У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гримич М.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 03 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні, користуванні земельними ділянками та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

У жовтні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив витребувати із незаконного володіння та користування відповідачки частини земельних ділянок: площею 26 кв. м, що належить йому на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 316770 від 22 вересня 2008 року, земельну ділянку площею 7 кв. м, що належить йому на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 316771 від 22 вересня 2008 року га земельну ділянку площею 63кв. м, що належить йому на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯК № 418188 від 12 квітня 2010 року; зобов'язати відповідачку демонтувати огорожу, встановлену нею між земельними ділянками, що належить йому на праві власності, на підставі державних актів про право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 316770 від 22 вересня 2008 року, серії ЯЖ № 316771 від 22 вересня 2008 року та серії ЯК № 418188 від 14 квітня 2010 року та земельними ділянками, що належить на праві власності відповідачці на підставі державних актів серії ОД № 092936 від 26 квітня 2004 року та серії ОД № 092935 від 26 квітня 2004 року, відновити становище, яке існувало до порушення суміжної розмежувальної межі відповідно до правовстановлюючих документів, шляхом зміщення суміжної розмежувальної межі між земельними ділянками, що належать йому на підставі державних актів про право власності та земельними ділянками, що належать відповідачці на підставі державних актів про право власності на земельні ділянки у бік земельних ділянок відповідачки згідно висновків судової земельно-технічної експертизи № 1322 від 28 лютого 2014 року відповідно до опису, а саме поворотній крапці під умовним № 1 - на 0,13 метрів; в поворотній крапці під умовним № 2 - на 0,95 метрів; в поворотній крапці під умовним № З - на 0,71 метри, в поворотній крапці під умовним №4 - на 0,59 метри; в поворотній крапці під умовним № 5 - на 0,67 метри; в поворотній крапці під умовним № 6 - на 0,71 метри; в поворотній крапці під умовним № 7 - на 1,62 метри; в поворотній крапці під умовним № 8 - на 0,85 метри.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03 грудня 2014 року, позов задоволено частково.

Витребувано з незаконного володіння та користування ОСОБА_2 частини земельних ділянок : площею 26 кв. м, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 316770 від 22 вересня 2008 року, земельну ділянку площею 7 кв. м, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 316771 від 22 вересня 2008 року, земельну ділянку площею 63 кв. м, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯК № 418188 від 12 квітня 2011року.

Зобов'язано ОСОБА_2 демонтувати огорожу, встановлену нею між земельними ділянками, що належать на праві власності ОСОБА_3 на підставі державних актів про право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 316770 від 22 вересня 2008 року, серії ЯЖ № 316771 від 22 вересня 2008 року та серії ЯК № 418188 від 12 квітня 2010 року та земельними ділянками, що належать на праві власності ОСОБА_2 на підставі державних актів серії ОД № 092936 від 26 квітня 2004 року та серії ОД № 092935 від 26 квітня 2004 року.

Відновлено становище, яке існувало до порушення суміжної розмежувальної межі відповідно до правовстановлюючих документів, шляхом зміщення суміжної розмежувальної межі між земельними ділянками, що належать ОСОБА_3 на підставі державних актів про право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 316770 від 22 вересня 2008 року, серії ЯЖ № 316771 від 22 вересня 2008 року та серії ЯК № 418188 від 12 квітня 2010 року та земельними ділянками, що належать ОСОБА_2 на підставі державних актів про право власності на земельні ділянки серії ОД № 092936 від 26 квітня 2004 року та земельні ділянки серії ОД № 092936 від 26 квітня 2004 року у бік земельних ділянок ОСОБА_2 згідно висновків судової земельно-технічної експертизи № 1322 від 28 лютого 2014 року відповідно до опису, а саме поворотній крапці під умовним № 1 - на 0,13 метрів; в поворотній крапці під умовним № 2 - на 0,95 метрів; в поворотній крапці під умовним № З - на 0,71 метри, в поворотній крапці під умовним №4 - на 0,59 метри; в поворотній крапці під умовним № 5 - на 0,67 метри; в поворотній крапці під умовним № 6 - на 0,71 метри; в поворотній крапці під умовним № 7 - на 1,62 метри; в поворотній крапці під умовним № 8 - на 0,85 метри. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги, додані до неї матеріали, зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою заявника з висновками судів по їх оцінці.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 03 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні, користуванні земельними ділянками та зобов'язання вчинити певні дії.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ М.К. Гримич