АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8430/14 Справа № 188/156/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Полубан М. П. Доповідач - Романюк М.М.
29 жовтня 2014 року м. Дніпропетровськ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :
головуючого Романюк М.М.
суддів Котушенко С.П., Петренко І.О.
при секретарі Яловій Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу прокурора Петропавлівського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Дніпропетровській області, Управління Пенсійного фонду України у Петропавлівському районі Дніпропетровської області, Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, -
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернулася до суду з зазначеним вище позовом 27 січня 2014 року. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 21 жовтня 2013 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу будівлі магазину АДРЕСА_1 що належав ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, виданого 20.11.2000 Павлоградською товарною біржею.
Відповідно до укладеної угоди позивач сплатила відповідачеві за будівлю магазину грошові кошти в сумі 38 429 гривень, а остання в свою чергу надала позивачу розписку про отримання нею грошових коштів за будівлю магазину, і передала її у користування.
З моменту укладення договору купівлі-продажу позивач користується магазином, проводить ремонтні роботи, здійснює підприємницьку діяльність.
З урахуванням того, що договір купівлі-продажу, на підставі якого відповідач є власником магазину, укладений на товарній біржі і не посвідчений нотаріально, нотаріусом було відмовлено у нотаріальному посвідченні укладеного між сторонами договору. Оскільки, відповідач ухиляється від належного оформлення її права власності, що позбавляє посвідчити укладений між ними договір нотаріально, просить визнати дійсним укладений між позивачем та відповідачем договір купівлі - продажу будівлі магазину.
Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2014 року позовні вимоги задоволено.

В апеляційній скарзі прокурор, в інтересах Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Дніпропетровській області, Управління Пенсійного фонду України у Петропавлівському районі Дніпропетровської області, Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх законності та обґрунтованості.

З даним висновком судова колегія не погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу виданого 20.11.2000 Павлоградською товарною біржею за № 11/9-НДП ОСОБА_3 придбала будівлю магазину АДРЕСА_1

21 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено усний договір купівлі-продажу зазначеної вище будівлі магазину.

Відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно ч.3, 4 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Як роз'яснено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 06.11.2009, № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції на зазначені вище норми закону та роз'яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог.

Приймаючи до уваги зазначене вище, а також те, що загальна площа будівлі магазину була збільшена за рахунок самочинного будівництва, судова колегія дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Петропавлівського району Дніпропетровської області - задовольнити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2014 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

І.О.Петренко