АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року м. Дніпропетровськ

18 лютого 2014 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2013 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 11.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», і ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № 849715/ФЛ. На забезпечення виконання ОСОБА_7 умов вказаного кредитного договору, 11.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та ним, ОСОБА_6, укладено договір поруки № 849715/ФЛ-П; за даним договором поруки поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі за належне виконання ОСОБА_8 умов кредитного договору. Між банком та позичальником, без його, позивача, згоди і відома, було укладено додаткові угоди №1 від 11.07.2008 року та №1 від 24.09.2010 року, внаслідок чого збільшилася відповідальність поручителя. У зв»язку з наведеним позивач просив суд визнати припиненим договір поруки №849715/ФЛ-П від 11.07.2008 року, укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_6, який укладений на забезпечення виконання ОСОБА_7 умов кредитного договору №849715/ФЛ від 11.07.2008 року.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2013 року позовні вимоги задоволені, визнано припиненим договір поруки №849715/ФЛ-П від 11.07.2008 року, укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_6, який укладений на забезпечення виконання ОСОБА_7 умов кредитного договору №849715/ФЛ від 11.07.2008 року.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "Надра" посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 11.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», і ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № 849715/ФЛ, згідно якого ОСОБА_8 надано кредит у сумі 57767,36 дол. США строком до 10.08.2022 року (а.с. 7 11).

В порядку забезпечення виконання ОСОБА_7 умов вказаного вище кредитного договору, 11.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та ОСОБА_6 укладено договір поруки № 849715/ФЛ-П.

За даним договором поруки поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі за належне виконання ОСОБА_8 умов кредитного договору № 849715/ФЛ від 11.07.2008 року, в тому числі: повернути до 10.08.2022 року кредит у сумі 57767,36 дол. США, сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 14,49 відсотків річних, сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором, сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня).

Договір поруки №849715/ФЛ-П від 11.07.2008 року не містить положення про наявність згоди поручителя на внесення змін до кредитного договору, який забезпечено даною порукою, без попереднього повідомлення поручителя і погодження з ним.

Судом також встановлено, що 11.07.2008 року банк та ОСОБА_7 уклали додаткову угоду №1 до кредитного договору № 849715/ФЛ від 11.07.2008 року, відповідно до п.2.2 якої сума платежу складається з відсотків, часткового погашення кредиту відповідно до додатку №1 до кредитного договору №849715/ФЛ; також зазначено, що платіж складається з кредиту і відсотків 81,77 доларів США та за обслуговування платіжної картки 0,9 доларів США, щомісяця, до 10-го числа, починаючі з серпня 2008 року (а.с. 13).

Приймаючи до уваги, що договір поруки №849715/ФЛ-П від 11.07.2008 року не містить посилання на додаткову угоду №1 від 11.07.2008 року, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що зазначена додаткова угода була укладена після укладення договору поруки. Доказів на спростування даного твердження позивача банком не надано.

Колегія наголошує, що кредитний договір № 849715/ФЛ від 11.07.2008 року, на відміну від додаткової угоди до нього №1 від 11.07.2008 року, не містить, зокрема, умови про сплату позичальником щомісяця за обслуговування платіжної картки 0,9 доларів США.

Судом встановлено, що 24.09.2010 року банк та ОСОБА_7 уклали додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 849715/ФЛ від 11.07.2008 року, відповідно до якої позичальник повинен сплачувати, зокрема, комісію за консультацію за кредитними операціями в розмірі 0,75% від суми залишку за кредитом, розрахованої на день оплати; у разі невиконання позичальником п.2 ст.7 угоди (в частині надання довідки про доходи), позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 5% від суми залишку заборгованості за кредитом; в разі невиконання позичальником вимог п.п. 3.3.2 - 3.3.13, 3.3.15 - 3.3.22 кредитного договору, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 5% від суми залишку заборгованості за кредитом. Кредитний договір не містить умов про сплату позичальником наведених штрафів та комісії.

Колегія звертає увагу, що доказів направлення та отримання поручителем тексту додаткових угод №1 від 11.07.2008 року та №1 від 24.09.2010 року суду не надано; клопотання про витребування відповідних доказів судом банком не заявлено.

Нормою ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.ст. 546, 547 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватись порукою. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобовязання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна або кілька осіб.

Статтею 554 ЦК України зазначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до ч.1 ст. 559 УК України, поручительство припиняється в разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого, збільшується обсяг його відповідальності.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши факт зміни основного зобов»язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшилася його відповідальність, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання поруки позивача припиненою та ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволенні позову.

Крім того, місцевий суд дійшов правильного висновку про безпідставність доводів представника банку про порушенні позивачем строку позовної давності, зважаючи на те, що позивач не був повідомлений банком про наявність додаткових угод; не спростовані доводи позивача про те, що з даним позовом він звернувся до суду у грудні 2012 року безпосередньо після того, як дізнався про порушення його прав у зв»язку з укладенням позичальником і банком зазначених вище додаткових угод.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, приймаючи до уваги вимоги ст. 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" - відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Головуючий

Судді