Справа № 2-6866/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне )

16 грудня 2014 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Лозинської М.І.,

при секретарі - Беленок А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

20 жовтня 2014 року представник позивача звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в м. Києві заборгованість за послуги охорони в розмірі 1150,00 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Позивач вимоги свої обґрунтовував тим, що 03.12.2007 року між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в м. Києві та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір спостереження технічних засобів сигналізації на об'єктах з особистим майном громадян №3213/07 та Договір на виїзд групи оперативного реагування на об'єкт з особистим майном громадян № 3214/07.

Відповідно до умов договору №3213/07 охорона майна була встановлена за адресою: АДРЕСА_1, з оплатою послуг 200,00 грн. на місяць.

Відповідно до умов договору № 3214/07 позивач здійснює виїзд групи оперативного реагування на об'єкт відповідач, а останній здійснює оплату таких послуг в сумі 150,00 грн. за кожний місяць.

Так, позивач належним чином здійснював свою зобов'язання щодо охорони майна шляхом спостереження за станом встановленої в будинку відповідача ОСОБА_1 сигналізації, в свою чергу відповідач свої зобов'язання в частині своєчасної оплати за надані їй послуги, термін якої встановлений п.3.2. договору, належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість по договору №3213/07 за квітень - липень 2014 року в сумі 800,00 грн., по договору № 3214/07 за травень-липень 2014 року в розмірі 350,00 грн., а з 01.08.201 року дія договору призупинена, що підтверджується наказом УДСО при ГУМВС України в Київській області № 4089 від 27.08.2014 року.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність, проти заочного рішення не заперечував.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомленна належним чином, про причини її неявки суду не відомо, а тому суд у відповідності до статті 224 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Таким чином, вивчивши заяву представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1 ст.901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що 03.12.2007 року між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в м. Києві та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір спостереження технічних засобів сигналізації на об'єктах з особистим майном громадян №3213/07 та Договір на виїзд групи оперативного реагування на об'єкт з особистим майном громадян № 3214/07.

Відповідно до умов договору №3213/07 охорона майна була встановлена за адресою: АДРЕСА_1, з оплатою послуг 200,00 грн. на місяць.

Відповідно до умов договору № 3214/07 позивач здійснює виїзд групи оперативного реагування на об'єкт відповідач, а останній здійснює оплату таких послуг в сумі 150,00 грн. за кожний місяць.

Так, згідно з п.3.2 Договорів відповідач ОСОБА_1 зобов'язався проводити плату щомісячно, незалежно від фактичного часу охорони і вносити її не пізніше 5-го числа кожного поточного місяця.

Відповідно до розділу 7 договору №3213/07 та розділу 8 договору № 3214/07 сторони також обумовили, що договір укладається строком на 1 рік. Якщо за не менше ніж за 15 днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін письмово не заявить про припинення, то договір залишається в силі на попередніх умовах і на той же строк.

Так, як зазначає позивач в позові, а інших обставин в спростування доводів відповідачем не викладено, позивач належним чином здійснював свою зобов'язання щодо охорони майна шляхом спостереження за станом встановленої у квартири відповідача ОСОБА_1 сигналізації.

В свою чергу відповідач свої зобов'язання в частині своєчасної оплати за надані йому послуги, термін якої встановлений п.3.2. договору, належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість по договору №3213/07 за квітень - липень 2014 року в сумі 800,00 грн., по договору № 3214/07 за травень-липень 2014 року в розмірі 350,00 грн., а з 01.08.201 року дія договору призупинена, що підтверджується наказом УДСО при ГУМВС України в Київській області № 4089 від 27.08.2014 року.

Відповідно до ст.ст. 629, 638 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Ст. 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 порушила умови Договіру спостереження технічних засобів сигналізації на об'єктах з особистим майном громадян №3213/07 та Договіру на виїзд групи оперативного реагування на об'єкт з особистим майном громадян № 3214/07, від 03.12.2007 року, тому суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову та вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги охорони в сумі 1150,00 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

По даній справі позивачем було сплачено судові витрати в сумі 243,60 грн. Дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 629, 638, 901 ЦК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області заборгованість за Договіром спостереження технічних засобів сигналізації на об'єктах з особистим майном громадян №3213/07 від 03.12.2007 року за період квітень - липень 2014 року в сумі 800,00 грн. та Договіру на виїзд групи оперативного реагування на об'єкт з особистим майном громадян № 3214/07 від 03.12.2007 року за період травень-липень 2014 року в розмірі 350,00 грн., а всього 1150,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області судові витрати - 243,60 грн.

Рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: