АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1434/14 Справа № 205/7402/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Залімська Н. В. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.

суддів - Кіктенко Л.М., Глущенко Н.Г.,

при секретарі - Бец Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Елмус Груп» про зобов»язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2013 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ « Елмус Груп» про зобов»язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції із тих підстав, що судом не враховані обставини у справі та вимоги законодавства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін із наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що в трудовій книжці ОСОБА_2 відсутній відповідний запис про прийняття його на роботу до ТОВ «Елмус Груп» та про звільнення із займаної посади.

Відповідач заперечував факт укладення трудового договору із позивачем.

При розгляді справи ОСОБА_2 не довів факт перебування з відповідачем у трудових відносинах, не вказав тривалість (норми) його робочого часу, з якого часу було розпочато його фактичну роботу, характер роботи, коло його трудових обов'язків, які саме правила внутрішнього розпорядку встановлені у відповідача.

З листа Державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області від 19.07.2013 року вбачається, що керівники Літвіненко О.Ю. та Новічкова Н.В. надали письмові пояснення по суті звернення ОСОБА_2, де вказали, що ОСОБА_2 приходив на співбесіду з питань працевлаштування на роботу, але за результатами співбесіди трудовий договір із ним укладено не було.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач не підтвердив належними та достовірними доказами факт перебування з відповідачем у трудових відносинах у період із 17 січня 2013 року до 08 лютого 2013 року. З цих же підстав суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати та відшкодування шкоди.

Не можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що позивач фактично працював у товаристві, а суд не дослідив штатного розпису товариства та повноваження його директора.

Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу

В матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази, які б свідчили про те, що позивач був фактично допущений до роботи та виконував трудові обов'язки за розпорядженням власника, а тому відсутні підстави для висновку про наявність трудового договору, відповідно до вимог ст.24 КЗпП України, роз'яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів".

Не може бути таким доказом, схема робочого місця, складена позивачем (а.с.30), оскільки вона не може достовірно свідчити про те, що позивач був фактично допущений до роботи за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Штатний розпис товариства та повноваження його директора не можуть свідчити про факт укладення трудового договору із позивачем, оскільки товариство заперечує такий факт.

Суд розглянув справу відповідно до вимог ст.11 ЦПК України із врахуванням заявлених позовних вимог та наданих позивачем доказів.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків місцевого суду не спростовують, а із матеріалів справи вбачається, що відсутні підстави для скасування чи зміни судового рішення, передбачені ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 308,315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2013 року - залишити без змін

Ухвала чинна із моменту проголошення, але може бути оскаржена у двадцятиденний строк у касаційному порядку.

Судді: