Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовом: Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська охоронна-страхова компанія» 4 195,24 гривень шкоди в порядку регресу та 243,60 гривень судового збору.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 квітня 2012 року між ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та ОСОБА_3 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що посвідчується полісом № АВ/3281195. За даним полісом було застраховано цивільно-правову відповідальність водія за шкоду життю, здоров'ю та майну третіх осіб, заподіяну під час керування автомобілем Daewoo Lanos з реєстраційним номером НОМЕР_2. Строк дії договору встановлено один рік: з 25 квітня 2012 року до 24 квітня 2013 року (включно). 11 травня 2012 року о 17 годині 00 хвилин в м. Києві по вул. Кільцева дорога мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля Daewoo Lanos з реєстраційним номером НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29 травня 2012 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП. В результаті протиправних дій відповідача отримав пошкодження транспортний засіб Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, чим було заподіяно майновий збиток останній. 09 липня 2012 року ОСОБА_4 звернулася до АТ «УОСК» із заявою на виплату страхового відшкодування. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_1, встановлено звітом № 019 від 31 травня 2012 року з оцінки транспортного засобу, що становить 5 214 гривень 29 копійок з ПДВ. Таким чином, АТ «УОСК» за фактом згаданого вище ДТП прийняло рішення про виплату на користь потерпілої ОСОБА_4 страхового відшкодування у розмірі 3 845 гривень 24 копійки з вирахуванням франшизи в розмірі 500,00 гривень та без врахування ПДВ в розмірі 869,05 гривень (5 214,29 гривень - 500,00 гривень - 869,05 гривень), про що було складено акт про настання страхового № 8892 від 25 липня 2012 року. Виплата страхового відшкодування була здійснена в повному обсязі на рахунок ОСОБА_4 Таким чином, по даному страховому акту відповідно до чинного законодавства України АТ «УОСК» наділене правом регресної вимоги до ОСОБА_2, як до особи, відповідальної за завдані збитки. Тому, до суми вимог також включається відшкодування витрат на проведення експертизи в сумі 350 гривень 00 копійок. Відтак, розмір позовних вимог АТ «УОСК» до ОСОБА_2 становить 4 195 гривень 24 копійки (3 845,24 гривень + 350,00 гривень).

Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» - Васильченко І.В. в судовому засіданні 06 жовтня 2014 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Також зазначила, що будь-яких заяв від відповідача, або страхувальника, про настання страхового випадку до страхової компанії подано не було. 12.06.2012р. та 17.07.2012р. на адресу ОСОБА_3, як страхувальника та адресу ОСОБА_2 як винуватця ДТП, відповідно, були надіслані претензії про відшкодування шкоди. У вказаних листа зазначено, що надійшло повідомлення про настання страхового випадку за участю застрахованого транспортного засобу, яке зареєстроване за номером ГО - 410-12-м, вказаний номер, є номером страхової справи. В той же час, відповідно до журналів реєстрації заяв та повідомлень про ДТП, відомості про ДТП ні від ОСОБА_3, як страхувальника, ні від ОСОБА_2 як винуватця ДТП, до позивача не надходило. У зв`язку з чим, на підставі пп. 38.1.1 «г» п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернуся до суду про стягнення страхового відшкодування з водія, який спричинив ДТП. В подальшому, представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, з проханням розглядати справу без її участі.

Відповідач в судовому засіданні 06 жовтня 2014 року позов не визнав. Пояснив суду, що він звернувся до позивача з заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди, однак не пам`ятає коли саме та при яких обставинах робив це. Доказів звернення до страхової компанії він не має. В подальшому, відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 травня 2012 року о 17 годині 00 хвилин по вул. В. Кільцева дорога, буд. 22, між автомобілем «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 сталася дорожньо-транспортна пригода.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29 травня 2012 року ОСОБА_2 було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень (а.с.16).

На даний час постанова Святошинського районного суду м. Києва від 29 травня 2012 року не скасована та набрала законної сили.

За нормою частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована ПрАТ «Українська охоронна-страхова компанія» на підставі полісу № АВ/3281195 від 23 квітня 2012 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого з 25 квітня 2012 року до 24 квітня 2013 року (а.с. 7).

Відповідно до довідки ВДАІ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві, автомобіль «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 під час ДТП, що мала місце 11 травня 2012 року по вул. Кільцева дорога, буд. 22, отримав механічні пошкодження: задній бампер (а.с.17).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_4 (а.с.18).

Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В подальшому, 23 травня 2012 року ОСОБА_4 звернулася до позивача із заявою про настання події, що містить ознаки страхового випадку, пов'язаної з спричиненням майнового збитку автомобілем, відповідальність власника якого застрахована в АТ «УОСК» (поліс ОСЦПВВНТЗ № 3281195 від 23 квітня 2012 року) (а.с.14).

Згідно Звіту № 019 з оцінки транспортного засобу, складеного 31 травня 2012 року ФОП «ОСОБА_6», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_1 внаслідок пошкодження при ДТП, складає 5 214,29 гривень (а.с. 20-22).

09 липня 2012 року ОСОБА_4 звернулася до позивача із заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.15).

Згідно полісу № АВ/3281195 від 23 квітня 2012 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між позивачем та відповідачем, розмір франшизи становить 500 гривень.

Відповідно до п. 9.1., 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Згідно п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

З огляду на вищевикладене, ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» до виплати ОСОБА_4 було розраховано 3 845,24 гривень (5 214,29 гривень - 500 гривень), що підтверджується страховим актом № ГО410-12м (№ 8892) від 25 квітня 2012 року (а.с.8).

23 серпня 2012 року з боку Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» було здійснено перерахування в рахунок страхового відшкодування 3 845,24 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 1603 від 23 серпня 2012 року (а.с.9).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов`язані: вжити заходів для невідкладеного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди (п.33.1.2).

Статтею 38 цього ж Закону встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умови визначених у підпунктах 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на той факт, що ні відповідач, як водій, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, ні страхувальник, після ДТП до позивача не зверталися і повідомлення про ДТП не надавали (надсилали). В той же час, відповідач заперечуючи проти задоволення позову посилався саме на факт повідомлення ним позивача про настання страхового випадку.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач посилався на те, що листом ПрАТ «УОСК» йому було повідомлено про необхідність подання відповідних документів для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування.

В той же час, як вбачається з журналу реєстрації вхідних документів за період з 11 травня 2012 року по 17 травня 2012 року ПрАТ «УОСК», за вказаний період, жодних повідомлень про настання страхового випадку ні від відповідача, як водія, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, ні від страхувальника, до страхової компанії не надходило.

Крім того, відповідно до Витягу з журналу реєстрації заяв про настання страхових випадків, до позивача 24 травня 2012 року надійшло повідомлення, яке зареєстроване за № ГО410-12-м про настання страхового випадку. В той же час, дане повідомлення надійшло від потерпілої - ОСОБА_4

Таким чином, з огляду на викладене, твердження відповідача в частині повідомлення позивача про настання страхового випадку, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, що свідчить про порушення відповідачем вимог законодавства в частині строків повідомлення страховика про настання страхового випадку.

Відповідно до частини першої та другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивачем, також були понесені збитки за проведення авто-товарознавчого дослідження у розмірі 350,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 4325 від 21 червня 2012 року (а.с.10).

За таких обставин, враховуючи понесення позивачем витрат на проведення авто-товарознавчого дослідження у розмірі 350,00 гривень, виплати страхового відшкодування в сумі 3 845,24 гривень, розмір матеріальної шкоди, завданої відповідачем позивачу становить 4 195,24 гривень (3 845,24 гривень + 350,00 гривень).

Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 листопада 2012 року на адресу відповідача позивачем було направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу. Разом з тим, дана претензія була залишена поза увагою відповідача та страхове відшкодування не сплачено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача збитків, підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу підлягає задоволенню в повному обсязі. З відповідача підлягає до стягненню на користь позивача витрати по сплаті страхового відшкодування в сумі 4195,24 гривень.

Також, в порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок, які були сплачені позивачем за подання до суду позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 9, 12, 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст.ст. 1, 3, 10, 58, 60, 61, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 4 195 гривень 24 копійки та судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок, а всього 4 438 (чотири тисячі чотириста тридцять вісім) гривень 84 (вісімдесят чотири) копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: