АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Михайловської С.Ю., Красвітної Т.П., при секретареві Яловій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2014р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково та на його користь з ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля стягнуто 6000грн. на відшкодування моральної шкоди. В апеляційній скарзі ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля просило скасувати вказане судове рішення, посилаючись на невідповідність його вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

ОСОБА_2 тривалий час знаходився у трудових правовідносинах з відповідачем ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля, більше 21 року працював в умовах впливу шкідливих факторів у шахті та був звільнений на підставі п.2 ст.40 КЗпП України у зв'язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоровя (а.с.4-8). При виконанні трудових обовязків, ОСОБА_2 отримав хронічні професійні захворювання за діагнозом: 1.Радикулопатія L5, S1 переважно справа С5, С6, С7 білатерально, з вираженими статико-динамічними порушенням (ІІІ ступінь), стійким больовим і периферичним нейросудинним синдромами, з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу(ПФС другого ст.), остеоартрозу, в поєднанні з періартрозами, ліктьових(ПФС першого-другого ст.) і колінних (ПФ другого ст.)суглобів; 2. Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.). ЛН першого ст.; 3. Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху). Внаслідок професійних захворювань висновком МСЕК від 04.09.2013р. ОСОБА_2 встановлено сукупно 60%-ну втрату професійної працездатності первинно та визнано інвалідом третьої групи (а.с.9-10).

Враховуючи встановлені обставини про спричинення ОСОБА_2 внаслідок професійного захворювання моральної шкоди, суд першої інстанції обґрунтовано відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП України, ст.1167 ЦК України ухвалив рішення про стягнення з ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля на користь ОСОБА_2 на її відшкодування 6000 грн.

Твердження ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля в апеляційній скарзі про неправильність судового рішення безпідставні. Факт виникнення у ОСОБА_2 хронічного професійного захворювання саме у звязку з виконанням ним своїх трудових обовязків ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля не оспорюється. Внаслідок захворювання ОСОБА_2 більш як на половину втратив свою працездатність, що призвело до його звільнення з роботи на підставі п.2 ст.40 КЗпП України. Стан його здоровя вимагає систематичного лікування. Тобто, професійне захворювання дійсно призвело до вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках та завдало значних моральних страждань та фізичного болю. Розмір морального відшкодування суд визначив з урахуванням ступеню та обсягу моральних страждань, конкретних обставин, наслідків завданої шкоди здоров`ю та у відповідності до зазначених норм закону. Відсутність окремого медичного висновку відносно спричинення ОСОБА_2 моральної шкоди не є підставою для відмови у відшкодуванні моральної шкоди, факт спричинення якої підтверджено наявними у матеріалах справи доказами. Доказів відсутності факту професійного захворювання та тому, що внаслідок настання професійного захворювання ОСОБА_2 не спричинено моральної шкоди ні матеріали справи, ні апеляційна скарга не містять. За вимогами ст.153 КЗпП України обовязок забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається саме на власника підприємства. Доказів тому, що підприємством забезпечені такі санітарно-гігієнічні умови, які б запобігали виникненню професійних захворювань працівників, у тому числі ОСОБА_2, матеріали справи та апеляційна скарга не містять. Доводи про інформування працівника про умови праці та несвоєчасне, на думку апелянта, виявлення його професійного захворювання не звільняють його, як роботодавця, від обовязку відшкодувати шкоду, спричинену такому працівнику при виконанні ним своїх трудових обовязків. Те, що ОСОБА_2 компенсується втрата працездатності, про що зазначається в апеляційній скарзі, також не звільняє відповідача від обовязку відшкодувати моральну шкоду, як інший вид шкоди. Посилання підприємства в апеляційній скарзі на відсутність з 1.01.2008р. законодавства про відшкодування моральної шкоди застрахованому працівнику не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спірні правовідносини щодо відповідальності роботодавця урегульовані законодавцем, зокрема, вимогами 237-1 КЗпП України та ст.1167 ЦК України.

Таким чином, рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, його висновки не спростовуються доводами апеляційної скарги, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді :