Справа № 629/848/14-ц
Провадження №2/629/378/14
УХВАЛА

08 квітня 2014 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Ткаченко О.А., за участю секретаря Авраменко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про порушення прав споживача, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про порушення прав споживача.

08.04.2014 року позивачем, до початку розгляду справи по суті подано до суду заяву про витребування доказів, в якій він зазначає, що просить суд, відповідно до положень та керуючись ст.137 ЦПК України витребувати у відповідача, як необхідні докази у справі №629/848/14-ц квитанцію (комітентську картку) форма №2ВТ про прийняття на комісію мобільного телефону Samsung Galaxy SIII (IMEI 73044) товарний чек №1152 та оціночно-здавальну відомість, як того вимагають Правила комісійної торгівлі непродовольчими товарами п. 2.7 глави 2 та Інструкція про порядок оформлення суб'єктами госпорядування операцій при здійсненні комісійної торгівлі непродовольчими товарами п. З, для встановлення особи комітента і характеристик проданого йому товару.

Також просить суд, витребувати пояснення ОСОБА_3 в зв'язку з його скаргою на протиправність дій пов'язаних з професійною діяльністю останнього, яке знаходиться в Виконкомі Лозівської міської ради Харківській області за адресою: вул.Орджонікідзе, 1, м.Лозова, Харківська область (Справа №Т-499). Пояснення йому потрібні як речовий доказ у суді для заперечень на твердження відповідача, що мобільний телефон Samsung Galaxy SIII (IMEI 73044) товарний чек №1152, він йому не продавав.

Згідно ст.131 ЦПК України, сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Статтею 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. У заяві про витребування доказів має бути зазначено, який доказ вимагається, підстави, за яких особа вважає, що доказ знаходиться в іншої особи, обставини, які може підтвердити цей доказ.

Згідно ст.134 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити. До заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 цього Кодексу.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму листі №10-1386/0/4-12 від 27.09.2012 «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» зазначив: ч.4 «Статтею 5 Закону визначено пільги щодо сплати судового збору. Відповідно до цієї статті від сплати судового збору звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також певні категорії осіб незалежно від категорії позову.

З урахуванням системного логічного аналізу цієї норми Закону призначення судових витрат, а також змісту положення частини першої статті 3 цього Закону й встановлення законодавцем ставок судового збору за скарги при перегляді судових рішень у відсотках збору, що підлягає сплаті за подання позову (стаття 4), то зазначене слід розуміти так, що позивачі, які звільнені від сплати судового збору при поданні окремих позовів, та певні категорії осіб незалежно від категорії позову звільняються не лише від сплати судового збору за подання позову, а й за подання апеляційних і касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України.

Оскільки передбачені Законом пільги щодо сплати судового збору стосуються лише самої справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (підпункт 13 пункту 1 частини другої статті 4) здійснюється на загальних підставах за ставками, передбаченими Законом, незалежно від того, що позивачі звільнені від сплати судового збору за подання певних позовів. Проте це не стосується певних категорій осіб, незалежно від виду позову, оскільки Законом вони взагалі звільнені від сплати судового збору, тобто і за оскарження процесуальних ухвал (дій) суду (наприклад, підпункти 8, 9, 18).

Відповідно до ст.121 ЦПК України, позовну заяву, яку подано без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Вивчивши матеріали даної заяви, суд знаходить її такою, що підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана без додержання вимог, встановлених ст.ст.119,121 ЦПК України, так як відсутні докази сплати судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів та до заяви не долучені відомості про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Керуючись ст.ст.119-121,131-137,151-153 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заву позивача ОСОБА_1 про витребування доказів, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити недоліки позовної заяви, зазначені у мотивувальній частині ухвали, у строк до 14 квітня 2014 року. Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Ткаченко