Справа № 488/2540/13-ц
Провадження № 2/488/81/14 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

06 березня 2014 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого по праві - судді Безпрозванного В.В.,

при секретарі судового засідання Харитоновій І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог УМВС України в Миколаївській області, про зобовязання провести перерахунок платежів за використану електроенергію із врахуванням гарантованих державою пільг, зобовязання враховувати в подальшому наявні пільги та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив зобовязати ПАТ «Миколаївобленерго» зробити перерахунок суми, яка має бути виплачена за використану електроенергію, з урахуванням встановлених та гарантованих позивачу державою пільг у період з 2003 по 2013 роки.; зобовязати ПАТ «Миколаївобленерго» в подальшому враховувати пільги позивача при нарахуванні йому платежів за споживчу електроенергію; стягнути з ПАТ «Миколаївобленерго» на користь позивача моральну шкоду в сумі 1500 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що він з 23 травня 1999 року та по цей час перебуває на службі в органах внутрішніх справ України.

01 червня 2010 року ОСОБА_1 уклав із відповідачем договір про надання йому послуг електропостачання до квартири АДРЕСА_1.

Позивач зазначав, що згідно діючого законодавства він має пільги в вигляді знижки по оплаті за електроенергію, однак при нарахуванні заборгованості за електропостачання ПАТ «Миколаївобленерго» їх не враховує, що є порушенням його прав.

В звязку із зазначеним, позивач просить здійснити перерахунок заборгованості та стягнути на його користь завдану відповідачем моральну шкоду, яка виражається у порушенні звичного ритму життя, безсонні, стресу, болі в серці.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, вказував на безпідставність заявлених вимог. Зазначав, що відповідач не заперечує щодо наявності у ОСОБА_1 пільг, однак порядок їх отримання є іншим, ніж зазначений позивачем.

Представник третьої особи УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася та просила розглядати справу у її відсутність, заперечувала проти задоволення позову. Вказувала, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач не використав свого права на пільги у встановленому законом порядку, в звязку із чим його вимоги є необґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між сторонами у справі укладено споживчий договір № 0991148 від 01 червня 2010 року, згідно якого ПАТ «Миколаївобленерго» здійснює постачання електроенергії до квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_1 здійснює за це оплату (а.с. 5).

Згідно довідки УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_1 перебуває на службі в ОВС з 23 травня 1999 року та відповідно до п.3 ст.22 ЗУ «Про міліцію» йому надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива в межах норм, встановлених законом (а.с.3).

Відповідно до акту звірки № 1/0991148 від 29.01.2013 року заборгованість позивача перед ПАТ «Миколаївобленерго» складає 4241, 75 грн. (а.с.4), яка, на думку ОСОБА_1, з урахуванням пільг повинна складати 2120,88 грн. (а.с.4).

Статтею 17 ЗУ «Про електроенергетику» визначено, що збитки електропостачальників від надання пільг з оплати за споживчу електричну енергію окремим категоріям побутових споживачів відшкодовується за рахунок джерел, визначених законодавчими актами, які передбачають відповідні пільги.

Згідно законів України «Про державний бюджет» 2003-2013 р. право на 50% знижку по оплаті квартирної плати та комунальних платежів могло бути реалізованим рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за умови наявності у них права на податкову соціальну пільгу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2003 року № 426 затверджено порядок надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу.

Згідно вказаного порядку право на відшкодування витрат по оплаті за комунальні послуги мають тільки особи рядового і начальницького складу ОВС, які мають право на податкову соціальну пільгу; відшкодування зазначених витрат проводиться щомісячно або раз на квартал за рішенням керівника установи; розмір пільг у грошовому еквіваленті разом з середньомісячним доходом пільговика не повинен перевищувати величини визначеного відповідно до підпункту 6.5.1. пункту 6.5. статті 6 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу; видатки на відшкодування витрат за наданні пільговику (крім педагогічних, медичних та фармацевтичних працівників і працівників культури) послуги здійснюються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання цих установ; зазначені кошти передбачаються в кошторисах установ згідно з кодом економічної класифікації (КЕК) 1343 «Інші поточні трансферти населенню». Для відшкодування фактичних витрат пільговик подає в бухгалтерію установи копії квитанцій про оплату за користування житлом (квартирну плату), паливом, телефоном і за комунальні послуги у строк, за який здійснюється відшкодування, а також довідку про склад сімї (раз на рік).

Суд встановив, що ОСОБА_1 до бухгалтерії УМВС України в Миколаївській області із відповідною заявою та копіями квитанцій не звертався, в звязку із чим не скористався своїм правом на пільги.

В судовому засіданні також знайшло своє підтвердження те, що ПАТ «Миколаївобленерго» виконує укладений з позивачем договір надання йому послуг електропостачання належним чином та відповідно до його умов (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В звязку із цим, заявлені до ПАТ «Миколаївобленерго» вимоги щодо здійснення перерахунку та зобовязання вчинити певні дії є безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідачем здійснювалось нарахування боргу ОСОБА_1 за послуги електропостачання відповідно до вимог діючого законодавства, яке не передбачає обовязок відповідача враховувати надані ОСОБА_1 пільги.

Не підлягає й задоволенню вимога позивача щодо стягнення моральної шкоди, яка є похідною від основної, в задоволенні якої відмовлено.

Керуючись ст.ст.208,210,212-213,214-215,218,224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог УМВС України в Миколаївській області, про зобовязання провести перерахунок платежів за використану електроенергію із врахуванням гарантованих державою пільг, зобовязання врахувати в подальшому наявні пільги та стягнення моральної шкоди відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення. можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. В. Безпрозванний