Справа № 750/3811/14 Провадження № 22-ц/795/1496/2014 Головуючий у I інстанції: Логвіна Т. В.
Категорія: цивільна Доповідач: Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

31 липня 2014 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Кузюри Л.В.,

Суддів : Вінгаль В.М., Зінченко С.П.

При секретарі :Шкарупі Ю.В.

За участю: представника ПАТ КБ „ Приватбанк " Рожка С.М., представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2014 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ Приватбанк " до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В :

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ Приватбанк " задоволені, на користь банку з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 13099 грн 81 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду в частині стягнення штрафів через порушення норм матеріального і процесуального права.

Апелянт посилався на те, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі, позбавивши його права приймати участь в судовому засіданні та здійснювати процесуальні права, що за законом притаманні стороні у цивільній справі. Окрім наведеного , відповідач посилався на порушення судом норм матеріального права через неврахування положень ст.258 ЦК України, якими встановлено для вимог про стягнення неустойки строк позовної давності тривалістю один рік.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд знаходить, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 15 серпня 2012 року між ПАТ КБ„ ПриватБанк " та ОСОБА_2, в рамках проведення реструктуризації заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 23.08.2006 року, у письмовій формі було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карток. За умовами вказаної угоди банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 13032,08 грн на строк 36 місяців з 15.08.2012 року по 31.08.2015 року зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості відповідачем за вищенаведеною угодою мало здійснюватись в сумі 472,8 грн щомісячно.

Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди передбачено нарахування штрафу в сумі 3022,87 грн при порушенні строків погашення заборгованості по договору більш ніж на 31 день. Вказаний штраф було визначено сторонами виходячи з суми прощеної банком заборгованості під час реструктуризації боргу за умови належного виконання умов реструктуризації.

Оскільки відповідач належним чином умови Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карток не виконував та станом на 11.02.2014 року йому було нараховано заборгованість в сумі 13099,81 грн, яка складається з : 8494,82 грн заборгованості за кредитом, 482,13 грн заборгованості за процентами, 3022,87 грн штрафу за п.2.2 Генеральної угоди..., 500 грн штрафу фіксованої суми та 599,99 грн штрафу , обчисленому у процентному відношенні відповідно до умов договору, та обґрунтовано була стягнута судом першої інстанції на користь банку відповідно до приписів ст. 526, 530, 610, 1048, 1050 ЦК України.

Доводи ОСОБА_2 про порушення судом першої інстанції його процесуальних прав не заслуговують на увагу, оскільки справу до розгляду по суті судом першої інстанції призначалось двічі, про що судом відповідача належним чином було повідомлено, однак останній до суду не з»явився та із заявою про застосування строків позовної давності не звертався, жодних доказів на підтвердження незаконності судового рішення апеляційному суду не надав.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд ,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді :