Справа № 500/5595/14-ц
Провадження № 2/500/2592/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2014 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,
при секретарі - Петровій В.В.,
за участю сторін: представника позивача - Рознікової О.О.,
прокурора - Кожухар Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації діючої в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-
Представник органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації діючи в інтересах малолітньої ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у відношенні їх малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також стягувати з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно розпорядження голови Ізмаїльської районної державної адміністрації № 425/А - 2013 від 23.10.2013 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 за заявою матері влаштовано до Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини строком на шість місяців. За весь час перебування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 в Ізмаїльському спеціалізованому будинку дитини батьки жодного разу не відвідували дитину, не цікавились її станом здоров'я, фізичним та духовним розвитком, тобто самоусунулися від виховання та утримання дитини. Строк перебування дитини в Ізмаїльському спеціалізованому будинку дитини вже закінчився, проте батьки не виявили бажання забрати доньку в сім`ю.
В судовому засіданні представник позивача органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.
В судовому засіданні прокурор Ізмаїльської міжрайонної прокуратури позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.
Згідно довідки наданої Болградським РС ГУДМС України в Одеській області від 25.10.2014 року ОСОБА_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті Одеські вісті за № 122(4687) від 06.11.2014 року, про причини не явки суд не повідомили заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за їх відсутності на адресу суду не направляли, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того представника позивача.
Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.03.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 68, ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Відповідно до розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 23.10.2013 року за № 425/А-2013 за заявою ОСОБА_5 від 09 жовтня 2013 року про влаштування її малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 до Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини на шість місяців у зв'язку із тяжким матеріальним становищем, яке склалося в родині, малолітню ОСОБА_2, влаштовано до Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини, на повне державне забезпечення.
Згідно акту про результати відвідування та піклування дитини від 18.08.2014 року за № 02/26-10, наданого Ізмаїльським спеціалізованим будинком дитини, малолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка перебуває на повному державному забезпеченні в будинку дитини з 06.11.2013 року по теперішній час, батьки не відвідували, не цікавились станом здоров'я, моральним, фізичним, духовним розвитком дитини.
Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, 1982 року народження у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за час перебування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 в Ізмаїльському спеціалізованому будинку дитини, батьки жодного разу не відвідували дитину, не цікавились її станом здоров'я, фізичним та духовним розвитком. Строк перебування дитини в Ізмаїльському спеціалізованому будинку дитини закінчився, проте батьки не виявили бажання забрати дитину в сім`ю.
За таких обставин, суд вважає, що відповідачі дійсно не виконують свої обов'язки, не здійснюють за нею належний догляд та контроль, не піклуються про її духовний та фізичний розвиток, не цікавляться її здоров'ям, не проявляє до неї батьківську увагу та турботу.
Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 168 СК України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст.169 СК України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно вимог ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Згідно з п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації діючої в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.10, 11, 58, 60, 61, 174, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.164, 165, 166 СК України, -
Позов органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації діючої в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відношенні їх малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягувати з ОСОБА_4 (паспорт серії НОМЕР_2) ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання її малолітньої доньки ОСОБА_2 щомісячно в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_4
Стягувати з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання його малолітньої доньки ОСОБА_2 щомісячно в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_4.
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.
Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць піддати негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяО. О. Бурнусус