Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10.12.2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючого - судді Придачука О.А.,

при секретарі - Бомбушкар В.П.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особи - Головне управління Державної міграційної служби в Закарпатській області в особі Ужгородського міського відділу ГУ ДМС в Закарпатській області, комунального підприємства " Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 4" про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися з позовом в суд до ОСОБА_4, третя особи - Головне управління Державної міграційної служби в Закарпатській області в особі Ужгородського міського відділу ГУ ДМС в Закарпатській області, комунального підприємства "Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 4" про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивують тим, що з 03.06.1998 року вони зареєстровані в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. У 2001 році в цій же квартирі була зареєстрована ОСОБА_4, яка проживала в ній під час навчання в Ужгородському національному університеті. По закінченню навчання ОСОБА_4 у 2006 році повернулась до свого постійного місця проживання в РФ, однак при цьому вона не виписалась із вказаного житла і станом на сьогодні зареєстрована в квартирі. Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.05.2013 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.02.2014 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 є не приватизованою. Для належного утримання квартири та оформлення правочинів щодо користування та одержання комунальних послуг необхідна згода всіх зареєстрованих в ній осіб. Оскільки ОСОБА_4 є зареєстрованою у квартирі, але не проживає в ній протягом декількох років, а місце її перебування позивачам не відоме неможливо укласти договір найму жилого приміщення в порядку ст.61 ЖК України, договори газопостачання та електропостачання, постачання води та водовідведення,а тому факт реєстрації відповідачки, яка зареєстрована, але не проживає в квартирі призводить до обмеження прав на користування жилою площею інших осіб,які проживають в ній. А тому позивачі просять суд визнати ОСОБА_4, 1984 р.н., такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1, зняти ОСОБА_4 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2- ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, просила суд позов задовольнити, визнати ОСОБА_4, 1984 року народження, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 та зняти останню з реєстрації за вказаною адресою.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також зазначила, що ОСОБА_4 приїхала до Ужгорода з Мурманської області РФ, проживала в АДРЕСА_1 протягом 2001-2006 років під час навчання в УжНУ, згодом вона повернулася до постійного місця проживання в РФ, і зв"язку з нею у позивачки немає. Особисто позивачка бачила ОСОБА_4 у квартирі, де вона зареєстрована, в день смерті їхньої бабусі ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1. Просила суд розглядати справу без її участі.

Представники третіх осіб - ГУ ДМС в Закарпатській області в особі Ужгородського МВ ГУ ДМС в Закарпатській області та КП "Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 4" у судове засідання не з"явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення від 01.12.2014 року, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомила а тому суд, на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 03.06.1998 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчать відмітки про реєстрацію в паспортах останніх та довідка від 25.09.2014 року № 3684, видана КП "ЖРЕР №4".

Згідно довідки від 25.09.2014 року № 3684, виданої КП "ЖРЕР №4" за вказаною адресою також зареєстрована, але не проживає з 2012 року, згідно з актом від 26.08.2014 року, ОСОБА_4, 1984 року народження.

Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28.05.2013 року, ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 31.10.2013 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.02.2014 року квартира АДРЕСА_1, є неприватизованою.

Відповідно до ст. 163 ЖК України в разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім"ї за ним зберігається займане житлове приміщення у випадках та в межах строків, встановлених ч.1 ст. 71 цього кодексу, а саме - протягом шести місяців.

Як вбачається з акту про відсутність особи за місцем реєстрації від 26.08.2014 року, ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з листопада 2012 року і по даний час. Участі в утриманні житла за вказаною адресою не приймає, особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали ОСОБА_4 у вищевказаній квартирі немає і місце проживання останньої не відоме.

З довідки КП "ЖРЕР № 4" також вбачається, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, однак остання з листопада 2012 року не проживає за вказаною адресою.

В матеріалах справи міститься відповідь начальника муніципального казенного органу "Служба городского хозяйства закрытого административно - территориального образования город Островной Мурманской области" від 06.06.2012 року № 750 та лист аташе Генерального консульства Російської Федерації у Львові від 15.06.2012 року № 130/ч на запити щодо місця реєстрації відповідачки, з яких вбачається, що такі дані є персональними та можуть бути надані лише з дозволу громадянки Росії ОСОБА_4

Таким чином ОСОБА_4 є зареєстрованою в АДРЕСА_1, однак не проживає за вказаною адресою і її місце проживання не відоме, що позбавляє позивачів, які також зареєстровані за вказаною адресою укласти договір найму житлового жилого приміщення, в порядку ст. 61 ЖК України, договори газопостачання та електропостачання, постачання води та водовідведення, що призводить до обмеження прав на користування жилою площею інших осіб, які проживають на ній.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги що ОСОБА_4 більше шести місяців за місцем реєстрації не проживає, та її місце проживання не відоме, що унеможливлює здійснення позивачами їх прав, визначених ЖК України, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином судом встановлено, що позов в частині визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням обґрунтовано належними правовими підставами. В частині зняття відповідача з реєстрації позов не обґрунтовано правовими підставами, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, , п. 3.1. Наказу Міністерства внутрішніх справ від 22.11.2012р. № 1077 "Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразківнеобхідних для цього документів" рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право на житло є підставою для зняття відповідача з реєстрації. При цьому третя особа не відмовляла позивачам у знятті відповідача з вказаної реєстрації. Отже вимога позивачки про зняття відповідача з реєстрації не підтверджена доказами про порушення її права, заявлена передчасно, не обґрунтована правовими підставами, а тому в її задоволенні необхідно відмовити. За вказаних обставин ухвалення судом рішення про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом є достатньою правовою підставою для зняття відповідача з реєстрації у відповідному житловому приміщенні. Відповідач підлягає зняттю з реєстрації в спірному житлі після подання позивачкою органу реєстрації цього рішення, за умов, що воно набрало законної сили.

Керуючись Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст. ст. 71, 72, 163 ЖК України, ст. ст. 14, 15, 60, 208, 209, 224, 226-228, 232, 233, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4, 1984 року народження, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Придачук О.А.