Справа № 192/72/13- ц
Провадження № 2/192/10/14
У Х В А Л А

"11" лютого 2014 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Омелюх В.М.,

при секретарі - Савчуковій В.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт.Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору довічного утримання недійсним та скасування його державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання договору довічного утримання недійсним та скасування його державної реєстрації.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він являється рідним сином відповідача у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4Г, яка померла 10 березня 2012 року, а до смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

За період спільного проживання його батьки та він вели спільне господарство, на спільні кошти будували сільськогосподарські будівлі, які відповідно до чинного законодавства були оформлені на відповідача ОСОБА_3, а коли після смерті матері він звернувся до державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини за законом на частку майна матері в спільному майні батьків, то отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій №03-31/1098 від 26 липня 2012 року в звязку з відсутністю у матері складу спадкового майна, а згідно довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Абріс» за №580 від 18 липня 2012 року, яка була надана нотаріусу ОСОБА_5 і являлася основною причиною у відмові в видачі свідоцтва про право на спадщину, він дізнався, що власником житлового будинку по вул. Радянська,32 в селищі Солоне Солонянського району Дніпропетровської області являється відповідачка ОСОБА_2 на підставі договору довічного утримання від 29 січня 2011 року. Відчужувачем у договорі довічного утримання може бути фізична особа незалежно від її віку та стану здоровя, однак вважав, що в період з 2009 року по день смерті його мати страждала психічним захворюванням і її стан здоровя не дозволяв розуміти значення своїх дій по укладанню та підписанню договору довічного утримання, так як мати могла збирати на городі колорадських жуків та їсти їх, в той момент коли її залишали саму, а також доїдала їжу, яку давали собаці, в той же час відмовлялась від їжі, яку надавали їй. За таких обставин доводилося закривати ворота та хвіртку на металевий ланцюг, щоб вона не виходила з двору, оскільки потім вона не могла потрапити назад. Коли з нею розмовляли, то вона поводилася неадекватно, скаржилася на переслідування її невідомими привидами та якимись людьми, які гукають її на кладовище, а на неодноразові прохання зняти брудний одяг для прання та змінити його на чистий, реагувала неадекватно, говорила, що невідомі особи його вкрадуть. Крім того, в неї різко змінювався настрій, вона могла почати плакати, а також на період укладення спірного договору вона страждала на церебросклероз, етеросклеротію, які проявлялися в систематичних головних болях, головокружінні, шуму у вухах та фактичною відсутністю памяті.

При житті його мати ОСОБА_4 неодноразово зазначала, що після смерті її частка майна перейде на його користь і жодного разу не вказувала на наявність договору довічного утримання, що свідчить про те, що навіть, якщо вона і підписувала його, то не усвідомлювала значення своїх дій, в звязку з чим правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені, в звязку з чим він змушений звернутися з даним позовом до суду.

У судовому засіданні позивачем та його представником, які підтримали позов в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві, заявлено клопотання про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи для визначення психічного стану ОСОБА_4, яка померла 10 березня 2012 року, на період нотаріального посвідчення оспорюваного правочину договору довічного утримання (догляду) від 29 січня 2011 року, оскільки вважали, що на зазначений період вона знаходилася у стані, коли не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні дослідженими доказами та показами допитаних свідків.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник позов не визнали та заперечували проти його задоволення, оскільки вважали, що на момент укладення спірного правочину ОСОБА_4 розуміла значення своїх дій та могла керувати ними, в тому числі розпоряджатися належним їй майном, в звязку з чим у нотаріуса не було сумнівів в її дієздатності, тому відсутні визначені законом підстави для визнання договору довічного утримання недійсним.

Відповідач ОСОБА_3, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання 11 лютого 2013 року не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, в звязку з чим суд ухвалив розглядати клопотання позивача та його представника про призначення судової експертизи у його відсутність, оскільки його інтереси в судовому засіданні представляє його представник з усіма повноваження сторони у справі (а.с.18).

Представник третьої особи - Солонянська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши письмового листа про розгляд справи у відсутність їх представника.

Суд, заслухавши думку відповідача ОСОБА_2, представника відповідачів ОСОБА_6, які не заперечували проти призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що оскільки для вирішення питання про те, чи страждала за життя померла 10 березня 2012 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на психічний розлад на день вчинення нею оспорюваного правочину договору довічного утримання (догляду) від 29 січня 2011 року та чи могла вона за станом здоровя розуміти значення своїх дій та керувати ними необхідні спеціальні знання в області медицини, у справі відповідно до ст.143 ЦПК України необхідно призначити посмертну судово-психіатричну експертизу, яка у відповідності до ст.145 ЦПК України є обовязковою для встановлення психічного стану особи.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 143-145, п.5 ч.1 ст. 202, 203, 208-210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору довічного утримання недійсним та скасування його державної реєстрації посмертну судово-психіатричну експертизу, виконання якої доручити Дніпропетровському міжобласному центру судово-психіатричних експертиз (вул. Бехтерева, 1, м. Дніпропетровськ).

На розгляд експертизи поставити слідуючи питання:

1. Чи страждала за життя померла 10 березня 2012 року ОСОБА_4, 22 травня 1931 року мешканка смт. Солоне вул.Радянська,32 Солонянського району Дніпропетровської області на психічний розлад на день вчинення нею оспорюваного правочину договору довічного утримання (догляду) від 29 січня 2011 року та в якому психічному стані на зазначений період вона знаходилась?

2. Чи могла ОСОБА_4 за своїм психічним станом у зазначений період 29 січня 2011 року розуміти значення своїх дій та керувати ними?

Для проведення експертизи надати експертові копію ухвали суду, матеріали цивільної справи та амбулаторну карту на імя ОСОБА_4

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Ухвала суду в частині зупинення провадження у справ може бути оскаржена до апеляційного судуДніпропетровської області шляхом поданням апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особими, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча суддя: