Провадження 6/127/1403/14
У Х В А Л А

16 вересня 2014 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Сичук М. М. ,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 в листопаді 2013 року звернувся до суду із заявою про скасування рішення постійно діючого третейського суду від 29 вересня 2008 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 просив залишити заяву без розгляду з тих підстав, що заявником не додано оригінал рішення третейського суду.

Вислухавши клопотання, думку інших осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 389-2 ЦПК України до заяви про скасування рішення третейського суду додаються, в тому числі, оригінал рішення третейського суду або належним чином завірена його копія. Копія рішення постійно діючого третейського суду завіряється головою постійно діючого третейського суду, а копія рішення третейського суду для вирішення конкретного спору має бути нотаріально завірена.

Ч. 4 ст. 389-2 ЦПК України вказує, що заява про скасування рішення третейського суду, подана без додержання вимог, визначених у цій статті, а також у разі несплати суми судового збору повертається особі, яка її подала, чи залишається без руху в порядку, встановленому статтею 121 цього Кодексу.

Тобто Законом не передбачено залишення одразу позову без розгляду.

З приводу залишення заяви без руху суд вважає за неможливе винесення даної ухвали на даній стадії судового розгляду.

Заявник при подачі заяви вказав, що він не брав участі в розгляді справи, про існування рішення третейського суду не знав і у нього відсутні як оригінал цього рішення, так і оригінал третейської угоди. Просив витребувати у Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку та правозахисту підприємств» (21050, м. Вінниця, пров. Визволення, 2, к. 230) матеріали справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування дійсним.

Ухвалою суду від 16 грудня 2013 року відкрито провадження в справі. При цьому судом неодноразово витребовувались матеріали третейської справи. Відповідно до відповіді Державної реєстраційної служби відповідно до відомостей єдиного реєстру громадський формувань свідоцтво про реєстрацію постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Розвитку та правозахисту підприємств» (№ 07) анульоване 29.12.2011 року на підставі наказу головного управління юстиції у Вінницькій області від 29 грудня 2011 року № 597.

Відповідно до Закону України «Про третейські суди» третейський суд - це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та (або) юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Згідно з Конституцією Україна є демократичною, соціальною, правовою державою: права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3).

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція одночасно визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55). І це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22. ст. 64).

Способами реалізації права кожного захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних правовідносин є звернення до третейського суду (у передбаченому Законом України «Про третейські суди» випадках і порядку) та судовий захист.

Третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних правовідносин - це вид недержавної юрисдикційної діяльності й не є здійсненням правосуддя.

Ураховуючи положення статей 55, 64, 124 Конституції, аналізуючи зміст Закону України «Про третейські суди» та ст. 17 ЦПК, третейський суд як недержавний орган за цим Законом має повноваження вирішувати спори лише тих сторін, якими укладено угоду (прийнято рішення) про передачу спору на розгляд третейського суду, і ці повноваження третейського суду не поширюються на спори, в яких, крім цих осіб, сторонами є інші особи, які не були сторонами третейської угоди, або спори, які стосуються прав і обовязків інших осіб, що не є сторонами третейської угоди.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції є нормами прямої дії.

Виходячи з принципу верховенства права, положень статей 21, 22 Конституції щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, та положень статей 3, 15 ЦК, статей 1, 3, 4 ЦПК щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу, очевидним стає висновок про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав та інтересів, у тому числі шляхом оскарження дій і рішень

На підставі викладеного та керуючись ст. 389-2 ППК України,

Ухвалив:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 про залишення заяви без розгляду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя