2011 р. відповідач ОСОБА_4 придбала квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, 22А/29.

Згідно з витягом про державну реєстрацію прав 07.02.2012 р. за відповідачем ОСОБА_4 було зареєстроване право власності на спірну квартиру.

Згідно технічного паспорту квартира АДРЕСА_1, розташована на третьому поверсі 5 поверхового будинку, складається з двох кімнат, одна з яких має площу 17 кв.м, а друга 11,3 кв.м.

Таким чином, спірна квартира є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та підлягає розподілу між ними в рівних частках по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 кожному. Підстав для відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні в суді встановлено не було.

Суд вважає, що позивач ОСОБА_1 є рівноправним співвласником квартири, як і ОСОБА_4, тому він має право користування своєю часткою квартири.

Враховуючи визнання відповідачкою позовних вимог суд вважає за можливе встановити сторонам порядок користування спірною квартирою, виділивши в користування позивачу кімнату площею 11,3 кв.м., а відповідачу кімнату площею 17 кв.м., залишивши у загальному користуванні сторін кухню, коридор, санвузол та комору, що є необхідним для створення нормальних умов для проживання у квартирі кожної із сторін.

Оскільки відповідач є співвласником квартири, він має право на проживання в ній, що є підставою для задоволення вимог про вселення його у спірну квартиру та встановлення для відповідачки зобовязання не чинити позивачу перешкод у користуванні його часткою квартири і передати ключі від спірної квартири.

При цьому в судовому засіданні не було встановлено того, що відповідач перешкоджає позивачеві у здійсненні його права розпорядження спірним майном, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 829,40 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 60, 84, 88, 212-214 ЦПК України, ст.ст. 60, 68, 70 СК України, ст.ст. 183, 364, 368, 383, 391 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя: визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2, визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2.

Виділити у користування ОСОБА_1 кімнату площею 11,3 кв.м, виділити у користування ОСОБА_4 кімнату площею 17 кв.м, залишити у загальному користуванні сторін кухню, коридор, санвузол та комору.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_2.

Зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні 1/2 часткою квартири АДРЕСА_2 та видати ключі від цієї квартири.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 829,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення в повному обсязі складене 26.02.2014 р.

Суддя Ж. І. Кордюкова