Провадження №2/761/6398/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

26 грудня 2014 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарі Гаркуші Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2) про стягнення боргу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.08.2013 року позичив відповідачу грошові кошти у розмірі 5000032,00 російських рублів, які відповідач зобов'язався повернути не пізніше 31.05.2014 року. На підтвердження укладення договору позики відповідач склав розписку, яка посвідчує передання йому відповідної грошової суми у розмірі 5000032,00 російських рублів під 15% річних, строком до 31.05.2014 року. Однак, у зазначений у розписці термін, відповідач грошей не повернув, ухиляється від виконання свого зобов'язання, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом, відповідно якого просить стягнути з відповідача борг за договорам позики у розмірі 1489789,64 грн. та 15% річних від суми позики у розмірі 219182,75 грн.

Позивач в судове засідання, яке відбулося 26.12.2014 року, не з'явився, разом з тим, через канцелярію суду подав заяву, відповідно якої просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання, яке відбулося 26.12.2014 року, не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не повідомив.

Суд, керуючись ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України № 1618-IV від 18.03.2004 року (далі по тексту - ЦПК України), ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів, отримавши на це згоду позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 01.08.2013 року між сторонами був укладений договір позики грошових коштів, відповідно якого позивач надав в борг відповідачу грошові кошти у розмірі у розмірі 5000032,00 російських рублів під 15% річних, строком до 31.05.2014 року (а.с. 6).

На даний час відповідач свої обов'язки за договором позики не виконав, доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16 січня 2003 р. (далі по тексту - ЦК України), зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу у розмірі 5000032,00 російських рублів, що станом на 24.07.2014 року відповідно до курсу НБУ складає 1489789,64 грн., та 15% річних від суми позики у розмірі 219182,75 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати.

Керуючись ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218, 223, 224-233 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) суму боргу у розмірі 5000032,00 російських рублів, що станом на 24.07.2014 року відповідно до курсу НБУ складає 1489789,64 грн., та 15% річних від суми позики у розмірі 219182,75 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: