АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року м. Дніпропетровськ 20 травня 2014 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.

суддів: Макарова М.О., Лисичної Н.М.

при секретарі Безверхому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровського державного аграрного університету про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи, -

ВСТАНОВИЛА:

21 листопада 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача посилаючись на те, що 30 червня 2010 року його було звільнено з посади в зв'язку з закінченням терміну дії контракту. При звільненні позивачу не було виплачено надбавку за вислугу років, яку, відповідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2013 року, стягнено з відповідача на його користь в розмірі 8870 грн. 92 коп. З вини відповідача ОСОБА_2 не виплачено надбавку за вислугу років в розмірі 8870 грн. 92 коп. та компенсацію за порушення термінів виплати надбавки в розмірі 3408 грн. 59 коп. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 липня 2010 року по день ухвалення рішення.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_2 з 1976 року по червень 2010 року працював у відповідача на посаді науково-педагогічного працівника, у тому числі з липня 2006 року по червень 2010 року за сумісництвом, що підтверджується копією трудової книжки, довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії №80 від 02 квітня 2012 року, відповідними наказами про прийняття на роботу та звільнення з роботи (а.с. 51-55, 9, 29 - 34).

Наказом №1038 від 09 червня 2010 року ОСОБА_2 звільнено з займаної посади 30 червня 2010 року згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку із закінченням терміну контракту (а.с. 26).

При звільненні ОСОБА_2 відповідачем не було здійснено повний розрахунок, а саме не була виплачена надбавка за вислугу років за 2006 - 2010 роки.

Позивач намагався врегулювати цей спір в позасудовому порядку шляхом листування з відповідачам, але відповідач відмовив йому у виплаті зазначеної надбавки. Даний факт встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2013 року, що набрало законної сили, у справі за №201/7061/13-ц, провадження №2/201/2138/2013.

У зв»язку з цим позивач звертався до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з цивільним позовом до Дніпропетровського державного аграрного університету про стягнення з відповідача 16104,48 грн. невиплаченої надбавки за вислугу років та 5165,35 грн. компенсації за порушення термінів її виплати, а всього - 21269,83 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2013 року (у справі за №201/7061/13-ц, провадження №2/201/2138/2013), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2013 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково, з Дніпропетровського державного аграрного університету на користь ОСОБА_2 стягнуто 8870 грн. 92 коп. надбавки за вислугу років та 3408 грн. 59 коп. компенсації за порушення термінів виплати надбавки, а всього - 12279,51 грн. (а.с. 5 - 7, 8).

Апеляційним судом встановлено, що надбавка за вислугу років у розмірі 8870 грн. 92 коп. та компенсація за порушення термінів виплати надбавки у сумі 3408 грн. 59 коп. виплачені відповідачем позивачу 17.02.2014 року, що стверджується копією відповідного меморіального ордеру від 17.02.2014 року та визнано представниками позивача і відповідача у судовому засідання в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який ухвалює рішення по суті спору.

Установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

У разі часткового задоволення позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила в заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України: від 3 липня 2013 р. у справі N 6-60цс13, від 20 листопада 2013 р. у справі N 6-114цс13; лист Верховного Суду України від 01.02.2014 року "Висновки Верховного Суду України, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за II півріччя 2013 р.").

Виходячи з викладеного, надавши оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності, колегія дійшла висновку, що між сторонами існував спір про розмір належної звільненому працівникові суми, який вирішено вказаним вище рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2013 року, що набрало законної сили.

Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2013 року, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 16104,48 грн. - невиплаченої на час звільнення надбавки за вислугу років - задоволена судом частково у сумі 8870 грн. 92 коп., що дорівнює 55% від розміру заявленої вимоги.

Враховуючи наведене, зважаючи на те, що надбавка за вислугу років є складовою заробітної плати позивача, а відповідачем не доведено відсутність його вини у нездійсненні повного розрахунку з позивачем при його звільненні, колегія дійшла висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає частковому стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.07.2010 року (останній день роботи позивача - 30 червня 2010 року) по 16.02.2014 року включно (надбавка за вислугу років у розмірі 8870 грн. 92 коп. сплачена позивачу 17.02.2014 року), що складає 43 місяцям і 16 дням.

При визначенні розміру середнього заробітку позивача для обчислення суми, що підлягає стягненню, колегія виходить із змісту довідок Дніпропетровського державного аграрного університету від 16.04.2014 року за №130 та №129, згідно яких позивачем перед звільненням відпрацьовані повні місяці - травень і червень 2010 року та нарахована заробітна плата, без урахування надбавки за вислугу років, у розмірі 1357,31 грн., 1433,01 грн., відповідно. Також до уваги приймається вказане вище рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2013 року, що набрало законної сили, де, зокрема, встановлено, що позивачу безпідставно не було сплачено надбавку за вислугу років у травні і червень 2010 року у розмірі 290,85 грн. за кожен місяць. Отже, середня заробітна плата позивача дорівнює 1686,01 грн. на місяць ((1357,31 грн. + 290,85 грн.) + (1433,01 грн. + 290,85 грн.) : 2).

Виходячи із встановленого розміру середньої заробітної плати позивача, загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.07.2010 року по 16.02.2014 року включно дорівнює 73461,86 грн.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що позов ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати (надбавки за вислугу років) зазначеним вище рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2013 року задоволено частково, враховуючи розмір спірної суми, на яку позивач мав право - 8870 грн. 92 коп., частки, яку вона становила в заявлених вимогах - 55%, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком позивача, тривалості затримки розрахунку, колегія дійшла висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування за час затримки розрахунку у розмірі 40404 грн. 02 коп., що складає 55% від загального розміру середньої заробітної плати за весь час затримки розрахунку та відповідає вимогам співмірності і справедливості.

Колегія наголошує, що висновок місцевого суду про неотримання позивачем, під час звільнення, розрахунку у повному обсязі не з вини відповідача - суперечить встановленим обставинам справи та не може бути підставою для відмови у задоволенні даного позову.

Так, встановлено судом, вказаним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2013 року про стягнення з відповідача на користь позивача надбавки за вислугу років та визнано представниками сторін, що між сторонами існував спір з приводу невиплати ОСОБА_2 відповідної надбавки. Крім того, зазначене рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2013 року роботодавцем було виконане лише 17.02.2014 року.

Посилання відповідача на те, що після винесення 01 серпня 2013 року рішення Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська позивачу було роз»яснено право на звернення до органів держказначейства для вирішення питання щодо отримання стягнутої судовим рішенням суми, твердження відповідача про неправомірність звернення позивача з відповідним виконавчим листом до виконавчої служби, - є безпідставними та не доводять відсутність вини роботодавця у затримці повного розрахунку при звільненні позивача.

Належних і допустимих доказів про виплату чи перерахування до 17.02.2014 року належних позивачу при звільненні грошових сум у повному обсязі, з урахуванням надбавки за вислугу років, суду відповідачем не надано.

Крім того, місцевий суд дійшов помилкового висновку про недоведення позивачем наявності вини відповідача у затримці повного розрахунку при звільненні, оскільки обов»язок доказування відсутності вини роботодавця у порушенні вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України покладено саме на відповідача.

Посилання районного суду на те, що при винесенні вказаного вище рішення від 01 серпня 2013 року про стягнення надбавки за вислугу років було також стягнуто компенсацію втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів виплати надбавки, - не спростовує правильність викладених висновків апеляційного суду, оскільки стягнення зазначеної компенсації і середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні мають різну правову природу і різні правові підстави.

Приймаючи до уваги, що надбавка за вислугу років є частиною заробітної плати позивача, виплата якої фактично здійснена ОСОБА_2 лише 17.02.2014 року, а даний позов про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні пред»явлено до суду 21.11.2013 року, що стверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції місцевого суду (а.с. 2), колегія дійшла висновку, що позивачем не порушено тримісячний строк звернення до суду з вимогами на підставі ст. 117 КЗпП України, оскільки перебіг вказаного строку починається з наступного дня після проведення виплати відповідної заборгованості незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 404 грн. 04 коп.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Стягнути з Дніпропетровського державного аграрного університету на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.07.2010 року по 16.02.2014 року включно в сумі 40404 (сорок тисяч чотириста чотири) грн. 02 коп.

Стягнути з Дніпропетровського державного аграрного університету на користь держави судовий збір в сумі 404 (чотириста чотири) грн. 04 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді