КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4712/14-ц
Провадження № 2/488/1879/14 р.
28.11.2014 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючої по справі судді - Циганок В.Г.,
при секретарі судового засідання - Спільної Ю.В.,
за участю позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства „Миколаївський суднобудівний завод „Океан" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,
Відповідач свого представника в судове засідання повторно не направив, був повідомлений належним чином, про що свідчить поштові повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції. Із заявою про розгляд справи в їх відсутність не зверталися. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 27 липня 2001 року знаходилася з відповідачем у трудових правовідносинах.
Наказом № 55/к від 04.02.2014р. позивач звільнена з роботи відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства з 04 лютого 2014 року.
У відповідності до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, організації, установи, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений законом термін виплатити неоспорювані суми.
Довідку про розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачем ПАТ „Миколаївський суднобудівний завод „Океан" не надав ні позивачу, ні на вимогу суду. Тому суд при розрахунках застосовує дані, зазначені в розрахунковому листі за лютий 2014 року, тобто на день звільнення позивача. Виходячи з даних, зазначених в розрахунковому листі, заборгованість по заробітній платі становить 5765,20 гривень.
У відповідності до норм ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, при відсутності спору підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Отже, непроведення розрахунку з працівником у день звільнення, або наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для суду застосування відповідальності, передбаченою нормами ст. 117 КЗпП України.
Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100 середньомісячна заробітна плата для зазначеного випадку обчислюється з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.
При звільненні за п.1 ст.40 КзпП України відповідно до ст.44 КзпП України виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Середньомісячний заробіток для вихідної допомоги обчислюється також виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи.
Оскільки відповідачем на вимогу суду не були представлені довідки щодо середнього заробітку звільненого працівника, суд виходить з тих даних, які надані та обчислені позивачем.
Крім того, суд вважає частково обґрунтованими вимоги позивача про відшкодування заподіяної порушенням його трудових прав на оплату праці моральної шкоди, що передбачено ст.237-1 КЗпП України. З урахуванням характеру страждань позивача, істотності вимушених змін у його життєвих стосунках, мотивів дій відповідача та обставин вчинення допущених порушень суд вважає, що достатньою грошовою компенсацією моральною шкоди є сума у розмірі 500 гривень.
Відносно відповідача по справі 10.07.2012 року було порушено справу про банкрутство. Відповідно до положень Закону України від 02.10.2012 року № 5405-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобов'язань» доповнено пунктом 1-1, яким визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом, тобто після 19.01.2013 року.
Згідно з п. 27 розділ X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» відповідно до правил глави XV КЗпП України порушення справи про банкрутство юридичної особи не позбавляє її працівника права звернутись із заявою в органи по розгляду трудових спорів, у тому числі в районний (міський) суд.
В своєму листі Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 709/0/4-13 від 07.05.2013року, який адресований Головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду АРК, чітко зазначив, що справи про банкрутство боржника, порушені господарськими судами до 19 січня 2013 року не впливають на визначення юрисдикції справ про стягнення з боржника зарплати і їх слід розглядати в порядку цивільного судочинства, тому дана справа розглядалася у суді.
Що стосується позовних вимог в частині зобов'язання відповідача перерахувати Первинній профспілковій організації членські профспілкові внески, то вони не підлягають задоволенню.
Згідно з ч.3 ст.249 КзпПУ за наявності письмових заяв працівників, які є членами професійної спілки, власник або уповноважений ним орган щомісяця безоплатно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок професійної спілки членські профспілкові внески працівників відповідно до укладеного колективного договору чи окремої угоди в строки, визначені цим договором чи угодою. Таким чином, за наявності особистої заяви позивача профспілкові внески повинні бути відраховані бухгалтерією ПАТ „Миколаївський суднобудівний завод „Океан" із заробітної плати позивача, а тому вимоги позивача щодо відрахування профспілкових внесків працівника з заборгованості по заробітній платі та середньому заробітку за час затримки розрахунку є передчасними, оскільки відмова відповідача від здійснення таких дій відсутня. Крім того суду не представлені докази того, що позивач не припинила свого членства в профспілковій організації.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, в сумі 245,53 гривень за позовні вимоги майнового характеру та 243,60 гривень за вимоги про стягнення моральної шкоди, а всього 489,13 грн.
Керуючись ст.ст.10,11, 28,29, 57-60, 158, 209, 214-215, 224-226 ЦПК України суд,
Позовну заяву ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства „Миколаївський суднобудівний завод „Океан" про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
В задоволенні позовної вимоги щодо зобов'язання публічного акціонерного товариства „Миколаївський суднобудівний завод „Океан" перерахувати на користь Первинної профспілкової організації членські профспілкові внески- відмовити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Миколаївський суднобудівний завод „Океан" на користь державного бюджету судовий збір в сумі 489,13 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який ухвалив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. Позивачем рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги до суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Суддя В. Г. Циганок