Справа № 209/5657/14-ц
Провадження № 2/209/1982/14
17 грудня 2014 року м. Дніпродзержинськ
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Шендрика К.Л.,
за участю секретаря Драгунцевої С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування міст Дніпродзержинськ, Вільногірськ, Верхньодніпровського, Криничанського, Царичанського та Петриківського районів підпорядкований УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, про визнання права власності на рухоме та нерухоме майно в порядку спадкування за законом і усунення від права на спадкування, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: усунути від права спадкування ОСОБА_2, внести зміни в спадкову справу; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, яке складається з: 1/2 частки будинку АДРЕСА_1, загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 48,5 кв.м., з подальшою реєстрацією права власності в органах державної реєстрації; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на рухоме майно, яке складається з: 1/2 частки автомобіля марки ROVER, 1995 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований РЕВ 5-го МРВ ДАІ 13 грудня 2006 року, з подальшою реєстрацією в МРЕВ ДАІ.
В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На день смерті ОСОБА_3 проживав у будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частки будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частку автомобіля марки ROVER, 1995 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1. Чоловік заповіту не склав. Керуючись чинними нормами законодавства, у встановлений законом строк, вона звернулася з заявою до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори щодо вступу у право власності на майно померлого чоловіка ОСОБА_3 15 травня 2010 року вона отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Даний будинок, як придбаний за час шлюбу, дійсно належить на праві спільної сумісної власності їй та її померлому чоловіку ОСОБА_3 27 травня 2010 року вона отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, набуте за час шлюбу, а саме: автомобіль марки ROVER, 1995 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований РЕВ 5-го МРВ ДАІ 13 грудня 2006 року, що належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданого РЕВ 5-го МРВ ДАІ 13 грудня 2006 року. 26 червня 2014 року вона знову звернулася до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 у розмірі 1/2 частки їх приватної спільної часткової власності. 01 липня 2014 року вона отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року за наступних підстав: спадкоємцями, які своєчасно прийняли спадщину після померлого ОСОБА_3, на підставі заяв про прийняття спадщини № 150 від 17 лютого 2010 року та № 294 від 20 березня 2010 року є вона - дружина померлого та його син - ОСОБА_2. Крім того, у даній відмові у вчиненні нотаріальних дій було зазначено, що ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку спадкового майна у зв'язку з тим, що у нього немає правовстановлюючих документів на це майно, які необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину. Після подання заяви ОСОБА_2 не виконував більше ніяких дій, які б свідчили про фактичне прийняття ним спадщини, він ніколи не проживав у спадкодавця, не цікавився своєю часткою спадщини і не приймав ніякої участі в її утриманні.
Вона вважає, що оскільки ОСОБА_2 не виконав дії, передбачені законодавством, не набув права власності на спадкове нерухоме майно у вигляді 1/4 частки спірного будинку, це є підставою для визнання за нею права на спадщину за законом у вигляді цієї частки будинку після померлого чоловіка. В даний час вона фактично вступила у володіння будинком, підтримує його у належному стані, робить поточний ремонт, сплачує комунальні послуги, а отже є єдиною особою, яка фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка, бо вона єдина виконала дії, що свідчать про фактичне прийняття нею спадщини після померлого ОСОБА_3, своєчасно вступивши у володіння та управління спадковим майном, і володіє та управляє цим майном до теперішнього часу. Також вона повністю взяла на себе витрати, пов'язані з похованням та поминками, а син померлого - ОСОБА_2 не вважав за необхідне приймати участь у цих витратах, хоча, як з'ясувалось, вважає себе спадкоємцем і власником спадщини. Більш того, він навіть не був присутній на похованні, без поважних на те причин, хоча був повідомлений про час та місце поховання, та до цього часу не знає де знаходиться могила батька. З 1993 року ОСОБА_2 не спілкувався зі своїм батьком ОСОБА_3, станом його здоров'я не цікавився, ніякої допомоги батькові не надавав, під час хвороби його не доглядав. Оскільки спадкодавець був похилого віку, він упродовж тривалого часу тяжко хворів на серцеві захворювання за діагнозами: стабільна стенокардія, кардіосклероз атеросклеротичний, порушення збудження міокарду по типу миготливої аритмії, гіпертонічна хвороба. Смерть ОСОБА_3 настала внаслідок захворювання: серцево-судинна недостатність, післяінфарктний кардіосклероз, хронічна ішемія серця, отже він потребував постійного нагляду, фізичної та матеріальної допомоги.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Також у письмовій заяві зазначила, що вона є дочкою позивача. Їй відомо, що на протязі останніх років життя ОСОБА_3 дуже хворів, знаходився у безпорадному стані, потребував постійного догляду та піклування. За півроку до своєї смерті ОСОБА_3 перестав підіймати з ліжка. Позивач весь цей час піклувалася про нього, доглядала, готувала їжу, мила та переодягала його. Позивач сама дуже хворіє і неодноразово просила її про допомогу, а також їхню сусідку, оскільки син ОСОБА_3 ігнорував її та ОСОБА_3 прохання про допомогу. Їй було відомо, що у ОСОБА_3 є син, але вона його ніколи не бачила. Похованням та його організацією займалася вона та її сестра, а син ОСОБА_3 - ОСОБА_2 навіть не з'явився на похованні, хоча вони йому повідомляли про час та місце поховання. До тепер його син навіть не поцікавився де знаходиться могила батька.
Представник третьої особи Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності.
Представник третьої особи Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності.
Представник третьої особи Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування міст Дніпродзержинськ, Вільногірськ, Верхньодніпровського, Криничанського, Царичанського та Петриківського районів підпорядкований УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській обл. надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності представника.
Відповідач в судове засідання не з'явився та про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце і час слухання справи був повідомлений належним чином.
У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав:
В ході судового розгляду встановлено, що 03 вересня 1993 року позивач та ОСОБА_3 уклали шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер. Ці факти підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу, актовий запис № 309, та свідоцтвом про смерть, актовий запис № 889.
За час шлюбу ними було придбано наступне майно: будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та автомобіль марки ROVER, 1995 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований РЕВ 5-го МРВ ДАІ 13 грудня 2006 року. 1/2 частина вищезазначеного майна належить позивачу на праві власності, як спільне сумісне майно подружжя. Ці факти підтверджуються копією договору купівлі-продажу будинку від 28 грудня 2006 року, витягом з Державного реєстру правочинів № 3421348 від 28 грудня 2006 року, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 13 грудня 2006 року, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтвом про право власності від 27 травня 2010 року на автомобіль марки ROVER 1995 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтвом про право власності від 15 травня 2010 року на будинок АДРЕСА_1.
Позивачем у встановлений законом строк було подано заяву про прийняття спадщини та фактично прийнято спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, оскільки вона з 16 березня 2007 року до часу звернення до суду мешкає за місцем відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1, володіє спадковим майном та утримує його: робить поточний ремонт, сплачує комунальні послуги, що підтверджується довідкою № 231 від 30 вересня 2014 року, копіями квитанцій зі сплати комунальних послуг, що надаються до вищезазначеного будинку: 1167.7, 1167.7.6, 1/77, 1/76, AFG000031, 1/44, 1/26, 1/53, 1/61, 1/43, 1/25, 1/52, 1/60, AQF000005, AEV000015, AFK000012, AFK000019, AFK000028, AFK000019, 1/41, 1/40, AFG000034, 1/82, 1/83, копіями накладних і рахунків-фактур на будівельні матеріали: ЧП 0749, 41 708, ЮВ-0004190, ЮВ-0004193, ЮВ-0004014, 7 872, 2 805, ЮВ-0003892, копією чеку від 04 лютого 2010 року.
Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено та надано роз'яснення, що спадкоємцями, які своєчасно прийняли спадщину після померлого ОСОБА_3, на підставі заяв про прийняття спадщини № 150 від 17 лютого 2010 року та № 294 від 20 березня 2010 року є дружина померлого ОСОБА_1 та син померлого - ОСОБА_2 ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку спадкового майна у зв'язку з тим, що у нього немає правовстановлюючих документів на це майно, які необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину. Рекомендовано звернутись до суду за врегулюванням цього питання, що підтверджується роз'ясненням державного нотаріуса Бурдік С.С. від 01 липня 2014 року за вих. № 2320/02-31.
Згідно заяви ОСОБА_2, яка міститься у матеріалах спадкової справи, він відмовляється від спадщини після померлого ОСОБА_3 на корить ОСОБА_1 та просить затвердити його відмову. Заява ОСОБА_2 про відкликання його заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 не була прийнята, оскільки 21 травня 2010 року закінчився строк, передбачений п. 5 ст. 1269 ЦПК України, для подання такої заяви, що підтверджується роз'ясненням Державного нотаріусу Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за вих. № 3425/0214 від 19 листопада 2014 року.
Вищезазначені факти також підтверджено матеріалами спадкової справи № 80/2010 СР № 48891709, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, розпочатої 17 лютого 2010 року.
Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно ч. 3 ст. 182 ЦК України, відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.
Отже, право на оформлення спадщини у судовому порядку пов'язане з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно вимогам ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Спадкодавець ОСОБА_3 хворів на стенокардію, кардіосклероз атеросклеротичний, порушення збудження міокарду по типу миготливої аритмії, гіпертонічна хвороба, і його смерть настала внаслідок захворювання: серцево-судинна недостатність, післяінфарктний кардіосклероз, хронічна ішемія серця, що підтверджуються епікризом № 1503/816 від 10 жовтня 2008 року та лікарським свідоцтвом про смерть № 962 від 23 листопада 2009 року.
На протязі останнього півроку до смерті ОСОБА_3 не виходив з будинку та потребував сторонньої допомоги, він не міг самостійно поїсти, одягнутися, помитися та обслуговувати себе, позивач доглядала його, готувала їжу, купала та переодягала, купувала ліки, вона зверталася за допомогою до своїх дочок та сусідки, син ОСОБА_3 - ОСОБА_2 ігнорував прохання позивача та свого батька про допомогу у догляді, він також не приймав участі у похованні ОСОБА_3, що підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7
Витрати, пов'язані з похованням та поминками ОСОБА_3 понесла позивач, що підтверджується свідоцтвом про поховання від 24 листопада 2009 року та договором-замовленням № 013254 на організацію та проведення поховання від 23 листопада 2009 року.
Згідно ч. 5, 6 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення статті 1224 ЦК України поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.
Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті її чоловіка ОСОБА_3
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік і тяжку хворобу знаходився у безпорадному стані, ігнорував прохання батька та позивача допомогти у догляді за батьком, виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку необхідності усунення ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після померлого ОСОБА_3
Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 577,10 грн.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 182, 1217, 1218, 1220, 1221, 1223, 1224, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 88, 158, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування міст Дніпродзержинськ, Вільногірськ, Верхньодніпровського, Криничанського, Царичанського та Петриківського районів підпорядкований УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, про визнання права власності на рухоме та нерухоме майно в порядку спадкування за законом і усунення від права на спадкування - задовольнити у повному обсязі.
Усунути ОСОБА_2 від права спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 на нерухоме майно, яке складається з 1/2 частки будинку АДРЕСА_1, загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 48,5 кв.м.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 на рухоме майно, яке складається з 1/2 частки автомобіля марки ROVER 1995 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого РЕВ 5-го МРВ ДАІ 13 грудня 2006 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену нею суму судового збору в розмірі 577 (п'ятсот сімдесят сім) гривень 10 копійок.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя: К.Л. Шендрик