Справа № 635/8865/14 -ц
Провадження по справі 2/635/3230/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23 грудня 2014 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
Головуючий суддя Бобко Т.В.,
секретар судових засідань - Щербак Є.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи - Харківська районна державна адміністрація Харківської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-Центр», Управління Держземагенства в Харківському районі Харківської області, Садівниче товариство «Чорнобилець» про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельну ділянку, -
Таким чином, розпорядження РДА № 3457 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень голови Харківської РДА» в частині , що стосується відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9., ОСОБА_10. є чинним та не є скасованим , а відповідно розпорядження Харківської РДА № 1352 від 06.07.2007 року про надання дозволу відповідачам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а також розпорядження Харківської РДА від 01.08.2007 року № 1588 про передачу відповідачам у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства є скасованими та такими , що втратили чинність. Відповідно до Рішення Верховного суду України від 08.06.2011 року по справі про визнання недійсним державного акту « вимога про скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органів місцевого самоврядування , на підставі якого виданий оскаржуваний державний акт».
Позивачі є членами садівничого товариства «Чорнобилець», яке розташовано на території Пісочинської селищної ради Харківського району, на підставі рішень Пісочинської селищної ради отримали державні акти на право приватної власності на земельні ділянки, які зареєстровані в книзі записів державних актів Пісочинської селищної ради та їм присвоєні кадастрові номера, таким чином позивачі є власниками земельних ділянок, з якими виник перетин та накладення з земельними ділянками відповідачів, як під час винесення Розпорядження Харківської РДА № 1352 від 06.07.2007 року про надання дозволу відповідачам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок , так і під час винесення Розпорядження Харківської РДА від 01.08.2007 року № 1588 про передачу відповідачам у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Вказане підтверджується постановою Харківського районного суду Харківської області по кримінальній справі № 2034/1-924/2011 від 10.11.2011 року. Поновлення інтересів позивачів на вільне користування, володіння та розпорядження приватизованими земельними ділянками, що належить позивачам на праві власності, неможливе без визнання недійсними державних актів відповідачів.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області по даній справі від 03 грудня 2014 року закрито провадження у справі за даним позовом в частині позовних вимог ОСОБА_14 , ОСОБА_15 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельну ділянку. Ухвала набрала законної сили.
В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_16, яка діє на підставі довіреностей, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.
Відповідачі та представник відповідача ОСОБА_11 ОСОБА_17, який діє на підставі довіреності, в судове засідання не з′явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що є підтвердження у матеріалах справи, причину неявки суду не повідомили, заперечень проти позовних вимог не надали.
Відповідно до ст.224 ЦПК України суд за згодою представника позивачів ухвалює заочне рішення.
Представник третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-центр» ОСОБА_18, який діє на підставі довіреності, вважав позивні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки рішення Пісочинської селищної ради про скасування розпоряджень про надання дозвілу на розробку проекту землеустрою та передачу у власність відповідачам земельних ділянок є неправомірним та не може бути підставою для визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на землю. Крім того, подав заяву про застосування строку позовної давності, в якій зазначив, що позивачі як члени садівничого товариства «Чорнобилець» достеменно знали про існування перетину земельних ділянок ще з 2009 року - з моменту звернення до суду Харківської міжрайонної прокуратури в інтересах садівничого товариства «Чорнобилець».
Представник третьої особи Садівничого товариства «Чорнобилець» керівник Радченко Л.І. у судовому засіданні позовні вимоги позивачів підтримав та просив їх задовольнити.
Суд, вислухавши пояснення та доводи осіб, що беруть участь у справі, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є членами садівничого товариства «Чорнобилець».
Таким чином, відповідно до вимог ст. ст. 118-126 ЗК України відповідачі є власниками зазначених земельних ділянок. Координати меж цих земельних ділянок визначені. Земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери.
Розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації № 3475 від 21.11.2008 року на підставі протесту Харківського міжрайонного прокурора від 12 листопада 2008 року були визнані такими, що втратили чинність розпорядження № 1352 від 06.07.2007 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та № 1588 від 01.08.2007 року «Про передачу у власність земельних ділянок».
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.
Відповідно вимог ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент видачі відповідачам державних актів на право власності на землю) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом; набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Указаним положенням визначено правові підстави набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Такими підставами є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених законом або за результатами аукціону. Державні акти на право власності на земельі ділянки є документами, що посвідчують право власності і видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Факт скасування розпоряджень районної державної адміністрації № 1352 від 06.07.2007 року та № 1588 від 01.08.2007 року про передачу у власність відповідачам фізичним особам, спірних земельних ділянок у власність, відповідно до закону не є підставою для визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, що видані на підставі такого розпорядження, виходячи з наступного.
Порядок припинення прав на землю регулюється главою 22 ЗК України.
Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених ст.ст.140-149 ЗК України.
Перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку визначений ст.140 ЗК України (редакція якої також була чинною на момент скасування розпоряджень районною державною адміністрацією). Так, підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Указаний перелік є вичерпним.
Отже, такої підстави припинення права власності на земельну ділянку, як скасування рішення органу виконавчої влади, на підставі якого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, земельним законодавством не передбачено.
У рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 р. № 7-рп/2009 зазначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. І суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 р. № 1-зп. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.
За таких обставин суд дійшов висновку, що вищезазначені рішення районної державної адміністрації № 1352 від 06.07.2007 року та № 1588 від 01.08.2007 року про передачу у власність відповідачам фізичним особам спірних земельних ділянок у власність є ненормативними правовими актами одноразового застосування і вичерпали свою дію фактом їх використання, та в зв'язку з цим не можуть бути скасовані селищною радою. На підставі зазначених рішень між сторонами виникли певні правовідносини щодо права власності на земельні ділянки.
Згідно п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» ( (у редакції від 19 березня 2010 року), при вирішенні в судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, слід враховувати Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до п. 5 мотивувальної частини якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.
Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним від 13.09.2012 року у справі № 6-71 цс 12, в разі, якщо на підставі розпорядження органу державної влади в особи виникло право власності на земельну ділянку, позбавити її цього права цей орган може лише з підстав і за умов, передбачених ст.ст.140-149 ЗК України, а не шляхом подальшого скасування розпорядження про передачу земельної ділянки у власність особи, нехай навіть і вищестоящим органом державної влади.
Посилання представника позивачів на постанову Вищого адміністративного суду України, якою позов ОСОБА_12 до Харківської районної державної адміністрації Харківської області про скасування розпорядження № 3457 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень голови Харківської РДА» задоволений частково, визнано неправомірним та скасовано розпорядження РДА № 3457 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень голови Харківської РДА», в частині, що стосується ОСОБА_12, суд вважає необґрунтованими з підстав, викладених вище, крім того, із зазначеного судового рішення не вбачається встановленою правомірність розпорядження № 3457 в частині, що стосується відповідачів по справі.
Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі про визнання недійсним рішення селищної ради і державного акту на право власності на землю та про визнання права власності на земельну ділянку від 26.06.2014 року у справі № 6-67 цс 14, державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт видано, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема, статтями 116, 118 ЗК України.
Згідно із ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Вимоги щодо визнання недійсними розпоряджень Харківської районної державної адміністрації про передачу у власність відповідачам спірних земельних ділянок та надання дозволу відповідачам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок позивачами не заявлялись.
Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.22 ЗК України (в редакції 1990 року, яка діяла на час винесення Пісочинської селищною радою рішень про передачу позивачам земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю), право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.
Позивачами не надано суду документів, що підтверджують встановлення меж належних позивачам земельних ділянок в натурі (на місцевості), визначення їх місце розташування земельно-кадастровою документацією, встановлення географічних координат.
Крім того, позивачами не надано належних та допустимих доказів наявності перетину або накладення меж належних сторонам земельних ділянок, а відповідно порушення права власності позивачів.
Зі змісту наданої позивачами постанови Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2011 року про закриття кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_21 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, вбачається наявність факту накладення меж земельних ділянок позивачів з земельними ділянками відповідачів по справі при складанні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідачів, але відсутні встановлені обставини накладення меж конкретних земельних ділянок з врахуванням отримання права власності сторін на кожну земельну ділянку.
Таким чином, підстав для визнання недійсним та скасування виданих відповідачам по справі державних актів на право приватної власності на землю серії ЯД 052460 від 27.08.2007, серії ЯД 052456 від 27.08.2007, серії ЯД 052458 від 27.08.2007, серії ЯД 052448 від 27.08.2007, серії ЯД 052457 від 27.08.2007, серії ЯД 052447 від 27.08.2007, судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 59, 60, 61, 88, 197, 212-215 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи - Харківська районна державна адміністрація Харківської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-Центр», Управління Держземагенства в Харківському районі Харківської області, Садівниче товариство «Чорнобилець» про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельну ділянку - відмовити повністю.
Відповідачами, які не приймали участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: