Провадження: 4-с/643/45/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2014 Московський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Марченко О.М.

при секретарі Накеурі І.Р.

розглянувши в відкритому судовому засіданні скаргу ПАТ « Укртелеком» в особі Харківської філії ПАТ « Укртелеком», зацікавлена особа Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Харківської області, ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Сіухіна Дмитра Ігоровича, суд -

УСТАНОВИВ:

ПАТ « Укртелеком» в особі Харківської філії ПАТ « Укртелеком» звернулися до суду зі скаргою на дії державного виконавця , посилаючись на те, що постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження № 40663006 з примусового виконання судового наказу від 22.08.2011 року № 2-н-5194/11, про стягнення заборгованості за телекомуніційні послуги у розмірі 345 грн. 79 коп. з Заінтересованої особи по справі боржника - ОСОБА_1, яка досягла пенсійного віку та має отримувати пенсію з УПФУ. Просить зобов*язати державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2, звернути до виконання судовий наказ від 22.08.2011 року по справі № 2-н-5194/11, на протязі п*яти робочих днів, з моменту набрання законної сили ухвали суду.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просить їх задовольнити.

Представник Московського відділу Державної виконавчої служби Харківського МУЮ проти задоволення скарги заперечував та просив відмовити у задоволенні скарги у звязку з безпідставністю вважає дії державного виконавця правомірні та вчинені згідно Закону.

Зацікавлена особа ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася про місце та час слухання справи була повідомлена належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

Московським районним судом м. Харкова від 22.08.2011 року було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ « Укртелеком» в особі Центру телекомунікаційних послуг Харківської філії ПАТ « Укртелеком» заборгованості за телекомунікаційні послуги у сумі 290 гривень 29 копійок та держмито та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 55 гривень 50 копійок.

Судовий наказ набрав законної сили, відповідно до чого останній було звернено до виконання. 05.11.2013 року було відкрито виконавче провадження ВП№ 40663006.Однак державний виконавець повернув судовий наказ № 2н-5194/11 про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ « Укртелеком» в особі Центру телекомунікаційних послуг Харківської філії ПАТ « Укртелеком» суму боргу у загальному розмірі 345,79 грн., мотивуючі це відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України Про виконавче провадження заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, про що виніс 05.12.2013 відповідну постанову..

Вивчивши матеріали виконавчого провадження № 1683/5 по виконанню судового наказу № 2-н-5194/11 від 09.02.2012 року, виданого Московським районним судом м,Харкова, суд приходить до висновку, що державним виконавцем безпідставно було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, при цьому суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 30 Закону України Про виконавче провадження якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання.

Згідно ст. 2 Закону України „Про виконавче провадження примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.

Згідно ст. 5 Закону „Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 4 Закону України „Про виконавче провадження заходами примусового виконання рішень є:

1. звернення стягнення на майно боржника;

2. звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3. вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні;

4. інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно ст. 50 Закону „Про виконавче провадження звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації. У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення.

Суд вважає, що державним виконавцем не було вжито всіх передбачених законом заходів примусового виконання рішення суду: не було виявлено належне боржникові інше майно, на яке може бути накладено стягнення.

Так, державним виконавцем не було зроблено запити до реєстраційної служби ХМУЮ, в ОДПІ, МРЕВ ДАІ щодо наявності майна у боржника, на яке може бути звернуто стягнення, та отримані відповіді даних установ про відсутність такого майна.

Державним виконавцем не були вжиті заходи щодо виявлення належного боржникові іншого майна за місцем проживання боржника, не зясовано, чи є в наявності майно боржника, яке знаходиться у третіх осіб (ст. 53 Закону „Про виконавче провадження).

Відповідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, у відповідача не було достатніх підстав для повернення виконавчого листа стягувачеві без виконання, оскільки державним виконавцем не були виконані усі передбачені законом заходи щодо примусового виконання рішення. Даних про відсутність майна, яке закріплено за боржником, у виконавчому провадженні немає. Складений державним виконавцем акт про відсутність майна не може бути безспірним доказом такої відсутності, оскільки у акті відсутні відомості на підставі чого державним виконавцем зроблено такі висновки.

Керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, ст.5, 30, 40 Закону України Про виконавче провадження, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ПАТ « Укртелеком» в особі Харківської філії ПАТ « Укртелеком», зацікавлена особа Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Харківської області, ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Сіухіна Дмитра Ігоровича задовольнити.

Зобовязати державного виконавця Московського відділу ДВС ХМУЮ ОСОБА_2 звернути до виконання судовий наказ від 22.08.2011 року № 2н-5194/2011 в строки встановлені законом.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали суду, або апеляційну скаргу на неї може бути подано до Апеляційного суду Харківської області протягом п,яти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя Московського

районного суду м. Харкова О.М. Марченко