"19" лютого 2014 р.

642/479/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Ленінський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної О.В.,

при секретарі Алімурадовій Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 14 червня 2003 року у Ленінському РАГСі між сторонами по справі, посилаючись на те, що подальше існування сімї неможливе.

Позивачка у судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити на сьогоднішньому судовому засіданні.

Відповідач у судове засідання також зявився, позов визнав, вказавши, що не заперечує проти розірвання шлюбу.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході судового розгляду, встановлено, що 14 червня 2003 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова, про що зроблено відповідний актовий запис № 172, свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 173266.

Під час шлюбу у сторін по справі народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після реєстрації шлюбу, а саме на протязі останніх років сімейне життя між позивачем та відповідачем почало погіршуватися. З грудня 2012 року шлюбні відносини між сторонами по справі фактично припинені.

На даний момент чоловік і жінка спільним життям не проживають і шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, спору про розподіл майна набутого в період шлюбу немає.

У силу п. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду.

У відповідності зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне сімейне життя чоловіка й жінки суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України , особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що подружжя не бажають проживати сумісним життям, сімя існує формально, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає, а також позивачка бажає залишити своє шлюбне прізвище «Шипунова», у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 130, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова 14 червня 2003 року, актовий запис № 172, серія 1-ВЛ № 173266, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити «Шипунова», відповідача «Шипунов».

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом десяти днів.

Суддя: О.В. Бородіна