Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді В.П. Гончарука

при секретарі Погорілій К.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно та визнання права власності та зустрічний позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особо реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить звернути стягнення на предмет застави шляхом визнання за ним права власності на нежитлові приміщення, а саме: - магазин, загальною площею 171,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; магазин, загальною площею 131,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; магазин, загальною площею 114,0 кв.м., що знаходиться за адресою; АДРЕСА_3.

Свої вимоги мотивує тим, що 01 травня 2013р. між ним та відповідачем - ФОП ОСОБА_2 укладено договір безпроцентної зворотної позики, відповідно до якого Позивач передав, а ФОП ОСОБА_2 отримала грошові кошти в розмірі 100 000 грн.

Відповідно до умов Договору термін повернення грошових коштів становить 1 (один) рік з моменту отримання наданої суми, строком до 01 травня 2014 року.

Пунктом. 7.1 Договору визначено, що у якості забезпечення зобов'язань за Договором, Позичальник передає в заставу Позикодавцеві нежитлові приміщення - магазин, загальною площею 171,3 кв.м, що знаходится за адресою: АДРЕСА_1; магазин, загальною площею 131,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; магазин, загальною площею 114,0 кв.м., що знаходиться за адресою; АДРЕСА_3.

Відповідач до цього часу не повернув йому вказану суму боргу, на вимоги Позивача про її повернення не реагує, а тому на його думку, виходячи з умов договору він має право на стягнення даних грошових коштів за рахунок майна переданого йому в заставу, шляхом визнання за ним право власності на дане майно.

Відповідачем ФОП ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву в якій вона просить визнати за нею право власності на нежитлові приміщення: (магазин) загальною площею 117,3 кв. м., що розташований за адресою АДРЕСА_1; (магазин) загальною площею 114,0 кв. м., що розташований за адресою АДРЕСА_3.; (магазин) загальною площею 131,2 кв. м., що розташований за адресою АДРЕСА_2.

Зустрічні позовні вимоги мотивує тим, нежитлове приміщення, загальною площею 117,3 кв.м. розташоване по АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка на підставі Розпорядження № 165 від 27.02.2001 року, Дніпровської у м. Києві районної держадміністрації і пролонговане Рішенням Дніпровської районної у місті Києві ради № 212 від 27 березня 2008 року, передана ПП ОСОБА_2 для експлуатації та обслуговування торговельного кіоску.

Нежитлове приміщення (магазин), загальною площею 131,2 кв.м., розташоване по АДРЕСА_2 розміщено на земельній ділянці, яка на підставі Рішенням Дніпровської районної у місті Києві ради № 212 від 27 березня 2008 року, яким продовжено термін оренди земельних ділянок передано в оренду ПП ОСОБА_3 для розміщення кіосків.

06 липня 2011 року відповідно до договору купівлі продажу кіоску ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купила збірно розбірний кіоск з металоконструкції загальною площею 56,00 кв.м.

Нежитлове приміщення (магазин), загальною площею 114,0 кв.м. розташоване по АДРЕСА_3 розміщено на земельній ділянці, яка на підставі Рішенням Дніпровської районної у місті Києві ради № 212 від 27 березня 2008 року, яким продовжено термін оренди земельних ділянок передано в оренду ПП ОСОБА_3 для розміщення кіосків.

06 липня 2011 року відповідно до договору купівлі продажу кіоску ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купила збірно розбірний кіоск з металоконструкції загальною площею 30,00 кв.м., крім того 06 липня 2011 року відповідно до договору купівлі продажу кіоску ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купила збірно розбірний кіоск з металоконструкції загальною площею 30,00 кв.м.

Відповідно до Розпорядження № 642 від 19.06.2002 року Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, приватному підприємцю ОСОБА_2 дозволено реконструкцію торговельного рядку із лотків по вул. М. Раскової.

Так, 17.10.2011 року ПП ОСОБА_2 отримала погоджений із Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища паспорт прив'язки МАФ на тимчасове розміщення торговельного рядку кіосків в АДРЕСА_1

22.10.2011 року ПП ОСОБА_2 отримала погоджений із Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища паспорт прив'язки МАФ на тимчасове розміщення торговельного рядку кіосків в АДРЕСА_3

10.11.2011 року ПП ОСОБА_2 отримала погоджений із Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища паспорт прив'язки МАФ на тимчасове розміщення торговельного рядку кіосків в АДРЕСА_2.

У зв'язку з нестачею повної грошової суми для проведення реконструкції, ПП ОСОБА_2 отримала в борг від ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 100 000 гривень для проведення реконструкції нежитлових приміщень - магазину по АДРЕСА_1; магазину по АДРЕСА_2; магазину по АДРЕСА_3.

Вважає, що відповідно до ст. 331 ЦК України, набула право власності на зазначені нежитлові приміщення. Крім того, у позові зазначила, що є землекористувачем земельних ділянок на яких побудовані спірні нежитлові приміщення, які не порушують права і інтереси інших осіб, земельні ділянки використовуються за їх цільовим призначенням, а тому згідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, суд може визнати за нею право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній.

В судове засідання, призначене на 17.10.2014 р. позивач ОСОБА_1 не з'явився, через канцелярію суду подав заяву в якій просить провести судове засідання у його відсутність та в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, Також позивачем ОСОБА_1, через канцелярію суду подано заяву від 30.10.2014 року, в якій зазначено про те, що він просить розглянути справу за його позовом до ФОП ОСОБА_2 у його відсутність. Зустрічний позов ФОП ОСОБА_2 про визнання права власності визнає в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнав, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав.

Представник третьої особи, в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи встановив наступне:

01 травня 2013р. між Позивачем ОСОБА_1 та Відповідачем - ФОП ОСОБА_2 укладено Договір безпроцентної зворотної позики, відповідно до якого я передав, а ФОП ОСОБА_2 отримала грошові кошти в розмірі 100 000 грн. Пунктом. 7.1 Договору визначено, що у якості забезпечення зобов'язань за Договором, Позичальник передає в заставу Позикодавцеві нежитлові приміщення - магазин, загальною площею 171,3 кв.м, що знаходится за адресою: АДРЕСА_1; магазин, загальною площею 131,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; магазин, загальною площею 114,0 кв.м., що знаходиться за адресою; АДРЕСА_3.

Відповідно до ст. 557 ЦК України, якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Ст. 18 ЗУ "Про іпотеку" визначено, що іпотека оформлюється іпотечним договором, який укладається між іпотекодержателем та іпотекодавцем та підлягає нотаріальному посвідченню.

В супереч вимогами закону договір безпроцентної фінансової зворотної позики від 01 травня 2013, укладений між сторонами, не був нотаріально посвідчений.

Відповідно ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочинну кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочинну.

Також, з матеріалів справи вбачається, спірне майно, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 117,3 кв.м. розташоване по АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка на підставі Розпорядження № 165 від 27.02.2001 року, Дніпровської у м. Києві районної держадміністрації і пролонговане Рішенням Дніпровської районної у місті Києві ради № 212 від 27 березня 2008 року, передана ПП ОСОБА_2 для експлуатації та обслуговування торговельного кіоску.

Нежитлове приміщення (магазин), загальною площею 131,2 кв.м., розташоване по АДРЕСА_2 розміщено на земельній ділянці, яка на підставі Рішенням Дніпровської районної у місті Києві ради № 212 від 27 березня 2008 року, яким продовжено термін оренди земельних ділянок передано в оренду ПП ОСОБА_3 для розміщення кіосків.

06 липня 2011 року відповідно до договору купівлі продажу кіоску ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купила збірно розбірний кіоск з металоконструкції загальною площею 56,00 кв.м.

Нежитлове приміщення (магазин), загальною площею 114,0 кв.м. розташоване по АДРЕСА_3 розміщено на земельній ділянці, яка на підставі Рішенням Дніпровської районної у місті Києві ради № 212 від 27 березня 2008 року, яким продовжено термін оренди земельних ділянок передано в оренду ПП ОСОБА_3 для розміщення кіосків.

06 липня 2011 року відповідно до договору купівлі продажу кіоску ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купила збірно розбірний кіоск з металоконструкції загальною площею 30,00 кв.м., крім того 06 липня 2011 року відповідно до договору купівлі продажу кіоску ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купила збірно розбірний кіоск з металоконструкції загальною площею 30,00 кв.м.

Відповідно до Розпорядження № 642 від 19.06.2002 року Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, приватному підприємцю ОСОБА_2 дозволено реконструкцію торговельного рядку із лотків по вул. М. Раскової.

17.10.2011 року ПП ОСОБА_2 отримала погоджений із Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища паспорт прив'язки МАФ на тимчасове розміщення торговельного рядку кіосків в АДРЕСА_1, 22.10.2011 року ПП ОСОБА_2 отримала погоджений із Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища паспорт прив'язки МАФ на тимчасове розміщення торговельного рядку кіосків в АДРЕСА_3, а 10.11.2011 року ПП ОСОБА_2 отримала погоджений із Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища паспорт прив'язки МАФ на тимчасове розміщення торговельного рядку кіосків в АДРЕСА_2.

Як зазначено у зустрічному позові та підтверджується основним, у зв'язку з нестачею повної грошової суми для проведення реконструкції, ПП ОСОБА_2 отримала в борг від ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 100 000 гривень для проведення реконструкції нежитлових приміщень - магазину по АДРЕСА_1; магазину по АДРЕСА_2; магазину по АДРЕСА_3.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах визначених договором.

Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, надані у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 377 ЦК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно до ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливою без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, нежитлові приміщення - магазин по АДРЕСА_1; магазин по АДРЕСА_2; магазин по АДРЕСА_3 було побудовано ФОП ОСОБА_2 за власні кошти та використовується для підприємницької діяльності останньої.

Збудовані нежитлові приміщення не порушують права і інтереси інших осіб. Земельні ділянки надана в орендне користування та використовуються за їх цільовим призначенням.

Крім того, у своїй заяві від 31.10.2014 року поданої до канцелярії суду позивач ОСОБА_1 позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 визнав в повному обсязі.

Відповідно до ст.. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 316-319, 320, 321,325, 328, 331, 334, 346, 375, 376 ЦК України ст.ст. 8, 10, 11, 209, 212, 215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно та визнання права власності - відмовити.

Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення (магазин) загальною площею 117,3 кв. м., що розташований за адресою АДРЕСА_1.

Визнати за фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення (магазин) загальною площею 114,0 кв. м., що розташований за адресою АДРЕСА_3.

Визнати за фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення (магазин) загальною площею 131,2 кв. м., що розташований за адресою АДРЕСА_2.

Рішення суду, може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Cуддя