Пр.№ 2/155/340/14
Справа № 155/525/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі: головуючого - судді Шмідта С.А.

при секретарі Грищук Г.Г.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представників відповідачів ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Горохівського районного суду в м.Горохів Волинської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області про визнання незаконним рішення та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з вищевказаним позовом до ОСОБА_3, Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області, зазначаючи у позовній заяві про те, що згідно рішення виконавчого комітету Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області від 11 березня 1981 року № 34, акту про виніс в натуру меж земельної ділянки під будівництво індивідуального жилого будинку в містах, селищах міського типу від 17 серпня 1981 року, договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку на праві особистої власності від 20 червня 1983 року батьку позивача - ОСОБА_6 була надана у безстрокове користування земельна ділянка площею 600,00 кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку, яка розташована в АДРЕСА_1. Після отримання всіх дозвільних документів батько позивача розпочав будівництво індивідуального житлового будинку згідно проектної документації, яке завершив 29 червня 1995 року. Після прийняття будинку в експлуатацію прибудинкова територія була окультурена шляхом насадження фруктових дерев, кущів та відділення парканом імпровізованого садочка на сусідній земельній ділянці площею 0,0237 га. Після смерті ОСОБА_6 право власності на вищевказане домоволодіння перейшло в порядку спадкування до матері позивача - ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 вересня 2000 року за № Р 2-1509. 03 жовтня 2001 року ОСОБА_7 подарувала домоволодіння позивачу ОСОБА_1 Попередні власники житлового будинку та позивач із 1983 року добросовісно, відкрито та безперервно володіють сусідньою земельною ділянкою площею 0,0237 га., що підтверджується наявністю на цій ділянці зелених ягідних насаджень та залишків плодових дерев, належних останній, а також відокремлення земельної ділянки парканом від земельної ділянки ОСОБА_3 Весною 2013 року відповідач почала зрізати дерева на спірній ділянці, яка була наглухо обгороджена зі сторони ОСОБА_3 парканом. На вимогу позивача припинити протиправні дії відповідач повідомила, що у неї є державний акт на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку. З цього приводу ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області із заявами про погодження меж земельної ділянки, однак міська рада постійно самоусувалась від врегулювання спору, посилаючись на те, що встановити межі має можливість лише юридична особа, яка має ліцензію на проведення робіт із землеустрою. Рішенням Горохівської міської ради від 18 липня 2013 року № 27-/2013 "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі" позивачу було надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі з метою передачі даної земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,10 га. по АДРЕСА_1. Однак в процесі виготовлення вищевказаної документації виявилося, що юридично встановити межі земельних ділянок неможливо. Відповідачу ОСОБА_3 крім земельної ділянки площею 0,10 га., яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, було передано у приватну власність ще й і спірну земельну ділянку площею 0,0237 га., яка призначена для ведення садівництва. Однак, за даними технічної документації, яка була виготовлена на замовлення позивача, площа усієї земельної ділянки в розмірі 0,10 га. включає в себе і розмір спірної земельної ділянки. При оформленні акту встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки площею 0,0237 га. від 09 липня 2012 року, що є невід'ємною частиною технічної документації, виготовленої на ім'я ОСОБА_3, позивач не давала своєї згоди на погодження цих меж, оскільки останню ніхто про це не повідомив. Вищевказане, на думку позивача, свідчить про те, що рішення Горохівської міської ради від 18 жовтня 2012 року № 21-7/2012 в частині затвердження технічної документації та передачі у приватну власність ОСОБА_3 спірної земельної ділянки було прийнято із порушенням вимог чинного законодавства, що потягнуло за собою обмеження прав позивача. Позивач вважає, що ОСОБА_3 набула права власності на спірну земельну ділянку не в передбаченому законом порядку, оскільки дана ділянка ніколи не перебувала у користуванні останньої, а технічна документація, в тому числі акт встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки, були оформленні без участі позивача. З врахуванням вищенаведеного позивач просить визнати недійсним пункт 3 рішення Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області від 18 жовтня 2012 року № 21-2/2012 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельних ділянок у власність" в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0237 га. яка призначена для ведення садівництва, та розташована в АДРЕСА_2, а також скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 028283.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 позову не визнали та просили у його задоволенні відмовити. Відповідач пояснила, що на спірній земельній ділянці ніхто нічого не робив, там був смітник, територія була не огороджена. Відповідач звернулася до Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області із заявою про надання цієї земельної ділянки у її приватну власність, почала вичищати територію та вивозити звідти сміття. Відповідач ствердила, що вона проживає в належному їй будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_2. При затвердженні технічної документації викликали матір позивача, а по АДРЕСА_1 ніхто не проживав, сусідів відповідач не знала.

Представник відповідача ОСОБА_4 пояснив суду, що передачею вищевказаної земельної ділянки у приватну власність відповідача права позивача не порушено, оскільки розмір її земельної ділянки становить 0,06 га., жодного права на спірну земельну ділянку позивач не має, а відповідач звернулась до міської ради із заявою про приватизацію цієї ділянки раніше відповідача. Крім того, представник відповідача ствердив, що під час погодження меж позивач не проживала по сусідству із відповідачем, а тому ці межі зі сторони позивача погоджено не було.

В судовому засіданні представник відповідача - Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області ОСОБА_5 позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити. Представник відповідача ствердив, що оспорюване рішення міської ради було винесено правомірно, на підставі цього рішення було видано державний акт на право власності відповідача ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку, який теж є законним, це рішення жодним чином не впливає на права та обов'язки позивача, оскільки вона не є власником суміжної земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, ствердила факти, наведені в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити. Крім того позивач пояснила, що рішенням Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області від 11 березня 1981 року її батькові було виділено земельну ділянку площею 600,00 кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Побудоване батьками позивача вищевказане домоволодіння було подароване позивачу її матір'ю, а виділена під забудову земельна ділянка не приватизована по цей час. Позивач ствердила, що відповідач проживає по сусідству, а спірна земельна ділянка знаходиться між земельними ділянками позивача та відповідача. Спірна земельна ділянка виділена нікому не була, частиною цієї ділянки площею 0,02 га. користувалася позивач, іншою частиною, яка має площу 0,04 га., - відповідач. На своїй частині ділянки позивач посадила біля 15 фруктових дерев та кущі смородини, огородивши її парканом. Коли позивач звернулася до Горохівської міської ради з метою приватизації частини спірної земельної ділянки, якою вона користувалася, їй було у цьому відмовлено у зв'язку з тим, що всю спірну земельну ділянку у 2012 році приватизувала відповідач. Позивач пояснила, що в акті встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки відсутній підпис її матері, оскільки її та позивача ніхто про це не повідомив. Позивач ствердила, що якби вона була присутньою при складанні вищевказаного акту, то межі не погодила б, а на час складання акту позивач разом із своєю матір'ю проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявлені позивачем позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позові, ствердив факти, наведені в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача та її представника, представника відповідача - Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області та свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Як вбачається зі змісту ч.1 ст.154 Земельного кодексу України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження.

Із рішення Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області від 11 березня 1981 року № 34 "Про виділення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку" (а.с.7), акту про виніс в натуру меж земельної ділянки під будівництво індивідуального жилого будинку в містах, селищах міського типу від 17 серпня 1981 року (а.с.8), договору про надання в бестрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку на праві особистої власності від 20 червня 1983 року (а.с.9-12) вбачається, що ОСОБА_6 була надана у безстрокове користування земельна ділянка площею 600,00 кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку, яка розташована в АДРЕСА_1.

Із акту приймання в експлуатацію державною приймальною комісією закінченого будівництва індивідуального жилого будинку від 29 червня 1995 року, затвердженого Горохівською міською радою Горохівського району Волинської області (а.с.13-14), вбачається, що ОСОБА_6 29 червня 1995 року закінчив будівництво індивідуального житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1.

Договором дарування житлового будинку, посвідченим 03 жовтня 2001 року приватним нотаріусом Горохівського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_9 (а.с.15-16), стверджується, що ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1

Із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 264331, сформованого 31 березня 2003 року комунальним підприємством "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" (а.с.17), та технічної документації на садибний житловий будинок (а.с.18-24) вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1

Із відповіді № Т-212 від 20 серпня 2013 року, наданої Горохівською міською радою Горохівського району Волинської області (а.с.28-29), вбачається, що Горохівська міська рада відмовила ОСОБА_1 встановити межі між земельними ділянками, які розташовані в АДРЕСА_2, та АДРЕСА_1, оскільки ця рада не є ліцензованою юридичною особою на проведення робіт із землеустрою. Крім того, згідно договору дарування житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1, цей житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м., однак будь-яких інших документів, які б посвідчували право власності на земельну ділянку із зазначенням її меж, не надано. В разі наявності правовстановлюючих документів ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до юридичної або фізичної особи, яка отримала ліцензію на проведення робіт з землеустрою, з метою встановлення меж земельної ділянки. У іншому випадку - рекомендовано звернутися із клопотанням до сесії Горохівської міської ради щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою.

Із технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1, яка розташована в АДРЕСА_1 (а.с.31-47), та відповіді № Т-356 від 02 грудня 2013 року, наданої Горохівською міською радою Горохівського району Волинської області (а.с.25-27), вбачається, що Горохівська міська рада не погодила ОСОБА_1 акт (протокол) погодження меж земельної ділянки та акт приймання-передачі межових знаків, оскільки у примірнику технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), наданим ОСОБА_1, відсутній підпис та відбиток особистої печатки сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою, а також підпис керівника підприємства-виконавця землевпорядних робіт. Крім того, при погодженні меж земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_1, представники вищевказаної ради не були присутні.

Відповідно до ч.2 ст.120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Отже, судом встановлено, що земельна ділянка площею 600 кв.м., на якій розташоване належне позивачу на праві приватної власності домоволодіння, перебуває у користуванні останньої.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що він є рідним дядьком позивача. Свідок ствердив, що він брав участь у будівництві житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1, допомагав садити дерева.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що вона проживала із батьками позивача по сусідству. Сім'я ОСОБА_10 перша почала будівництво житлового будинку, садили дерева, кущі, а вона сама допомагала штукатурити хату. ОСОБА_10 на спірній земельній ділянці саджали картоплю, паркан був встановлений 10 років назад, дерева посадили зразу, зараз їх немає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що батько позивача ОСОБА_6 почав будівництво житлового будинку у 1983 році. Цегельний завод виділив земельну ділянку. Між земельними ділянками позивача та відповідача була територія, яку розділили на дві частини. Свідок ствердив, що він допомагав будувати паркан. ОСОБА_7 садила кущі смородини, вишні, земля була огороджена, розмір земельної ділянки не змінювався.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він допомагав своїй тещі ОСОБА_7 будуватися. ОСОБА_3 виділили 4 сотих, тещі - 2 сотих. На спірній земельній ділянці саджали картоплю. Паркан збудували зразу після будівництва житлового будинку - біля двох років. Відповідач спірною землею не користувалася. У 2005 році позивач свою матір забрала до себе. До 2005 року землею користувалася теща, свідок допомагав садити дерева, рвав вишні, які продавав. Спочатку виділили 6 сотих землі, потім ще дві.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що він купив у 1991 році житловий будинок в АДРЕСА_2. Там був пустир, звідки він вивіз біля 49 вантажних автомобілів сміття. Спірна земельна ділянка не оброблялась, там був самосів, росла кропива. Свідок ствердив, що площа земельної ділянки позивача не зменшилася, спірну земельну ділянку ніхто не використовував, а у 1996-1998 роках він збудував паркан.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що вона ходила до позивача з дитинства. На спірній земельній ділянці росли вишні, був пісок, вони там гуляли. Чиї були дерева, вона не знає.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Із акту встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки від 09 липня 2012 року, який наявний в матеріалах технічної документації з землеустрою по складанню документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_3, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с.49-62), вбачається, що межі її землекористування були погоджені із суміжними землекористувачами. Межі землекористування були закріплені в натурі межовими знаками встановленого зразка. Непорозумінь при погодженні меж земельної ділянки ОСОБА_3 площею 0,10 га. гр. не виникало.

Як вбачається із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 028284, виданого 15 листопада 2012 року управлінням Держкомзему у Горохівському районі Волинської області (а.с.48) ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в АДРЕСА_2.

Із акту встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки від 09 липня 2012 року, який наявний в матеріалах технічної документації з землеустрою по складанню документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_3, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с.64-77), вбачається, що межі її землекористування не були погоджені із зазначеним у цьому акті суміжним землекористувачем ОСОБА_7

Як вбачається із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 028283, виданого 15 листопада 2012 року управлінням Держкомзему у Горохівському районі Волинської області (а.с.63) ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0237 га. для ведення садівництва, яка розташована в АДРЕСА_2.

Відповідно до п."б" ст.198 Земельного кодексу України при виконанні комплексу робіт для визначення та відновлення меж земельної ділянки необхідне узгодження меж земельної ділянки із суміжними власниками і землекористувачами.

Відповідно до п.3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18 травня 2010 року № 376, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур'єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Судом встановлено, що під час складання проекту землеустрою ОСОБА_3 був виготовлений план земельної ділянки площею 0,0237 га., і акт встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки. Ці документи виготовлені в порядку кадастрової зйомки та містять недостовірні відомості про суміжних користувачів, зокрема про ОСОБА_7, яка не є суміжним землекористувачем, оскільки земельна ділянка площею 600 кв.м., на якій розташоване належне ОСОБА_1 на праві приватної власності будинковолодіння, перебує у користуванні останньої.

Отже, мала місце невідповідність технічної документації проекту землеустрою зазначеним вимогам законів та прийнятих до них нормативно-правових актів, які в подальшому стали підставою для прийняття міською радою рішення про передачу у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки і видачі на її ім'я державного акту на право власності на земельну ділянку.

Землевпорядна організація під час виготовлення проекту землеустрою належним чином не провела встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), так як акт погодження цих меж не містять усіх землекористувачів. Внаслідок цього позивача було усунуто від вирішення питання щодо визначення спільних меж та їх встановлення, що призвело до порушення її законних прав на землю.

Таким чином, пункт 3 рішення Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області від 18 жовтня 2012 року № 21-2/2012 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельних ділянок у власність" в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0237 га. яка призначена для ведення садівництва та розташована в АДРЕСА_2, не відповідає вимогам закону, а державний акт на право власності на земельну ділянку виданий їй з порушенням встановленого порядку його виготовлення та видачі.

За таких обставин суд виходить з того, що ОСОБА_3 неправомірно набула право власності на земельну ділянку, а тому визнає недійсним пункт 3 рішення Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області від 18 жовтня 2012 року № 21-2/2012 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельних ділянок у власність" в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0237 га., а також скасовує Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 028283.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі.

Так, із договору про надання правової допомоги від 25 березня 2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, вбачається, що за надання правової допомоги позивач зобов'язувалася сплатити 3000,00 грн.

Однак будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 понесла вищезазначені витрати на правову допомогу, ні позивачем, ні її представником суду не представлено, а тому у задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує в рівних частинах з відповідачів в користь позивача сплачені останньою при зверненні до суду 487,20 грн. судових витрат у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 317, 319, 391 ЦК України, ст.ст.120, 152-155, 198 ЗК України, п.3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18 травня 2010 року № 376, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним пункт 3 рішення Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області від 18 жовтня 2012 року № 21-2/2012 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельних ділянок у власність" в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0237 га., яка призначена для ведення садівництва, та розташована в АДРЕСА_2.

Скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯМ № 028283, виданий 15 листопада 2012 року управлінням Держкомзему у Горохівському районі Волинської області на ім'я ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0237 га., яка призначена для ведення садівництва, та розташована в АДРЕСА_2.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 243,60 (двісті сорок три гривні 60 копійок) судових витрат.

Стягнути із Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області в користь ОСОБА_1 243,60 (двісті сорок три гривні 60 копійок) судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Горохівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий