Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2014 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., вивчивши матеріали заяви за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення.

Змістом заявлених вимог є встановлення факту участі та виконання заявником заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони в період з травня 1986 року по вересень 1986 року.

Вивчивши зміст заяви та додані до неї документи, встановлено, що заявнику слід відмовити у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено статтею 256 ЦПК України.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення і встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Як зазначено в заяві, встановлення вищезазначеного факту необхідно заявнику для визначення статусу та отримання посвідчення інваліда війни.

Отже, за викладених обставин, вбачається спір про право щодо отримання заявником статусу інваліда війни, відповідно якого Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлені соціальні пільги.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що між ОСОБА_1 та заінтересованою особою Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації існує спір про право, а зазначені спірні правовідносини регулюються нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і повинні розглядатися в порядку позовного провадження, що дає підстави відмовити у відкритті провадження у справі згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, ст. ст. 210, 234, 256, 294 ЦПК України,-

у х в а л и в :

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я :