Провадження № 2-зз/554/31/2014
У Х В А Л А

29 грудня 2014 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Тімошенко Н.В.,

при секретарі Малич Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Октябрського районного суду м.Полтави знаходилася цивільна справа за позовом відкритого акціонерного товариства комерційного банку Надра до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

20.07.2011 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави позов задоволено частково.

Кредитний договір №235/СV/07-А від 26.04.2007 року, укладений між відкритим акціонерним товариством комерційним банком Надра та ОСОБА_1 Валентиновичекм, ОСОБА_2 розірвано.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства комерційного банку Надра заборгованість за кредитним договором №235/СV/07-Авід 26.04.2007 року в сумі 61204,39 грн., витрати по оплаті державного мита в сумі 541, 15 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн., а всього 61 995, 54 коп.

Дане рішення суду набрало законної сили.

Виконавчий лист по справі виписаний, але представники позивача за його отриманням не звертались.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, застосованих відповідно до ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 04 серпня 2009 року, якою тимчасово обмежено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до моменту виконання зобов'язань у повному обсязі по договору№235/СV/07-А від 26.04.2007 року, посилаючись на те, що вказана ухвала приймалася у його відсутність, крім того, на даний час справа розглянута, рішення суду набрало законної сили тому питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно вирішуватись за подання виконавчої служби в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов»язання.

У судове засідання сторони не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви, відповідач ОСОБА_1 просив розглядати заяву без його участі, інші учасники процесу про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.5 ст. 154 ЦПК України суд розглянув справу без їхньої участі.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, прийшов до висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

26.06.2009 року відкрите акціонерне товариство комерційний банк надра звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 54 115, 12 грн. у зв'язку з невиконанням договору №235/СV/07-А від 24 квітня 2007 року укладеного між ВАТ КБ Надра та зазначеними особами.

07 вересня 2009 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави було задоволено заяву ВАТ УКБ Надра про забезпечення позову у вигляді тимчасового обмеження прав відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на виїзд за межі України до моменту виконання зобов'язання по кредитному договору №235/СV/07-А від 26 квітня 2007 року, укладеного 26 квітня 2007 року між зазначеними особами та відкритим акціонерним товариством комерційним банком Надра.

20.07.2011 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави позов задоволено частково.

Кредитний договір №235/СV/07-А від 26.04.2007 року, укладений між відкритим акціонерним товариством комерційним банком Надра та ОСОБА_1, ОСОБА_2 розірвано.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства комерційного банку Надра заборгованість за кредитним договором №235/СV/07-А від 26.04.2007 року в сумі 61204,39 грн., витрати по оплаті державного мита в сумі 541, 15 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн., а всього 61 995, 54 коп.

Рішення набрало законної сили, до примусового виконання не направлялось, у зв'язку з відсутністю звернень ВАТ КБ Надра за отриманням виконавчого листа.

Заходи забезпечення позову у вигляді обмеження на виїзд за межі України у відношенні ОСОБА_2 скасовані ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави 16.06.2011.

Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави згідно з принципом верховенства права, закріпленим у ст.8 Конституції України.

Відповідно до ст.ст.1,2 цього Закону судова влада в Україні здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом, і реалізується шляхом здійснення суддями правосуддя в рамках відповідних судових процедур та у межах наданих повноважень.

Стаття 7 цього Закону гарантує право кожному захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов»язків цивільного характеру передбачено і п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.ст.6, 9 Конституції України та ст.ст.2,8 ЦПК України.

У розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах : «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року та «Лавентс проти Латвії» від 07 листопада 2002 року).

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Перелік заходів забезпечення позову визначено в ст.152 ЦПК України.

Згідно ст.33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України».

Стаття 6 цього Закону передбачає, що при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Таким чином, враховуючи, що в Цивільно-процесуальному кодексі України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст.ст. 151-153 ЦПК України, застосовувати такий захід забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України у зв'язку з порушенням у суді цивільної справи, слід дійти висновку про те, що вимоги заяви ОСОБА_1 Обгрунтовані та підлягають до задоволення.

Враховуючи, що відповідачем подано до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову за наявності обґрунтованих підстав, суд приходить до висновку про її задоволення.

Керуючись ч.ч.3,5 ст. 154, ст.210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави № 2-457/10 від 07 вересня 2009 року, а саме тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого проживаючим: ІНФОРМАЦІЯ_3 на виїзд за межі України до моменту виконання зобов'язань по кредитному договору №235/СV/07-А від 26.04.2007 року, укладеного між зазначеними особами та відкритим акціонерним банком комерційним банком Надра, - скасувати.

Копію ухвали направити на виконання до Державної прикордонної служби України (м.Київ-34, вул. Володимирська, 26).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В. Тімошенко