АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/968/14 Справа № 2-725/11 Головуючий у 1 й інстанції - Приходченко О.С. Доповідач - Макаров М.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Болтунової Л.М., Тамакулової В.О.,

при секретарі - Завідоновій К.Д.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2013 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ - КОЛЕКТ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2010 року ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», звернулися до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого позивач надав позичальнику грошові кошти у розмірі 29900 доларів США в порядку та на умовах, зазначених у кредитному договорі. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 0/2 від 23 квітня 2007 року та між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки №238007 від 25 березня 2009 року, згідно умов яких поручителі зобов'язалися перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед банком в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Проте, відповідачі свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконували, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 27 травня 2010 року склав 188875 грн. 20 коп., згідно з курсом НБУ, у зв'язку з чим просили стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 188875 грн. 20 коп., яка складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 174897 грн. 73 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 12319 грн. 80 коп., пені у розмірі 1 657 грн. 67 коп., а також судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2013 року позов ТОВ «КЕЙ - КОЛЕКТ» задоволено та стягнуто солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кей-КОЛЕКТ» заборгованість за кредитним договором № 0 від 23 квітня 2007 року у сумі 188875 грн. 20 коп., яка складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 174897 грн. 73 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 12319 грн. 80 коп., пені у розмірі 1 657 грн. 67 коп., а також із кожного відповідача судовий збір в сумі 566 грн. 68 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 40 грн. (а.с.234)

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять рішення суду скасувати, посилаючись на те, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого відповідно до Статуту є ПАТ «УкрСиббанк», а в подальшому з 13 лютого 2012 року відповідно до договору Факторингу №2, укладеного 13 лютого 2012 року між ПАТ «УкрСибанк» і ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», останній є правонаступником позивача, (а.с. 31-32, 208-215), та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 29900 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування в порядку та на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 150995 грн., за курсом НБУ на день укладення договору, строком повернення кредиту визначено 22 квітня 2014 року (а.с. 10-17).

У забезпечення виконання вказаного договору між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки від № 0/2 від 23 квітня 2007 року, згідно умов якого відповідач ОСОБА_4 зобов'язалася відповідати перед кредитором за невиконання ОСОБА_2 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №0 від 23 квітня 2007 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі, як існуючих в теперішній час так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с. 18).

Також, з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань 25 березня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №238007, згідно умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 0 від 23 квітня 2007 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с. 19).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із умовами зазначеного договору сплата основної суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами, сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, протягом дії договору до виконання сторонами своїх зобов'язань у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Зобов'язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому ст.533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб., а згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Крім того відповідно до п. 11.1 договору про надання споживчого кредиту № 0 сторони погодили, що у випадку настання обставин визначених у п. п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 цього договору на направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 (тридцяти одного) календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимогу) від банку, вважати повернення кредиту таким, що настав на 32 (тридцять другий) календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 (сорока) календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банку вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 (сорок перший) календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до заяв № 133-023/161 від 31 серпня 2009 року, № 133-023/164 від 31 серпня 2009 року, № 133-023/163 від 31 серпня 2009 року відповідачі були повідомлені про вимогу банку щодо повернення заборгованості за кредитним договором (а.с. 75-77).

Відповідно до п. 7.1 кредитного договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції встановивши вказані обставини обгрунтовано визнав, що відповідачі належним чином не виконали умови кредитного договорору, після отримання вимог Банку заборгованість не погасили, у зв'язку з чим рішення суду в частині відповідає вимогам закону.

Разом з цим рішення суду в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором не відповідає вимогам закону, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 554 ЦК України особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

З матеріалів справи вбачається, що між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки від № 0/2 від 23 квітня 2007 року, а також між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №238007, згідно умов яких поручителі зобов'язалися перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 0 від 23 квітня 2007 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та інших штрафних санкцій (а.с. 18,19).

Оскільки кожний з відповідачів, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_5 кожен окремо поручився за виконання зобов'язань за вищезазначеним договором ОСОБА_6 перед АКІБ «УкрСиббанк», вони не можуть солідарно нести відповідальність за цими зобов'язаннями.

У зв'язку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Доводи апеляційної скарги відповідачів, про те що позивачем в одностороньому порядку було збільшено процентну ставку, а також без згоди поручителів укладалися незаконно додаткові угоди до кредитного договору, колегія суддів вважає необгрунтованими та заявленими передчасно, оскільки вимог про визнання договору поруки припиненим чи недійсним відповідачі не заявляли, проте не безбавлені можливості звернутися до суду із окермим позовом із цього приводу.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2013 року в частині солідарного стягнення із ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кей-КОЛЕКТ» заборгованість за кредитним договором № 0 від 23 квітня 2007 року у сумі 188875 грн. 20 коп., яка складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 174897 грн. 73 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 12319 грн. 80 коп., пені у розмірі 1 657 грн. 67 коп., скасувати та у скасованій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 23 квітня 2007 року, станом на 27 травня 2010 року на користь Товаристства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» у розмірі 188875 грн. 20 коп., яка складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 174897 грн. 73 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 12319 грн. 80 коп., пені у розмірі 1 657 грн. 67 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 23 квітня 2007 року, станом на 27 травня 2010 року на користь Товаристства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» у розмірі 188875 грн. 20 коп., яка складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 174897 грн. 73 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 12319 грн. 80 коп., пені у розмірі 1 657 грн. 67 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді