АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2601/14 Справа № 401/5873/12 Головуючий у 1 й інстанції - Якименко Л. Г. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - Осіяна О.М.,

суддів - Кіктенко Л.М., Глущенко Н.Г.,

при секретарі - Бец Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, про усунення перешкод у спілкуванні та визначення днів побачень з дитиною, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську, прокуратура Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, про позбавлення батьківських прав та стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та визначення днів побачень з дитиною задоволені частково.

Визначено батькові дитини - ОСОБА_3 та бабусі дитині - ОСОБА_4 дні побачення з малолітнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, кожну першу та третю неділю місяця з 14-00 години до 17-00 години та кожну другу та четверту п'ятницю місяця з 15-00 години до18-00 години у присутності матері ОСОБА_2 за місцем проживання дитини з матір'ю: АДРЕСА_1.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення додаткових витрат на дитину задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину у сумі 13 768 грн. 55 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2014 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду в частині задоволення вимог про надання батькові днів для спілкування з дитиною, а також в частині відмови у задоволенні її позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити, а її позовні вимоги про позбавлення батьківських прав задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального справа.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржене.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_2, суд обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 14 липня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2012 року.

В шлюбі у них народилася дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розпаду сім'ї залишився проживати з матір'ю.

З 2008 року сторони не проживають разом та остаточно припинили подружні стосунки, у зв'язку з чим батько ОСОБА_3 періодично бачився з дитиною, неналежним чином надавав матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини, яка доглядає за дитиною-інвалідом, оскільки ОСОБА_5, згідно з медичним висновком визнаний дитиною-інвалідом віком до 16 років.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2011 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів до повноліття дитини.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття.

18 жовтня 2011 року та 21 жовтня 2011 року позивач звертався до органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська з приводу встановлення днів побачень з дитиною, однак, питання не було вирішено через хворобу дитини та знаходження її в лікарні, у зв'язку з чим рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради № 49 від 17 лютого 2012 року ОСОБА_3 було відмовлено у визначенні днів побачень з дитиною до покращення стану здоров'я дитини.

Рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради № 150/3 від 15 червня 2012 року ОСОБА_3 визначено дні побачень з малолітнім сином ОСОБА_5 за місцем проживання дитини з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 кожну першу та третю неділю місяця з 13-00 години до 15-00 години у присутності матері ОСОБА_2

З приводу перешкоджання спілкування з дитиною ОСОБА_3 звертався до органів міліції, про що свідчать постанови АНД РВ ДМУ про відмову в порушенні кримінальної справи від 04 листопада 2011 року та від 13 лютого 2012 року. Також з цього питання позивач звертався і до інших державних органів.

Суд правильно виходив з того, що в ході розгляду справи не знайшло свого підтвердження ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, а викладені у зустрічному позові обставини та докази свідчать лише про неналежне виконання ним цих обов'язків, тому суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні малолітнього сина.

Крім того, суд правильно виходив із того, що посилання позивачки на успадкування дитиною хвороби від батька та неповідомлення ОСОБА_3 про наявність у нього такої хвороби як епілепсія, не знайшло свого підтвердження в суді, оскільки медичних доказів про наявність у ОСОБА_3 такого захворювання суду не надано.

Таким чином, суд визнав законними та обґрунтованими позовні вимоги батька дитини ОСОБА_3 та бабусі по лінії батька ОСОБА_4 про визначення днів побачень з дитиною, визначивши дні побачень із урахуванням побажань обох сторін та інтересів малолітнього ОСОБА_5, 2006 року народження, а саме: кожну першу та третю неділю місяця з 14-00 години до 17-00 години (оскільки дитина є інвалідом дитинства та в будні дні знаходиться на лікуванні, процедурах, обстеженні тощо) та кожну другу та четверту п'ятницю місяця з 15-00 години до 18-00 години, (оскільки позивачі проживають в іншому населеному пункті та за графіком роботи не можуть відвідувати дитину тільки у вихідні дні) у присутності матері ОСОБА_2 за місцем проживання дитини з матір'ю: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні знайшли своє підтвердження і зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з відповідача1/2 частини додаткових витрат на лікування та обстеження дитини в розмірі 13 768 грн. 55 коп. (28 537,10 грн. : 2), з яких - 22 567,82 грн. на придбання ліків, 1 950,00 грн. - на курортне лікування, 235,00 грн. - на обстеження, 2 784,28 грн. - витрати на поїздки до м. Харкова та м. Києва.

Оскільки відповідач проти стягання з нього вказаної не заперечував, суд ухвалив законне рішення про стягнення з ОСОБА_3 на косить ОСОБА_2 13 768 грн.55 коп. додаткових витрат на дитину, відмовивши в частині стягнення витрат на придбання іграшок та облаштування дитячого майданчику, та як дані предмети відносяться до потреб дитини, які придбаються за розсудом матері за рахунок аліментів, стягнутих з батька на утримання дитини.

Ухвалою Амур-нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2013 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення аліментів за період з 01 серпня 2009 року по 01 березня 2011 року провадження було закрито на підставі ч. 1 п. 2 ст. 205 ЦПК країни.

Не можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що суд задовольняючи вимоги про надання батькові днів для спілкування з дитиною, а також відмовляючи у задоволенні її позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 порушив норми матеріального права та не врахував обставини у справі.

Відповідно до вимог п.2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п.15 роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.03.2007, № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п.16 цієї ж постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турботи про дитину, та задоволення життєво важливих потреб дитини.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_3 сплачує аліменти на утримання дитини, а факт наявності часткової заборгованості по аліментах не свідчить про ухилення від виконання батьківських обов'язків, оскільки при здійсненні виконавчого провадження проводиться стягнення грошової суми у розмірі половини заробітку ОСОБА_3, що підтверджено матеріалами справи.

Висновок комісії із питань захисту прав дитини Амур - Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 від 20.12.2012 року №4/1602 не може свідчити про те, що батько ухиляється від виконання своїх обов'язків, оскільки раніше - 15.06.2012 року, рішенням виконкому Амур - Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради №150/3 були визначені дні побачення батька із дитиною. А тому наявність цього рішення виконкому свідчить про те, що батькові чиняться перешкоди у спілкуванні із дитиною, про що він заявляв у своїх зверненнях до місцевої ради і це звернення було задоволено виконавчим комітетом ради (т.1 а.с.15-16,32,138-140).

Також не підтверджено фактів ухилення батька від проходження медичного обстеження, з метою уточнення поставленого діагнозу та розробки більш вдалої стратегії лікування дитини.

Таким чином, позивачкою не надано належних і допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків без поважних причин, а судом не встановлено винної поведінки останнього щодо ухилення від виховання дітей і свідомого нехтування ним своїми обов'язками, тому підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, установлені пунктом 2 частини першої статті 164 СК України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у двадцятиденний строк у касаційному порядку.

Судді: