Справа № 654/3577/14-ц
Провадження №2/654/1054/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

при секретарі Сидоркіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гола Пристань Херсонської області в залі суду цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, виконавчого комітету Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок, визнання незаконним та скасування рішення та свідоцтва про право власності та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в майні в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з первісним позовом до ОСОБА_4, виконавчого комітету про визнання права особистої приватної власності на домоволодіння АДРЕСА_1, визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області № 45 від 22.08.2007 року «Про дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок» та свідоцтва про право власності на житловий будинок № 001889 від 22.08.2007 року, посилаючись на те, що вона з 05.02.1962 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, від якого у них народився син - ОСОБА_4 Під час шлюбу вона з чоловіком спільними коштами та спільними зусиллями побудували спірне домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. «А», літньої кухні літ. «Б»; гаражу літ. «Г»; туалет літ. «М», сараїв літери «В», «Д», «Е», З», «И», «К», «Л», сараю з підвалом літ. «Ж», огорожі №1-3. Для будівництва спірного домоволодіння вони отримали відповідний дозвіл, будівельний паспорт № 1 від 1997 року та була відведена земельна ділянка. Будівництво було завершене наприкінці 2002 року. На підставі ст. 101 ЦК УРСР, ст. 22 КЗпШС спірне домоволодіння є спільною сумісною власністю її та її чоловіка, як таке, що нажите ними під час шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_5 помер. В порядку ст. 1218 ЦК України після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 належної йому частки в домоволодінні. Вона прийняла спадщину відповідно до ч.1 ст. 1241, ч. 3 ст. 1268 ЦК України так як постійно проживала з чоловіком на час відкриття спадщини та є непрацездатною вдовою. Від спадщини вона не відмовлялася. При житті її чоловік склав заповіт, яким заповідав їй все своє майно після смерті, а тому вона має право на 1/2 частки спірного домоволодіння в порядку спадкування за заповітом та на 1/2 частки цього ж домоволодіння як частка у спільній сумісній власності подружжя. В серпні 2014 року їй стало відомо, що її син ОСОБА_4 ще в 2007 році оформив спільне домоволодіння на себе, про що виконкомом Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області було ухвалене спірне рішення № 45 від 22.08.2007 року «Про дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок», на підставі якого відповідачу ОСОБА_4 БТІ видало свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння та зареєструвало домоволодіння за ОСОБА_4, що порушує її права як власника домоволодіння. З посиланням на ст.ст. 19, 41 Конституції України, ст. ст. 16, 392, 393, 1241, 1268, 1270 ЦК України, ст. 60 СК України просила задовольнити позов.

27.10.2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на 1/2 частку спірного домоволодіння в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_5, посилаючись на те, що відповідачки написала нотаріально посвідчену заяву про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_5, а він натомість прийняв спадщину, подавши до нотаріуса відповідну заяву, а тому є власником 1/2 частки спірного домоволодіння.

Ухвалою суду ОСОБА_3 було залучено до справи як відповідачку, зі згоди представника позивачки за первісним позовом.

У судовому засіданні представник позивачки за первісним позовом ОСОБА_6 підтримала первісні позовні вимоги, з урахуванням змін та доповнень, просила їх задовольнити, з підстав, зазначених у позові. Проти задоволення зустрічного позову заперечувала. Також пояснила, що її довірителька не знала про наявність спірного рішення виконавчого комітету сільської ради, оскільки надання заяви про згоду на оформлення права власності на будинок її сину (відповідачу ОСОБА_2) вона розцінювала, через свій вік та юридичну необізнаність, як згоду на оформлення права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 Така заява датована до укладення рішення, про наявність якого вона дізналася лише у серпні 2014 року, а тому не пропустила строк для подання позову про визнання спірного рішення незаконним та його скасування.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 позовні вимоги за зустріним позовом підтримав, наполягав на їх задоволенні, з підстав, зазначених у зустрічному позові. Проти задоволення первісного позову заперечував.

У судовому засіданні представник відповідача (виконавчого комітету Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області) Сас В. Я. заперечував проти задоволення первісного позову, так як виконавчий комітет діяв в межах чинного законодавства України.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 заперечувала проти первісного та зустрічного позовів, подала до суду письмові заперечення, які зводяться до наступного. Відповідно до рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 29.03.2013 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 08.04.2013 року за нею визнано право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння як майна, яке набуте під час шлюбу із ОСОБА_4 На підставі вказаних судових рішень за нею зареєстровано право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння. Право власності на спірне домоволодіння було набуто ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області № 45 від 22.08.2007 року «Про дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок», на підставі якого ОСОБА_4 БТІ видало свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння та зареєструвало домоволодіння за ОСОБА_4 Тобто відповідач ОСОБА_4 набув спірне домоволодіння під час перебування у шлюбі із нею, а тому за нею судами було визнано право власності на 1/2 частки спірного домоволодіння. Ці обставни встановлені рішеннями судів, а тому не потребують доведення, відповідно до ст. 61 ЦПК України. Спірне домоволодіння було збудоване нею та ОСОБА_4 під час перебування їх у шлюбі між собою в період з 1997 по 2002 роки, а ОСОБА_1 до нього не має жодного відношення, що також підтверджено висновком судової будівельно-технічної експертизи № 370, яка проводилася під час розгляду цивільної справи № 2108/1906/2012, яка перебувала в провадженні Голопристанського районного суду Херсонської області. Крім того, ОСОБА_1 пропустила строк позовної давності щодо вимоги про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області № 45 від 22.08.2007 року «Про дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок», оскільки ОСОБА_1 в своїй заяві від 01.08.2007 року власноручно написала, що дає згоду на оформлення права власності на спірне домоволодіння на свого сина ОСОБА_4, а тому їй було добре відомо про наявність спірного рішення ще у 2007 році, і таким чином вона пропустила встановлений законом трирічний строк позовної давності, що у відповідності до ч.4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові в цій частині. Також ОСОБА_1 написала письмову заяву про відмову від спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, що також унеможливлює задоволення її позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, оглянувши матеріали інвентарної справи БТІ, вважає первісний позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов ОСОБА_4 таким, що підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 з 05.02.1962 року перебували між собою в шлюбі (а. с. 7).

Згідно витягів із по господарської книги № 2 Новософіївської сільської ради станом на 1983 рік головою домогосподарства АДРЕСА_1 був зазначений ОСОБА_5 і на земельній ділянці площею 0,42 га, яка перебувала у користуванні голови господарства, були збудовані житловий будинок, 1957 року побудови, літня кухня 1976 року побудови, гараж 1976 року побудови та погріб 1976 року побудови (а. с. 74-75).

У відповідності до технічного паспорта БТІ станом на 26.05.2008 року по вул. Степній, 17 в с. Новософіївка Голопристанського району Херсонської області обліковувалися житловий будинок літ. «А», 1970 року побудови, літня кухня літ. «Б», 1972 року побудови; гараж літ. «Г» 1975 року побудови; туалет літ. «М» 1975 року побудови, сараїв літери «В» 1972 року побудови, «Д» 1975 року побудови, «Е» 1975 року побудови, «З» 1975 року побудови, «И» 1972 року побудови, «К» 1987 року побудови, «Л» 1975 року побудови, сараю з підвалом літ. «Ж»1972 року побудови, огорожі №1-3 (а. с. 12-14).

Оскільки при складанні технічного паспорта на будинок участь приймали спеціалісти-техніки БТІ, - спеціалізованої організації з питань будівельно-технічної оцінки та реєстрації нерухомого майна, суд щодо даних про рік забудови спірних об'єктів нерухомого майна надає перевагу саме даним технічного паспорта, перед даними року забудови, які зазначені у по господарській книзі.

Таким чином, судом встановлено, що в період перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у шлюбі, ними було збудовані перелічені вище об'єкти нерухомого майна.

При цьому суд не приймає до уваги встановлені рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 29.03.2013 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 08.04.2013 року, обставини будівництва спірних об'єктів, оскільки експертного висновку, на які посилалися суди, в даному процесі суду не було надано, а зазначене рішення оскаржено ОСОБА_1 в апеляційному порядку і відкрито апеляційне провадження, а отже рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 29.03.2013 року не набрало законної сили і суд, при вирішенні даного спору, не вправі посилатися на нього.

При цьому, суд також враховує, що відповідно до будівельного паспорту № 1, який затверджений архітектором Голопристанського району 18.03.1997 року та акту від 18.03.1997 року погоджено зведення землекористувачем (ОСОБА_5) накреслених на плані забудов земельної ділянки, наданий у користування і розташованій в АДРЕСА_1, площею 0,55 га, відповідно до якого на той час знаходився старий будинок, для його подальшого переобладнання (а. с. 10-11). Доказів переобладнання будинку та здачі переобладнаного будинку в експлуатацію, а також доказів за чиї кошти здійснювалося таке переобладнання суду не надано. Передусім не містить таких даних технічний паспорт на спірний будинок, який був виготовлений станом на 26.05.2008 року.

У відповідності до ст. 22 КЗпШС України, який діяв в період 1972-1983 років, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

За ч.1 ст. 28 КЗпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 побудували спірні об'єкти нерухомості перебуваючи між собою в шлюбі, будівництво велося на відведеній для цього земельній ділянці, з дозволу виконавчого комітету Новософіївської сільської ради, збудовані об'єкти були зареєстровані в по господарській книзі за ОСОБА_5 як за головою господарства, а отже ці об'єкти є спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (а. с. 8) і після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину спірного будинку, так як інша 1/2 частина належить ОСОБА_1 на праві власності і не підлягає спадкуванню.

У відповідності до заповіту від 12.04.1999 року, посвідченого секретарем виконкому Новософіївської сільської ради ОСОБА_5 заповів все належне йому майно після його смерті своїй дружині ОСОБА_1 (а. с. 9).

За ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

У відповідності до частин 1, 5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Згідно відповіді завідуючого Голопристанської державної нотаріальної контори від 23.10.2014 року № 695/02-14 до нотаріальної контори 04.07.2005 року надійшла заява від ОСОБА_4 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та заява від ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

Таким чином, ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом і є власником 1/2 частки спірних об'єктів нерухомості, а тому позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому суд враховує, що згідно наказу Держкомстату «Про затвердження Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах» від 08.12.2010 N 491 домоволодінням є житловий будинок з прилеглою до нього земельною ділянкою та належними йому господарськими спорудами та будівлями, а оскільки суду не надано доказів належності земельної ділянки на праві власності сторонам по справі чи ОСОБА_5 та неможливості переоформити її у встановленому законом порядку, суд при визначені об'єктів нерухомості не має права оперувати терміном «домоволодіння», обмежившись лиже житловим будинком та належними йому господарськими спорудами та будівлями.

01.08.2007 року до виконкому Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_4 була подана заява про надання згоди та ухвалення рішення виконкому про оформлення за ним права власності на спірний будинок, на якій свою згоду щодо цього засвідчили ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а. с. 70).

На підставі зазначеної заяви 22.08.2007 року виконавчим комітетом Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області були прийнято рішення № 45 «Про дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок», відповідно до якого ОСОБА_4 було надано дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок та споруди в АДРЕСА_1. Зазначено про направлення даного рішення до Херсонського БТІ для видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок та споруди (а. с. 15).

На підставі зазначеного вище спірного рішення виконкому 04.06.2008 року Новософіївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_4 було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія САС № 001889, яке було зареєстроване в БТІ 04.06.2008 року (інвентарна справа а. с. 19-20).

У відповідності до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином оформлення права на спадщину, в складі якої є нерухоме майно, в період 2005-2007 років, а також і на даний час, здійснювалося виключно нотаріусами, а тому надавши дозвіл ОСОБА_4 на оформлення права власності на будинок, 1/2 якого увійшла до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5, а інша 1/2 спірного майна є власністю ОСОБА_1, виконавчий комітет перевищив надані йому державою повноваження, порушив право власності ОСОБА_1, а тому оспорюване рішення виконавчого комітету підлягає визнанню незаконним та підлягає скасуванню.

Як наслідок визнання незаконним та скасування оспорюваного рішення підлягає скасуванню свідоцтво про право власності, видане 04.06.2008 року Новософіївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_4 серія САС № 001889, за яким останній є власником житлового будинку АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 28 КпШС України, ст.ст. 11, 16, 321, 383, 392 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57-66, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, виконавчого комітету новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок, визнання незаконним та скасування рішення та свідоцтва про право власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 (літ. «А»), та 1/2 частину господарчих будівель та споруд за цією ж адресою, а саме: літня кухня літ. «Б»; гараж літ. «Г»; туалет літ. «М», сараїв літери «В», «Д», «Е», З», «И», «К», «Л», сараю з підвалом літ. «Ж», огорожі №1-3.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області № 45 від 22.08.2007 року «Про дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок».

Скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок серія САС № 001889 від 04.06.2008 року.

У задоволенні решти вимог за первісним позовом - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в майні в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 (літ. «А»), та 1/2 частину господарчих будівель та споруд за цією ж адресою, а саме: літня кухня літ. «Б»; гараж літ. «Г»; туалет літ. «М», сараїв літери «В», «Д», «Е», З», «И», «К», «Л», сараю з підвалом літ. «Ж», огорожі №1-3 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Сіянко