Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2014 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М. , при секретарі Меляник К.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», третя особа ОСОБА_3, про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2014 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, та просив стягнути на його користь з Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» суму матеріальної шкоди в розмірі 9 190,24 грн., суму судового збору - 243,60 грн. та витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 400,00 грн.; з ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн., а також витрати, пов'язані із наданням правової допомоги адвоката в розмірі 2000,00 грн. та франшизу по страховому полісу в розмірі 1000,00 грн.

Пізніше позивач уточнив свої позовні вимоги, подав письмову заяву про зменшення позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_4 суми моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн., витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги адвоката в розмірі 2000,00 грн. та франшизу по страховому полісу в розмірі 1000,00 грн. У зв'язку із уточненням вимог та їх зменшенням по вказаним позовним вимогам просив прийняти відмову від позову, а відповідача ОСОБА_4 виключається із складу відповідачів, так як він помер.Решту позовних вимог про стягнення зі Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» суму матеріальної шкоди в розмірі 9 190,24 грн., суму судового збору - 243,60 грн. та витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 400,00 грн. позивач підтримав та просив задовольнити.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 26.12.2014 року в указаній частині позовних вимог прийнята відмова від позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06 грудня 2013р. о 14:00г. ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21013», держ.НОМЕР_1 в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, рухаючись в районі будинку №96/73 по провулку Шопена в Іллічівському районі м.Маріуполя не вибрав безпечної швидкості руху, не справився з керуванням транспортного засобу, виїхав за межі дороги зліва та здійснив наїзд на автомобіль «ГАЗ-311105», який стояв, внаслідок чого транспортні засоби були пошкоджені. Вина ОСОБА_4 була підтверджена постановою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 20.12.2013р. по справі про адміністративне правопорушення. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в Страховому товаристві з додатковою відповідальністю «Гарантія», про що свідчить наданий поліс від 10.05.2013р. Не дивлячись на неодноразові звернення в страхове товариство до цього часу позивачу страхове відшкодування виплачено не було. 15.07.2014р. позивач звернувся до Експертної компанії «Укравтоекспертиза» для проведення товарознавчої експертизи пошкодженого автомобіля позивача. Згідно проведеного дослідження вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин КТС «ГАЗ 311105», 2005 року випуску, держ.НОМЕР_2 склала - 9 190,24 грн., вартість послуг експерта - 400,00 грн., посилаючись на положення ст. 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України, просить стягнути з відповідача Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» завдану матеріальну шкоду та страхове відшкодування в сумі 9 190,2 грн. та витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 400,00 грн.

В судове засідання позивач не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти прийняття заочного рішення.

Відповідач Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія», будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, у судове засідання свого представника не направив та до суду не прибув з невідомих причин, тому за наявності письмової згоди позивача суд вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Згідно із статтею 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06 грудня 2013 року о 14:00 годині водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «ВАЗ 21013» державний номер НОМЕР_1, у порушення вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, в районі будинку №96/73 по провулку Шопена в Іллічівському районі м.Маріуполя, на закруглені дороги не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням транспортного засобу, виїхав за межі дороги ліворуч та скоїв наїзд на зупинений автомобіль «ГАЗ 31105» державний номер НОМЕР_2 та дерева.

Внаслідок зіткнення був пошкоджений автомобіль позивача.

Постановою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 20.12.2013р. ОСОБА_4 було визнано винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди та накладено адміністративний штраф.

Згідно вимог ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже вина ОСОБА_4 у вчиненій ним дружньо-транспортній пригоді встановлена в повному обсязі в справі про адміністративне правопорушення та доведена належними доказами. Постанова суду про встановлення вини ОСОБА_4 має преюдиціальне значення та цей факт не підлягає повторному доведенню.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданого 1-шим ВРЕР м. Маріуполя при УДАЇ ГУМВСУ в Донецькій області 23.08.2013р., власником автомобіля «ГАЗ 31105», реєстраційний НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_1.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/3631047 від 10.05.2013р. цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, як водія забезпеченого транспортного засобу, в період з 11.05.2013р. до 10.05.2014р. була застрахована в Страховому товаристві з додатковою відповідальністю «Гарантія».

Згідно звіту №264 про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу від 16.07.2014р. вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу - легкового автомобіля ГАЗ 31105», реєстраційний НОМЕР_2, 2005 року випуску, складає 9 190,24 грн.

Відповідно до положень ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

09 грудня 2013 року позивач у встановленому законом порядку звернувся до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» із письмовою заявою про виплату страхового відшкодування, що підтверджується відповідною письмовою заявою від 09.12.2013р.

22.07.2014р. позивач вдруге звернувся до страхового товариства із письмовою заявою про виплату страхового відшкодування.

Проте СТЗДВ «Гарантія» відповіді на вказані звернення не представило. Страхове відшкодування не виплатило. Про прийняте рішення або причини невиплати позивача не повідомило.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ч. 1, 2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, має прийняти вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до ч.2 ст. 37 Закону рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Натомість Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія» не надало суду належних доказів виконання та дотримання наведених положень закону, зокрема: про прийняття ними вмотивованого рішення про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування; про узгодження розміру страхового відшкодування і виплату позивачу погодженої суми страхового відшкодування протягом 90 днів.

Також відповідачем не надано доказів направлення свого представника (аварійного комісара або експерта) для визначення розміру збитків та проведення відповідної оцінки суми заподіяних збитків автомобілю позивача, що передбачено положеннями ст. 34 зазначеного вище закону. У зв'язку із цим позивач самостійно звернувся до експерта оцінювача для проведення автотоварознавчої оцінки транспортного засобу та поніс витрати на її проведення в сумі 400,00 грн., що підтверджується банківською квитанцією від 15.07.2014р.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 Закону якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). З урахуванням наведених положень закону відповідач Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія» має відшкодувати позивачу шкоду заподіяну його автомобілю та витрати на проведення автотоварознавчої оцінки.

Крім того, згідно страхового полісу розмір франшизи (частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування) за страховим полісом СТЗДВ «Гаратнія» становить 1000,00 грн. та підлягає вирахуванню із суми страхового відшкодування: 9 190,24 грн. - 1000,00 грн = 8 190,24 грн.

З підстав наведених вище суд вважає законним стягнення матеріальної шкоди зі Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» в сумі 8 190,24 грн. та 400,00 грн., в якості витрат на експерта для визначення розміру шкоди, що відповідає діючим положенням закону та умовам страхового полісу.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Розмір судового збору, сплаченого позивачем дорівнює 243,60 грн., та підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 217,09 грн.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, керуючись ст.ст. 3, 6, 11, 16, 22, 1166, 1192 ЦК України, ст.ст. 6, 22, 34, 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП- задовольнити частково.

Стягнути з Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» (ідентифікаційний код за , юридична адреса: 04070, м.Київ, вулиця Костянтинівська, будинок 56, офіс 13) на користь ОСОБА_1 (мешкає за адресою АДРЕСА_1) страхове відшкодування в сумі 8 190,24 грн, витрати на послуги експерта в сумі 400,00 грн., судовий збір - 217,09 грн,, а всього 8 807,33 (вісім тисяч вісімсот сім грн. 33 коп) гривень.

В решті позовних вимог - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. М. Іванченко