Справа № 444/1369/13 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/783/3134/14 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

судового засідання

16 травня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Азенко М.В.

без участі сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 06 лютого 2014 року та на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 06 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Жовківського нотаріального округу ОСОБА_3, фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про скасування договорів оренди та суборенди, довіреності, відшкодування завданих збитків державі і заподіяної моральної шкоди, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 06 лютого 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 06 лютого 2014 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог до Жовківської ДПІ.

Рішення та ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2.

Встановлено, що як вказав суд, позивач звернувся з позовом до начальника ДПІ у Жовківському районі ОСОБА_6, приватного нотаріуса Жовківського нотаріального округу ОСОБА_3, фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про скасування договорів оренди та суборенди, довіреності, відшкодування завданих збитків державі і заподіяної моральної шкоди (а.с.1).

При цьому в позовній заяві, яка зареєстрована 2.07.2012 року, ОСОБА_2 зазначав у вступній частині позовної заяви про визнання права власності та скасування правових актів, які порушують право власності в порядку ст.392 і ст.393 ЦК України, стягнення коштів за фактичне використання магазину, збитків держави і заподіяння моральної шкоди.

Під час розгляду справи він неодноразово уточняв позовні вимоги.

В судовому засіданні 06 лютого 2014 року ухалою суду закрито провадження у справі в частині позовних вимог до Жовківської ДПІ.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про скасування договорів оренди та суборенди, довіреності, відшкодування завданих збитків державі і заподіяної моральної шкоди, суд ні в мотивувальній частині рішення, ні в резолютивній частині рішення не вказав норму права, якою він керувався.

В той же час в обґрунтування позовних вимог у вступній частині позовної заяви ОСОБА_2 посилався на ст.392 і ст.393 ЦК України, а в мотивувальній частині позовної заяви зазначав ст.16 ЗУ «Про власність» та ст.68 СК України.

Тому з тексту рішення суду не зрозуміло, які позовні вимоги вирішив суд.

Апелянт вказує, що його позовні вимоги були викладені також в "Доповненні до клопотання " від 3 червня 2012 року, "Доповненні до клопотання " від 6 червня 2012 року,

Обгрунтуванні (взагалі)" від 6 червня 2012 року, "Обгрунтуванні (Першому Відповідачу)" від 6 червня 2012 року, "Змінах і доповненнях від 24 жовтня 2013 року", "Змінах і доповненнях" від 2 грудня 2013 року, "Змінах і доповненнях" від 15 січня 2014 року.

В апеляційній скарзі він також вказує, що справу слід повернути суду першої інстанції для розгляду по суті на підставі Цивільного кодексу України.

Із вказаних змін і доповнень від 2 грудня 2013 року вбачається, що позивач просив залишити без розгляду позовні вимоги щодо скасування договорів довіреності, оренди та суборенди (а.с.177).

В матеріалах справи відсутні дані про те, чи вирішував це клопотання суд.

Не вказавши в рішенні про вищевказані уточнення позовних вимог, суд не вказав, які саме позовні вимоги остаточно під час розгляду справи просив задовольнити ОСОБА_2

Крім того, не вказавши норми права, якими обґрунтовував позовні вимоги позивач, суд

фактично не вирішив частину позовних вимог, а тому рішення суду не відповідає вимогам ст.214 ЦПК України.

При таких обставинах справу слід зняти з апеляційного розгляду та повернути до районного суду для ухвалення додаткового рішення в місячний термін.

Суду при цьому слід врахувати, що відповідно до вимог п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року в описовій частині рішення необхідно, зокрема, вказати: зміст і підстави позовних вимог відповідно до позовної заяви; про внесені зміни підстав чи предмета позову, розміру позовних вимог, якщо вони мали місце, і узагальнено викласти позицію відповідача: чи визнає він позов, а якщо визнає, то повністю чи частково; у разі заперечень - у чому суть заперечень проти позову; пояснення осіб, які беруть участь у справі, висновки органів державної влади або місцевого самоврядування, якщо вони брали участь у справі, а також зазначити докази і обставини, для встановлення яких вони досліджувалися.

Відповідно до вимог п.11 цієї постанови у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК) .

Згідно вимог п.11 цієї постанови у мотивувальній частині кожного рішення має бути наведено також посилання на закон та інші нормативно-правові акти матеріального права (назва, стаття, її частина, абзац, пункт, підпункт закону), у відповідних випадках - на норми Конституції України, на підставі яких визначено права та обов'язки сторін у спірних правовідносинах, на статті 10, 11, 60, 212 та 214 ЦПК й інші норми процесуального права, керуючись якими суд установив обставини справи, права та обов'язки сторін.

З урахуванням зазначеного та керуючись ст.220, ч.7 ст. 297 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 06 лютого 2014 року та на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 06 лютого 2014 року по даній справі зняти з апеляційного розгляду та повернути до Жовківського районного суду Львівської області для ухвалення додаткового рішення в місячний термін.

Ухвала суду остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Мусіна Т.Г.

ОСОБА_7