АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Болтунової Л.М., Романюк М.М.

при секретарі - Завідоновій К.Д.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля»

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2013 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 6500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено частково та ухвалено стягнути з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь позивача 6000 грн. на відшкодування моральної шкоди та на користь держави судовий збір в сумі 229 грн.40 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Крім того Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23 лютого 2007 року, який набрав чинності 20 березня 2007 року, були виключені із вказаного Закону норми стосовно обов'язку Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійного захворювання України відшкодовувати моральну шкоду, а також Рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2008 від 08 жовтня 2008 року вказані зміни до Закону були визнані конституційними.

Судом встановлено, що позивач знаходився в трудових відносинах з ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» та під час виконання своїх трудових обов'язків відповідно до акту розслідування професійного захворювання від 24 січня 2012 року позивач захворів на професійне захворювання (а.с. 4-14).

Згідно висновку МСЕК від 19 червня 2012 року позивачу первинно було встановлено 60% стійкої втрати професійної працездатності та повторно з 1997 року 5% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності (а.с. 15, 16).

Таким чином, в результаті отриманого професійного захворювання позивач частково втратив професійну працездатність, несе фізичні та моральні страждання, що змінили звичний спосіб його життя, примусило докладати додаткові зусилля для організації подальшого життя, тобто, позивачу спричинено моральну шкоду.

У зв'язку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача моральну шкоду.

Доводи апеляційної скарги про відсутність законодавства, яке б зобов'язувало роботодавця сплачувати застрахованому робітнику відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, таке відшкодування прямо передбачено ст. 237-1 КЗпП України, про що зазначено і у вищевказаному Рішенні Конституційного Суду України.

Також, необґрунтованими є доводи відповідача в апеляційній скарзі про недоведеність спричинення позивачу моральної шкоди, проте як вбачається з матеріалів справи саме під час роботи позивача на підприємстві відповідача позивач і отримав професійне захворювання, що призвело до моральних страждань позивача, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування або його зміни.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді