Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

за участі секретаря Батченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, треті особи Служба у справах дітей ОСОБА_4 районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про встановлення факту, визначення місця проживання малолітньої дитини та зобов»язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом про встановлення факту проживання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матір»ю ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1; визначення місця проживання цієї дитини з матір»ю за вказаною адресою і зобов»язання ОСОБА_4 районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві зняти з реєстрації місця проживання малолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою АДРЕСА_2 та зареєструвати місце проживання дитини за адресою АДРЕСА_1.

Вимоги мотивовані тим, що позивачі є співвласниками у рівних долях квартири АДРЕСА_2, згідно свідоцтва про право власності на житло від 28.05.2003 року.

Позивач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.09.2009 року по 15.10.2012 року, від шлюбу мають доньку ОСОБА_6, 15 березня 2010 року.

Шлюб між позивачем та відповідачкою розірваний рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.10.2012 року, яким також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 щомісячно у розмірі 1 000 грн., починаючи з 18.07.2012 року до досягнення дитиною повноліття та аліменти щомісячно по 367,33 грн. до досягнення дитиною трьохрічного віку, починаючи з 18.07.2012 року.

Перебуваючи у шлюбі сторони проживали разом з дитиною у квартирі позивачів за адресою АДРЕСА_2. Проте з кінця лютого - початку березня 2012 року відповідачка змінила місце проживання та фактично мешкає з донькою ОСОБА_6 разом зі своєю матір»ю за адресою АДРЕСА_1.

Факт не проживання дитини у квартирі позивачів та її проживання із відповідачкою підтверджується актом від 20.05.2014 р., рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.10.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь відповідачки на її утримання до досягнення дитиною трьох років та на утримання дитини, відповідно до якого аліменти позивач сплачує поштовими переказами на адресу відповідачки АДРЕСА_1.

Вказаний факт необхідно встановити з метою проведення реєстрації малолітньої дитини ОСОБА_2 ОСОБА_8 за її фактичним місцем проживання з матір»ю, згідно вимог ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Позивачі неодноразово зверталися до відповідачки з проханням змінити місце реєстрації малолітньої дитини, проте ОСОБА_3 такі прохання ігнорує, гроші на оплату комунальних послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води і на опалення, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб, не надає.

Позивачі не мають змоги самостійно змінити місце реєстрації малолітньої дитини, оскільки на це потрібна згода обох батьків, тому просять суд зобов»язати ОСОБА_4 районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві зняти малолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з адреси її реєстрації та зареєструвати за адресою фактичного місця проживання.

Судом до участі у справі протокольною ухвалою від 17.10.2014 року у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору було залучено ОСОБА_5, яка являється власником квартири АДРЕСА_1

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_9 підтримала позов та викладені у ньому обставини, додатково пояснила, що по тексту позовної заяви допущено описки у написанні по батькові відповідачки, яку помилково зазначено Олегівна замість Олександрівна.

Представник відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснив, що на підтвердження вимог не надано доказів про порушення прав позивачів, що останні несуть затрати по оплаті комунальних послуг на кількість зареєстрованих осіб та що ОСОБА_3 відмовляється і не надає кошти за комунальні послуги, а також те, що позивачі зверталися до відповідачів з проханням про зняття з реєстрації малолітньої дитини. ОСОБА_3 визнається той факт, що після розірвання шлюбу з позивачем дитина ОСОБА_6 залишилася проживати з матір»ю. Вважає, що вимоги є необґрунтованими, до того ж суд не може перебирати на себе повноваження Державної міграційної служби України.

Представник відповідача ОСОБА_4 районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві та представник третьої особи Служби у справах дітей ОСОБА_4 районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з»явилися, про дату, час та місце розгляду справи відповідач та третя особа були повідомлені належним чином, при цьому відповідачем була подана заява з проханням розглянути справу у відсутності їхнього представника, про причини неявки представника третьої особи суд повідомлено не було.

Третя особа ОСОБА_5 суду подала заяву з проханням провести судове засідання без її участі та відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, представника відповідачки ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 28.05.2003 року, виданого ОСОБА_4 районною у м. Києві державною адміністрацією, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях (а.с. 12).

У зареєстрованому шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_7 перебували з з 11 вересня 2009 року. Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.10.2012 року шлюб між позивачем та відповідачкою був розірваний (а.с. 15, 16).

Відповідно до довідки по формі № 3, виданої ЖРЕО № 408 від 15.10.2014 року, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані позивачі та малолітня дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 41).

За заявленими вимогами позивачі просять встановити факт проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 разом із матір»ю ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 та визначити місце проживання дитини з матір»ю за цією адресою.

Проте дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки з боку відповідачки не заперечується та не оспорюється факт проживання з нею доньки ОСОБА_6 та факт того, що вона з дитиною не мешкає у квартирі позивачів. Разом з тим, суду не надано будь-яких доказів про проживання ОСОБА_3 та дитини ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1. Представник відповідачки пояснив, що на даний час ОСОБА_3 з дитиною та своїм цивільним чоловіком орендують квартиру та проживають за іншою адресою.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, серед іншого, є місце проживання її батьків або одного з них.

Позивачі також просять зобов»язати ОСОБА_4 районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві зняти з реєстрації за адресою їхньої квартири АДРЕСА_2 малолітню дитину ОСОБА_6, яку зареєструвати за адресою АДРЕСА_1.

Власником вказаної квартири АДРЕСА_1 являється ОСОБА_5, згідно договору купівлі-продажу квартири від 29.09.2012 року та Витягу про державну реєстрацію прав (а.с. 47, 48).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов»язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов»язковим для неї.

Третя особа у справі ОСОБА_5 заперечує проти задоволення позову, отже згоди на реєстрацію дитини ОСОБА_6 у належній їй на праві власності квартирі не надає.

З пояснення представника відповідачки, будь-якого житла на праві власності відповідачка ОСОБА_3 та її донька ОСОБА_6 не мають.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Доказів на порушення прав позивачів у зв»язку з реєстрацією у їхній квартирі малолітньої дитини суду не надано.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Порядок та процедуру проведення реєстрації на території України врегульовано Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відповідно до якого реєстрація це внесення інформації до Єдиного державного

демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Згідно ст. 2 вказаного Закону, громадянам України гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

При цьому статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, серед іншого, на підставі заяви особи або її законного представника чи судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З пояснень представника позивачів судових рішень з приводу житлових спорів між сторонами не має, отже, право дитини ОСОБА_6 щодо користування квартирою позивачів не припинене, у зв»язку з чим вимоги в частині зобов»язання ОСОБА_4 районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві зняти з реєстрації дитину та зареєструвати за іншою адресою також є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 14, 29, 316, 317, 319, 325, 383 Цивільного кодексу України, ст. 155 Житлового кодексу України, ст. 1, 4, 10, 11, 54, 56, 58, 88, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, треті особи Служба у справах дітей ОСОБА_4 районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про встановлення факту, визначення місця проживання малолітньої дитини та зобов»язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.М.Виниченко