Справа №512/640/13-ц
11.03.2014 Провадження №2/512/45/14
11 березня 2014 року Савранський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Бростовської Н.О.,
секретаря - Пустовіт С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, цивільну справу за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, справу просив розглянути за його відсутності (а.с.25).
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася повторно, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с.44, 48, 49), про причини своєї неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутністю не надала. Між тим, відповідачка надала до суду заяву, в якій проти позову заперечує, посилаючись на те, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 14.01.2013р. було задоволено позов ПАТ КБ «ПриваБанк» до неї про звернення стягнення у сумі 867558,30грн. на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ODMLG101420477 від 12.09.2007р. (а.с.34).
Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Також ч.1 ст.224 цього Кодексу встановлено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Тому, враховуючи повторну неявку відповідачки, повідомленої належним чином, згоду позивача на ухвалення заочного рішення та вищенаведені положення закону, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, прийшов до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).
Згідно рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ КБ «ПриватБанк» від 30.04.2009р. тип банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв'язку із зміною типу банку змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а.с.24, 20-21, 23). Отже, зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є належним позивачем у даній справі.
Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за договором №ODMLG101420477 від 12.09.2007р., укладеним між позивачем та відповідачкою, станом на 04.07.2013р. (а.с.5-10).
Суд не приймає до уваги заперечення відповідачки проти позову з посиланням на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14.01.2013р., яким було задоволено позов ПАТ КБ «ПриваБанк» до неї про звернення стягнення у сумі 867558,30грн. на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ODMLG101420477 від 12.09.2007р., оскільки копія вказаного рішення суду (а.с.35-38) є незавіреною належним чином та у рішенні відсутні відомості про набрання ним законної сили, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.59 ЦПК України вказаний доказ не може вважатися належним і не приймається судом до уваги. Також відповідачкою в порушення вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, згідно яких кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, не надано суду інших належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень, на підставі яких суд мав би можливість встановити такі обставини.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст.526, ч.1 ст.530 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, та в строк встановлений договором.
Крім того, ч.2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені) (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України).
Відповідальність за порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом і винагороди, а також за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, встановлена п.п.4.1, 5.4 кредитного договору у вигляді сплати пені та штрафу.
Також в силу ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 3441,00грн..
На підставі викладеного, керуючись п.6 ч.1 ст.3 та ч.3 ст.509, ст.526, ч.1 ст.530, ч.3 ст.551, ст.ст.610, 611, 629, ч.1 ст.1049, ст.1054 ЦК України, ч.1 ст.88, ч.4 ст.169, ч.3 ст.208, ст.ст.209, 212-215, ч.1 ст.224 ЦПК України, суд
Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Савранського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення (ст.228 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч.4 ст.231 ЦПК України).
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо таку заяву не було подано. У разі подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду цієї заяви Савранським районним судом Одеської області (ч.1 ст.223, ст.233 ЦПК України).
СУДДЯ (підпис)
Суддя Савранського районного
суду Одеської області Бростовська Н.О.