Справа № 431/3292/14-ц
Провадження № 2/431/1181
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Озерова В.О.,

при секретарі Дубініної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чмирівської сільської ради про визнання домоволодіння спільним сумісним майном подружжя та визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Чмирівської сільської ради про визнання домоволодіння спільним сумісним майном подружжя та визнання права власності у порядку спадкування, у якому просить суд визнати спільним сумісним майном подружжя домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та визнати за нею право власності на вказане домоволодіння.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 28 жовтня 1975 року. За період шлюбу, 25 лютого 1989 року, вони за спільні кошти придбали будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. 04 грудня 1996 року рішенням суду шлюб між ними було розірвано, але до відділу РАЦС для оформлення свідоцтва про розірвання шлюбу ні вона, ні її чоловік не звертались, а згодом наладили стосунки та продовжували мешкати разом як чоловік та жінка за вказаною адресою. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. На теперішній час вона мешкає за вищевказаною адресою. У зв'язку з тим, що на теперішній час вона не має можливості оформити спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2, вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача - Чмирівської сільської ради в судове засідання не з'явився. В своїй письмовій заяві позов визнав, просить суд розглянути справу у його відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами:

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 28 жовтня 1975 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження.

25 лютого 1989 року під час шлюбу вони за спільні кошти придбали будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 25.02.1989 року.

04 грудня 1996 року рішенням суду шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується копією рішення Старобільського районного суду від 04.12.1996 року, але до відділу РАЦС для оформлення свідоцтва про розірвання шлюбу ні позивач, ні її чоловік не звертались, а згодом наладили стосунки та продовжували мешкати разом як чоловік та жінка, за вказаною адресою.

Ці обставини підтверджуються копією рішення Старобільського районного суду від 15.04.2014 року, яким встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 1996 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. На теперішній час позивач мешкає за вищевказаною адресою.

Але оформити спадщину після смерті чоловіка у нотаріальній конторі вона не може у зв'язку з відсутністю у нею правовстановлюючого документу на житловий будинок.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, ОСОБА_1 відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю документу, який підтверджує право власності померлого на житловий будинок.

У зв'язку з тим, що на теперішній час позивач не має можливості оформити спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2, вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

З урахуванням вищевикладеного суд позов задовольняє.

На підставі вищевикладеного та ч. 3 ст. 368, ст. 1261 ЦК України, ст. 60 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10-11, 174, 209-210, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Чмирівської сільської ради про визнання домоволодіння спільним сумісним майном подружжя та визнання права власності у порядку спадкування задовольнити.

Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Озеров