У Х В А Л А

05 лютого 2014 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись в м. Маріуполі із заявою Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію та судового збору з ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2014 року представник Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» звернувся до Іллічівського райсуду м. Маріуполя з заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за спожиту електроенергію у розмірі 1955,77 грн. та судового збору у розмірі 114,7 грн.

Ознайомившись із заявою, суддя прийшов до висновку, що її подано без додержання вимог, встановлених ст. 98 ЦПК України, а саме не повністю сплачений судовий збір.

Відповідно до ч. 5 ст. 98 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір, ставка судового збору за подання до суду заяви про видачу судового наказу встановлюється в розмірі 50 відсотків ставки, що визначається з оспорюваної суми у разі звернення до суду з позовом у порядку позовного провадження (станом на 01 січня 2014 року мінімальна заробітна плата складає 1218 грн.).

Представником позивача при подачі заяви сплачено 114,70 грн. судового збору.

Таким чином, нею не доплачено судовий збір у розмірі 7,10 грн.

Крім того, у заяві про видачу судового наказу зазначено імя по батькові боржника, як «Семенович», а в детальній довідці споживача та довідці про споживання «Денисович».

Пунктом 3 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що підлягають виконанню державною виконавчою службою судові накази.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 103 ЦПК України судовий наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі зазначаються назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали, дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ, повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Зазначена розбіжність у написанні імя по батькові боржника може затруднити виконання судового наказу у подальшому.

Згідно ч. 6 ст. 98 ЦПК України до неналежно оформленої заяви застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Заяву Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про видачу судового наказу про стягнення солідарно заборгованості за спожиту електроенергію та судового збору з ОСОБА_2 залишити без руху, надавши представнику заявника для усунення недоліків строк пять днів з дня отримання ухвали, про що повідомити його, надіславши копію ухвали та розяснити, що у випадку, якщо вимоги не будуть виконані до зазначеного строку, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1