АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8728/14 Головуючий 1 інст. - Бородіна Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії - Черкасова В.В., Кукліної Н.О.

при секретарі - Лашаковій Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" на рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" про стягнення остаточного розрахунку по заробітній платі, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з ПАТ "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" невиплачену заробітну плату за період з 01.07.2013 року по 29.01.2014 року в розмірі 9066 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 13800 грн., а всього 22866,50 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що 14.01.2013 року наказом № 4-к від 11.01.2013 року була прийнята на роботу за строковим трудовим договором начальником групи в макетно-експериментальне виробництво ПАТ "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань". Наказом № 5-к від 27.01.2014 року від 29.01.2014 року була звільнена за ст. 6 п. 2 КЗпП України (у зв'язку із закінченням строку строкового трудового договору). За вказаний строк роботи їй нараховувалася, але не сплачувалась заробітна плата в наступних розмірах: за 2013 рік - за липень - 1443 грн., серпень - 1218 грн., вересень - 880 грн., жовтень - 812 грн., листопад - 770 грн., грудень 1168 грн., та за 2014 рік - 2775 грн.,а усього було нараховано та не виплачено заробітної плати на загальну суму 9066 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" на користь ОСОБА_3 13800,50 грн. за затримку виплати належних звільненому працівникові сум. В решті позову відмовлено. Також стягнуто з ПАТ "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" на користь державного бюджету судовий збір в сумі 228,66 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПАТ "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" подало апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом при ухваленні рішення порушено норми матеріального та процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просило рішення суду 1 інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 суму за час затримки виплати заробітної плати в сумі 6981 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд, задовольняючи позовні вимоги обґрунтовано виходив з того, що оскільки середньоденна заробітна плата позивача складає 134,24 грн., а затримка виплати остаточного розрахунку становить 197 днів, то середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 26445,28 грн., однак, враховуючи межі заявлених вимог, з відповідача на користь позивача стягнуто 13800,50 грн.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони обґрунтовані, правильні та відповідають вимогам діючого законодавства.

Відповідно до ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до Загальної декларації з прав людини від 10 грудня 1948 року, ратифікованою Верховною Радою України, у принципі 23 визначено, що кожна людина, без будь-якої дискримiнацiї, має право на рівну оплату за рівну працю. Кожний працюючий має право на справедливу i задовільну винагороду, яка забезпечує гідне людини існування, її самої та її сім'ї, i яка в разі необхiдностi доповнюється іншими засобами соціального забезпечення.

У статті 43Конституції України гарантує кожному громадянину право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 працювала з січня 2013 року у ПАТ "АТ "Нацково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань". Наказом № 5-к від 27.01.2014 року позивачку було звільнено з роботи на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку із закінченням строку строкового трудового договору.

Судовим розглядом правильно встановлено, що на день звільнення сума заборгованості по заробітній платі склала 9066 грн., що визнано відповідачем. Між тим, згідно відомостей про виплату заробітної плати позивачці була виплачена уся заборгованість по заробітній платі 14.08.2014 року, тобто до звернення позивача у суд.

Оскільки відповідач не виплатив усі належні позивачу виплати в день звільнення, розмір яких сторонами не оспорюється, суд 1 інстанції підставно стягнув з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час затримки за період з 29.01.2014 року по 14.08.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", установивши під час розгляду справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку під час звільнення, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні розраховується згідно Порядку, який затверджено постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року.

Відповідно до п. 8 постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період.

Судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, що оскільки середньоденна заробітна плата позивача складає 134,24 грн., а затримка виплати остаточного розрахунку становить 197 днів, то середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 26445,28 грн., однак, враховуючи межі заявлених вимог, з відповідача на користь позивача стягнуто 13800,50 грн.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

При такому положенні судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Доводи, які викладено в апеляційної скарзі, висновків суду не спростовують.

У зв'язку з чим судова колегія не вбачає правових підстав для скасування рішення суду і задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст. 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315,317,319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -