АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5572/14 Справа № 409/5364/12 Головуючий у 1 й інстанції - Багбая Є. Д. Доповідач - Красвітна Т.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року м. Дніпропетровськ 17 червня 2014 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого -

суддів:

при секретарі

Красвітної Т.П.

Михайловської С.Ю., Пономарь З.М.

Безверхому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_6 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 листопада 2013 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИЛА:

03 січня 2012 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 від фактичних шлюбних відносин з відповідачем у них народився син - ОСОБА_8. Після народження дитини відповідач пішов у відпустку по догляду за дитиною. Але з 03.01.2012 р. саме вона, позивачка, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на її, позивачки, утримання не надає. За рішенням суду на утримання сина до досягнення ним повноліття з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частин всіх видів його заробітку. Позивачка просила суд стягнути аліменти з відповідача на її утримання до досягне дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, щомісячно.

Заочним рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 листопада 2013 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_6 аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу щомісяця із всіх видів заробітку на користь ОСОБА_7 на її утримання, до досягнення сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, починаючи з 03 січня 2012 року; рішення допущено до негайного виконання у межах платежу за один місяць; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення місцевого суду - зміні, виходячи з наступного.

Встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що сторони мають спільного сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

До досягнення сином чотирьох місяців відповідач перебував у відпустці по догляду за дитиною.

З 03.01.2012 року позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, син проживає з позивачкою, що стверджується відповідною довідкою.

Сторони не досягли домовленості про виплату відповідачем аліментів на утримання позивачки.

Відповідач працездатний, хронічних захворювань не має, працює слюсарем у ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат» у залізничному цеху №2, отримує щомісяця заробітну плату у розмірі 1200,0 грн. Відповідач одружений, дружина є працездатною; інших дітей, окрім сина ОСОБА_8, не має; інших осіб на утриманні не має. Відповідач на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_8 щомісячно сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку, до повноліття сина, на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.11.2011 року. Інші стягнення у примусовому порядку з доходів відповідача не здійснюються. Викладене визнано стороною відповідача у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції та стверджується представленими суду відповідними письмовими доказами.

Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Отже, місцевий суд дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, але безпідставно визначив розмір аліментів у вигляді 1/4 частини доходів відповідача. Зважаючи на те, що відповідач має дружину, сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини щомісячних доходів, колегія дійшла висновку, що справедливим буде рішення про часткове задоволення апеляційної скарги та зменшення визначених місцем судом аліментів на утримання позивачки до 1/6 частини щомісячних доходів відповідача.

Таким чином, зважаючи на правильне застосування районним судом вимог ст. ст. 88, 367 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає зміні в частині розміру стягнутих аліментів, в іншій частині - рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 листопада 2013 року змінити, зменшивши розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 до досягнення ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку (доходу), починаючи стягнення з 03.01.2012 року.

В решті залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді