Справа № 605/742/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"24" грудня 2014 р. м. Підгайці

Підгаєцький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицай К.М.

за участю секретаря Лежигубської О.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Підгайці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення відповідача ОСОБА_2 з житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 та належить її на праві власності в порядку спадкування після смерті своєї дочки ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в даному будинку був зареєстрований громадянин ОСОБА_2, однак договору найму він не укладав та фактично припинив своє проживання у будинку після смерті ОСОБА_3 та виїхав до Грузії.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві, та просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Крім того, суду пояснила, що відповідач за час проживання у будинку по АДРЕСА_1 навмисно погіршив стан будинку, пошкодив сам будинок, відрізав парове опалення, електропроводку, газопостачання, пошкодив штукатурку стін та плитку, пошкодив меблі, на даний час не проживає у будинку, не є її членом сім'ї та наймачем.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причини, хоча про день, місце та час судового засідання повідомлявся належним чином, заперечень проти позову, а також заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не подав. Тому суд в порядку ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних в ній даних, доказів і постановляє заочне рішення.

Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09.01.2013 року.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії БАУ № 912022 від 11.04.2014 року, власником будинку по АДРЕСА_1 Підгаєцького району Тернопільської області є ОСОБА_1.

Відповідно до записів у будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в АДРЕСА_1, ОСОБА_2 зареєстрований у вказаному будинку з 23.03.2004 року, ОСОБА_1 - 06.05.2014 року.

Позивач самостійно оплачує комунальні послуги, про що свідчать долучені нею до матеріалів справи квитанції про оплату комунальних послуг.

Згідно актів встановлення факту непроживання від 16.07.2014 року № 284, 18.08.2014 року № 317, 16.09.2014 року № 344, ОСОБА_4 виїхав з м. Підгайці і тривалий час не проживає за адресою АДРЕСА_1.

В силу ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, про що вказано у ч.1 ст. 319 ЦК України.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати. Здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди (ст.150 ЖК України).

Судом встановлено, що позивач є власником будинку по АДРЕСА_1, який успадкувала після смерті своєї дочки ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. З пояснень позивача встановлено, що відповідач не є її членом сім'ї, дозволу на користування її власним житловим будинком відповідачу для проживання вона не надавала.

В судове засідання відповідачем не подано, а судом не здобуто доказів, про те, що з відповідачем був укладений договір найму житла чи відповідач володіє іншими правами на вищезазначене житло.

У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженні своїм майном.

Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку (ст.109 ЖК України).

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що права позивача порушені відповідача, тому позов слід задовольнити та усунути позивачу ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення відповідача ОСОБА_2 з будинку по АДРЕСА_1

На підставі наведеного, керуючись ст.47 Конституції України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.109, 150 ЖК України, ст.ст.10, 60, 212, 215, 228-233, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 власністю, шляхом виселення ОСОБА_2, 1946 р. народження, з житлового будинку АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий підпис К.М. Грицай