АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1586/14 Справа № 204/6326/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Самсонова В. В. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого: - Осіяна О.М.,

Суддів: - Кіктенко Л.М., Глущенко Н.Г.,

при секретарі: - Гасановій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі Дніпропетровських міських електричних мереж про відшкодування моральної та матеріальної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі Дніпропетровських міських електричних мереж про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - відмовлено.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2014 року виправлена описка у вступній, описовій, мотивувальній та резолютивній частинах рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставить питання про скасування рішення суду, та задоволення позову у повному обсязі посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено із порушенням норм матеріального права та без врахування обставин у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами склалися відносини на підставі укладеного між енергопостачальником та ОСОБА_6 договору № 4114071 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області від 25.06.2007 року. 09 січня 2013 року під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у позивача за адресою: АДРЕСА_1, представниками відповідача було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме: безоблікове споживання електроенергії шляхом самовільного підключення до мереж енергопостачальника поза приладом обліку прихованою електропроводкою, у зв'язку з чим представниками відповідача був складений акт про порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення за № Д 016812 від 09.01.2013 року. На підставі чого, представниками відповідача був відключений від енергопостачання будинок за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується повідомленням від 09.01.2013 року, який позивач підписати відмовився. Позивач просив суд зобов'язати відповідача підключити його будинок за адресою: АДРЕСА_1, до електромережі.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що позивач згідно завдання на підключення на 31.10.2013 року, виданого начальником відділу по роботі з дебіторами ОСОБА_7 - позивачу, ОСОБА_6 31 жовтня 2013 року було відновлено енергопостачання в належному йому будинку АДРЕСА_1, та, окрім того, факт підключення будинку позивача до енергопостачання підтвердили в судовому засіданні сам позивач та представник відповідача, у зв'язку з чим, згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, доказуванню ці обставини не підлягають.

Судом також було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 в частині стягнення з відповідача відшкодування збитків внаслідок пожежі, що сталася в будинку позивача, у розмірі 37990,00 грн., які складаються з наступного: за згорілі предмети на суму 8200,00 грн., за відшкодування витрат на лікування в оздоровчому закладі на суму 3990,00 грн., за штраф в п'ятикратній вартості не відпущеної електроенергії на суму 800,00 грн., за моральну шкоду у зв'язку з відключенням електроенергії та складання актів на суму 25000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд зазначав, що позивачем не було надано належних доказів того, що в його помешканні дійсно була пожежа та що вона сталася саме з вини ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі Дніпропетровських міських електричних мереж.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання в апеляційній скарзі щодо неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази спричинення пожежі у будинку позивача саме на підставі поломки електроприладів, встановлених ПАТ «ТДЕК Дніпрообленерго».

Крім того, відсутні достовірні докази (квитанції, накладні) стосовно вартості відновлювальних робіт після пожежі, вартості електричного дроту, вимикачів, плафонів, пральної машини, хутрової шуби, светру, чобіт, у зв'язку із чим суд не може ґрунтувати свої висновки на припущеннях та скасувати рішення суду першої інстанції.

Суд вірно прийшов до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки відповідно до роз'яснення п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. В той же час судом першої інстанції встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що відсутні будь-які докази щодо неправомірності дій відповідача.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків місцевого суду не спростовують, а з матеріалів справи вбачається, що відсутні підстави для скасування чи зміни судового рішення, передбачені ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 308, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: