Справа № 128/5779/14-ц
29 грудня 2014 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді Карпінської Ю.Ф.,
при секретарі Воробей В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на житлове приміщення, -
Позивачі звернулись до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що їм на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, Вінницького району Вінницької області, в якому вони зареєстровані та проживають. Крім позивачів в зазначеному будинковолодінні зареєстрована відповідач ОСОБА_3, з якою проживав до 2007 року в зареєстрованому шлюбі син позивачів - ОСОБА_4 В даний час ОСОБА_3 фактично не проживає з сім'єю, а проживає в іншому місці, жодних зв'язків з нею позивачі не підтримують, жодних речей відповідача в будинку немає, в зв'язку з чим позивачі звернулись до суду з позовом про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явились, попередньо надили суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно (22.12.2014 року та 29.12.2014 року) не з'явилась без поважних причин, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З огляду на вищезазначене, зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Враховуючи думку та позицію позивача, викладену у поданій нею до суду письмовій заяві, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Матеріалами справи встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві особистої власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва № 201, виданого 19.02.1988 року виконавчим комітетом Писарівської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької районної Ради народних депутатів від 23.05.1987 року № 167 (а.с. 4).
Зазначений будинок, відповідно до копії технічного паспорта (а.с. 11 - 15), був збудований позивачами під час шлюбу, який вони зареєстрували 14.11.1976 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 8).
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, Вінницького району Вінницької області належить позивачам на праві спільної сумісної власності.
В зазначеному житловому будинку зареєстровані: ОСОБА_1, 1965 року народження, ОСОБА_4, 1978 року народження, ОСОБА_5, 2001 року народження, ОСОБА_6, 2002 року народження, та відповідач ОСОБА_3, 1982 року народження, що підтверджується копією довідки № 942, виданої виконкомом Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 05.11.2014 року (а.с. 10).
Згідно позовної заяви, відповідач ОСОБА_3, з якою проживав до 2007 року в зареєстрованому шлюбі син позивачів - ОСОБА_4, в даний час фактично не проживає з сім'єю, а проживає в іншому місці, жодних зв'язків з нею позивачі не підтримують, жодних речей відповідача в будинку немає.
Реєстрація відповідача в належному позивачам будинку, в даному випадку, порушує права позивачів, як власників будинку.
Крім того, той факт, що відповідач ОСОБА_3 фактично з 2007 року не проживає в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, Вінницького району Вінницької області та її речей там немає, підтверджується копією акта, складеного комісією в складі: сільського голови Аносової Т.О., паспортиста сільської ради Гайдей І.В., депутата сільської ради Кушніренко О.С. 05.10.2014 року (а.с. 9).
Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт, що відповідач ОСОБА_3 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, Вінницького району Вінницької області не проживає з 2007 року, однак залишається бути зареєстрованою за даною адресою.
Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей.
Статтею 163 ЖК України передбачено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.
Будь-яких обставин, передбачених вищевказаними нормами Закону, по справі не встановлено. Відповідач ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
На підставі викладеного позов підлягає до задоволення та відповідача слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням у будинку.
Крім того, оскільки в прохальній частині позовної заяви позивачами не заявлено вимоги про стягнення з відповідача на їх користь судових витрат, суд вважає судові витрати залишити за позивачами.
Керуючись ст.ст. 71, 72, 150, 163 ЖК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 158, 197, 209, 212 - 215, 224-226 ЦПК України, суд -
Визнати ОСОБА_3, 1982 року народження, такою, що втратила право користування жилим приміщенням у будинку АДРЕСА_1
Судові витрати залишити за позивачами.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська