АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/4590/14 Головуючий 1-ої інстанції - Ніколаєнко І.В.
Справа: № 640/780/14-ц Доповідач - Яцина В.Б.
Категорія: про захист прав споживачів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області у складі :

Головуючого - судді - Яцини В.Б.,

суддів - Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

при секретарі : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» про захист порушених прав споживача шляхом визнання недійсним кредитного договору,-

в с т а н о в и л а :

20.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати кредитний договір № 700005908 від 15.04.2008 року, укладений між кредитором ЗАТ «Альфа-Банк» те позичальником ОСОБА_1 недійсним; стягнути з відповідача витрати на судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 15.04.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» з одного боку та ОСОБА_1 з іншого було укладено кредитний договір № 700005908 про отримання останнім кредиту в сумі 40009,97 доларів США на споживчі цілі, а саме: придбання автомобіля «NISSAN X-TRAIL», на умовах зазначених в кредитному договорі. В заяві позивач зазначає, що при підписанні даного кредитного договору відповідачем було порушено його права, а сам договір за змістом і текстом не відповідає нормам чинного законодавства України. Також позивач зазначив, що всупереч ЗУ «Про захист прав споживачів» ним не було отримано необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про умови укладання договору, що він вважає нечесною підприємницькою практикою, а правочин, здійснений з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсним. Крім того, позивач вказував, що даним договором порушується принцип рівності сторін договору, оскільки в даному договорі не передбачене можливість зміни процентної ставки за ініціативою позичальника, а лише Банк має право змінити процентну ставку за користування кредитом. Також договір не містить інформації про попередження споживача про те, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе споживач. Позивач зазначив, що зміст договору не відповідає нормативно-правовим актам України, та невідповідності цього договору, допущені Банком порушують його права та інтереси, що має наслідком визнання правочину недійсним

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та підтвердив обставини, викладені у заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовитиу задоволенні позову та пояснив, що відповідачем не порушено жодних приписів банківського та іншого законодавства, а оскільки позивач свідомо підписав кредитний договір, цим самим погодився на всі його умови.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» про захист порушених прав споживача шляхом визнання недійсним кредитного договору - відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1., вважаючи рішення суду безпідставним, незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, при недоведеності обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, згідно до ст. 305 ЦПК України розглянувши справу за відсутності всіх осіб, які були належним чином повідомлені про розгляд справи, однак не з'явились у судове засідання з невідомих причин, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.04.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа- Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 700005908, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 40009,97 доларів США з метою придбання автомобіля «NISSAN X-TRAIL», з номінальною процентною ставкою 13,5 % річних, на строк до 16.04.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Ст. 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

По справі безспірно встановлено, що договір кредиту був укладений при наявності свободної волі сторін, а його умови є зрозумілі для виконання. Перед укладенням договору позивач був познайомлений з умовами банку про надання кредиту, у тому числі про сукупну вартість кредиту і з урахуванням реальної процентної ставки, а також - про значення абсолютного подорожчання Кредиту, видів, предметів та вартості супутніх послуг, особливості кредиту, його переваги, недоліки, методики, яка використовується Банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та проценти за користування ним, а також іншою інформацією згідно з вимогами чинного в Україні законодавства.

Так, згідно п. 11 Кредитного договору № 700005908 від 15.04.2008 року він був підписаний позивачем при його ознайомленні у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі про вартість кредиту, його особливості, переваги та недоліки, методикою, яка використовується Банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних із конвертацією валюти платежу у валюті зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, інформацією про сукупну вартість кредиту, з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості, видів та предметів сукупних послуг, а також - з іншою інформацією, надання якої вимагає чинне законодавство України, вся надана інформація йому цілком зрозуміла та не потребує додаткового тлумачення.

У світлі застережень, які містяться у ст.ст. 6, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», у договорі кредиту відсутні умови, які можна розцінювати, як несправедливі, або які мають ознаки нечесної підприємницької практики, чи свідчать про намагання відповідача ввести позивача в оману.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ЗУ «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. ,

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених сг. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, однак матеріали справи не містять належні і допустимі докази на підтвердження доводів позову.

При таких обставинах судова колегія погоджується з висновками районного суду про те, що при укладенні спірного договору позивач отримав усю необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про кредит, вартість всіх супутніх послуг банку, що забезпечило можливість його свідомого і правильного вибору.

Наведені обставини та правове обґрунтування свідчать про те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги цього висновку не спростовують, тому з передбачених ст. 308 ЦПК України підстав апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 315, 319, 3123-325 ЦПК

України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак протягом 20 днів після набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: