АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2114/14 Справа № 204/9740/13 Головуючий у 1 й інстанції - Токар Н.В. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Дерев'янка О.Г., Глущенко Н.Г.,

при секретарі - Бец Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз»

на ухвалу судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 грудня 2013 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» на дії державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, заінтересована особа - ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 грудня 2013 року повернута скарга ПАТ «Дніпрогаз» на дії державного виконавця у зв'язку із не усуненням недоліків цієї скарги.

Вважаючи ухвалу суду першої інстанції такою, що підлягає скасуванню, товариство посилається на те, що судом порушені норми процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду у межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково із наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про повернення скарги ПАТ «Дніпрогаз» на дії державного виконавця, суддя виходив із того, що заявник не усунув недоліки скарги, які були встановлені ухвалою судді від 25 грудня 2013 року. А тому посилаючись на вимоги ч. 2 ст.121 ЦПК України суддя повернув скаргу.

Але із такими висновками судді погодитись не можна, оскільки вони суперечать вимогам законодавства.

Залишаючи без руху скаргу товариства суддя вказав на те, що товариство не сплатило судовий збір у необхідному розмірі, але суддя зазначив, розмір судового збору, який не відповідає вимогам підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Такі висновки судді не можуть бути підставою для позбавлення товариства права на захист у судовому порядку порушених прав, свобод та інтересів, передбачених положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтями 3 та 4 Закону України «Про судовий збір» визначено об'єкти справляння судового збору та його розміри. Наведений у частині другій статті 4 Закону перелік заяв, скарг (дій), за подання яких до суду або за вчинення яких судом встановлено ставки судового збору, за своїм змістом є вичерпним. Отже, справляння судового збору з інших заяв (скарг), що подаються до суду, навіть не зазначених у частині другій статті 3 Закону, цим законодавчим актом не передбачено.

Разом із тим не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги про стягнення судового збору, оплаченого за подання апеляційної скарги на ухвалу судді, оскільки стягнення суми судового збору за подання апеляційної скарги не передбачене ст.88 ЦПК України.

За таких обставин ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» задовольнити частково.

Ухвалу судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 грудня 2013 року скасувати та направити питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: