АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8868/14 Справа № 202/5284/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лисична Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого Лисичної Н.М.

суддів Баранніка О.П., Колодяжної Н.Є.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2014 р. по справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, оплати листа непрацездатності, надання відпустки у звязку з вагітністю та пологами та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

07.05.2014 р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, оплати листа непрацездатності, надання відпустки у звязку з вагітністю та пологами та стягнення моральної шкоди.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 липня 2014 р. позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особипідприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3: - заборгованість по заробітній платі в сумі 6.440 (шість тисяч чотириста сорок) грн.; - допомогу у зв'язку із вагітністю та пологами в сумі 7.245 (сім тисяч двісті сорок пять) грн.; - в рахунок відшкодування моральної шкоди 1.000 (одна тисяча) грн. та судові витрати. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і позовних вимог колегія суддів вважає необхідним скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що 19 вересня 2012 р. між сторонами по справі був укладений трудовий договір, який був зареєстрований у Жовтневому районному центрі зайнятості м.Дніпропетровська за № 7, з окладом 1.135 грн. на місяць, з тривалістю щорічної відпустки 24 дні (а.с. 12).

Відповідно до п.1 зазначеного трудового договору, договір є безстроковим, що укладається на невизначений строк.

Судом також встановлено, що станом на 24 липня 2014 р. зазначений трудовий договір нерозірваний.

Згідно довідки від 03.06.2014 р. № 1, виданої ОСОБА_2, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_3 складала 1.135 грн. Середньоденна 56, 75 грн. з 01.01.2013 р. (а.с. 89) .

Згідно п.12 Трудового договору від 19 вересня 2012 р., укладеного між позивачем та відповідачем, працівник, який працює за трудовим договором у фізичної особи підлягає загальнообов'язковому соціальному страхуванню, оплата страхових внесків провадиться у розмірах і порядку, визначених законодавством.

Факт знаходження ОСОБА_3 на лікарняному у звязку з вагітністю та пологами в період з 09 липня 2013 р. по 12 листопада 2013 р. підтверджується наданим листком непрацездатності серії АГЕ від 640736 (а.с.14-15, 18).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд виходив з їх доведеності з боку позивача, а саме того, що на час розгляду справи трудовий договір укладений між сторонами по справі не розірвано та не знято його з реєстрації, відомостей про накладення дисциплінарних стягнень на позивачку відсутні. З урахування зазначеного суд дав і належну оцінку акту про систематичну неявку ОСОБА_4 на роботу та поясненням свідка ОСОБА_5

Крім того, фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська був поданий звіт за період січень 2013 р.- червень 2013 р. відносно позивачки, який в подальшому було змінено і в таблиці 6 «відомості нарахування заробітної плати застрахованим особам» по ОСОБА_3 було зменшено суму єдиного внеску у звязку з виправленням помилки, допущеної у попередніх звітних періодах (січень-червень 2013 року) на суму виплат 6.900 грн., на яку зайве нараховано єдиний внесок (а.с.30-69).

07.08.2013 р. відповідачка зверталась до директора Жовтневої районної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з повідомленням, що вона знаходиться з 16.07.2013 р. на лікуванні та не відмовляється від розгляду листка непрацездатності, наданого ОСОБА_3 та відповідно після проведення лікування зможе його розглянути (а.с.70).

На підставі зазначеного суд зробив правильний висновок, що відповідач, як страхувальник, не виконав свої обов'язки, встановлені частиною 2 ст. 27, частинами 1 та 3 ст. 50 Закону України від 18.01.2001 року № 2240-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (далі

Закон № 2240-III), не прийняв листки непрацездатності від позивача, не прийняв рішення про призначення або про відмову в призначенні допомоги, не довів його до відома позивача, чим фактично позбавив її передбаченого ст. 46 Конституції України конституційного права на соціальний захист.

Враховуючи зазначене, вимоги ст.ст.38, 40, 147, 149 КЗпП України, ч.1, 3 ст.50 Закону України від 18.01.2001 року № 2240-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. № 1266 «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням» суд правильно стягнув з відповідачки на користь позивачки заборгованість по заробітній платі - 6.440 грн. та допомогу у звязку з вагітністю та пологам 7.245 грн. (в межах позовних вимог - а.с.117), при розрахунку заборгованість по заробітній платі 1135 Х 6 = 6.810 грн.; допомога у звязку з вагітністю та пологам 56,75 Х 136 = 7.718 грн.).

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Враховуючи вимоги принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 1.000 грн. Стягнута сума є домірною тим моральним стражданням, які були завдану позивачу відповідачем у звязку з порушенням трудового законодавства.

Судові витрати по справі правильно розподілені відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалене по справі рішення суду є законним і обґрунтованим, тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст..ст.303, 307, 308 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2014 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М.Лисична

Судді О.П.Бараннік

ОСОБА_6