АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3208/14 Справа № 2-6463/11 Головуючий у 1 й інстанції - Якименко Л.Г. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - Осіяна О.М.,

суддів - Кіктенко Л.М., Дерев'янка О.Г.,

при секретарі - Бец Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання договору поруки припиненим, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, про визнання договору поруки припиненим, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання договору поруки припиненим, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2013 року частково задоволені позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк», а також задоволені зустрічні позови ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 07 березня 2007 року в сумі - 175512,55 гривень, з яких: 160053,96 гривень заборгованості за кредитом, 14218,84 гривень заборгованості по процентах за користування кредитом; 1239,75 гривень заборгованості по пені; а також 1730 гривень в рахунок відшкодування банку судових витрат, а всього стягнуто 177242,55 гривень.

Визнані договори поруки від 07 березня 2007 року, укладені між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що припинили свою дію.

Стягнуто із ПАТ «Дельта Банк» судові витрати на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 107,3 гривень на кожного.

Не погодившись із рішенням суду, ПАТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилалося на порушення судом норм матеріального права: щодо безпідставної відмови у задоволенні позову про солідарне стягнення заборгованості із усіх відповідачів, а не лише із позичальника; щодо відсутності правових підстав для визнання договорів поруки припиненими. Інші доводи у скарзі відсутні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін із наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 07 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір про надання кредиту у розмірі 25000 доларів США, зі строком погашення до 06.03.2017 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % на рік.

Для забезпечення виконання цих зобов'язань 07 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 були укладені договори поруки, згідно з якими останні зобов'язалися нести солідарний обов'язок із позичальником по кредитному договору.

Також з цією метою 07 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_5 був укладений договір про передачу банку у іпотеку квартири АДРЕСА_1, яка їм належить на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.10.2006 року.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, в тому числі і по кредитному договору №0 від 07.03.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та відповідачем ОСОБА_2

Ухвалою судді від 27.02.2012 року ПАТ «Дельта Банк» було залучено в якості позивача до участі у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконував умови кредитного договору, порушував графік погашення кредиту та сплати процентів, у зв'язку з чим станом на 05.08.2009 року заборгованість по кредиту становила 175512,55 грн., з яких сума заборгованості по кредиту 160053,96 гривень, сума заборгованості по сплаті відсотків 14218,84 гривень та пеня 1239,75 гривень.

При вирішенні спору суд обґрунтовано посилався на вимоги ст.ст. 527, 530, 553, 554, ч.1 ст.1049, ст. 1050, ч. 1 ст. 1054 ЦК України, які регулюють зобов'язання по кредитному договору та договорах поруки.

Відповідач ОСОБА_2 до теперішнього часу заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому суд вважав необхідним стягнути із нього на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № від 07.03.2007 року у розмірі 175512 гривень 55 копійок, з яких сума заборгованості по кредиту 160053,96 гривень, сума заборгованості по сплаті відсотків 14218,84 гривень та пеня 1239,75 гривень, а також понесені витрати по справі - 1700 гривень по сплаті судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу. В іншій частині позову ПАТ «Дельта Банк» суд вважав за необхідне відмовити, оскільки підлягають задоволенню зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Судом також встановлено, що ПАТ «УкрСиббанк» з 11.10.2007 року збільшив відсоткову ставку із 13,5% до 15,5% шляхом повідомлення позичальника - ОСОБА_2 Таким чином, відсоткова ставка є істотною умовою для кредитного договору та договору поруки, у зв'язку з чим її збільшення до 15,5% спричинило збільшення обсягу відповідальності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як поручителів за договорами поруки.

Банком не були надані суду документи, які підтверджують той факт, що поручителі були належним чином повідомлені про підвищення відсоткової ставки, тому таке підвищення здійснене з порушенням ч. 1 ст. 651 та ч. 1 ст. 654 ЦК України, оскільки зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

На думку суду, підвищивши в односторонньому порядку відсоткову ставку за кредитним договором до 15,5%, банк збільшив обсяг відповідальності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як поручителів, тому суд вважав за необхідне визнати договори поруки №/П/1, №/П/2, №/П/3 від 07 березня 2007 року, укладені між ПАТ «Укрсиббанком» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, такими, що припинили свою дію.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5 суд вважав за необхідне відмовити, оскільки іпотекою був забезпечений кредитний договір № від 07.03.2007 року, який на даний момент боржником ОСОБА_2 не виконаний та недійсним не визнаний.

Не можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що суд порушив норми матеріального права: щодо безпідставної відмови у задоволенні позову про солідарне стягнення заборгованості із усіх відповідачів, а не лише із позичальника; щодо відсутності правових підстав для визнання договорів поруки припиненими.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Приписами ч. 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

А частиною 1 статті 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Висновки суду про те, що ПАТ «УкрСиббанк» із 11.10.2007 року збільшив відсоткову ставку із 13,5% до 15,5% про що повідомив лише позичальника - ОСОБА_2, але не повідомив поручителів банком не спростована належними та достовірними доказами. Відсоткова ставка є істотною умовою для кредитного договору та договору поруки, у зв'язку із чим її збільшення до 15,5% спричинило збільшення обсягу відповідальності поручителів за договорами поруки.

Такими діями банк також порушив умови п.2.1 договорів поруки від 07 березня 2007 року, оскільки змінив умови Основного договору (кредитного) без згоди поручителів.

Висновки суду першої інстанції відповідають і роз'ясненням п.22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин".

Оскільки банк не надав належних та достовірних доказів про те, що була отримана згода поручителів на зміну умов кредитного договору, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у двадцятиденний строк у касаційному порядку.

Судді: