Справа № 2-3030/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Слепусі О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного економіко-технологічного університету транспорту про визнання трудового договору безстроковим, звільнення з посади недійсним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач подала до суду позовну заяву до Державного економіко-технологічного університету транспорту про визнання трудового договору безстроковим, звільнення з посади недійсним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, в якому просила:

визнати трудовий договір, укладений між нею та відповідачем 31 серпня 2009 року укладеним на невизначений строк;

визнати відповідача наказ №146-К від 15 жовтня 2009 року незаконним;

визнати розірвання трудового договору (припинення трудових відносин) між сторонами недійсним, здійсненим в момент, коли позивач не усвідомлювала значення своїх дій і не могла керувати ними;

поновити позивача на посаді старшого викладача кафедри екології та безпеки життєдіяльності в Державному економіко-технологічному університеті транспорту;

стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 жовтня 2009 року по день винесення рішення суду;

стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду.

Пізніше позивач уточнила позовні вимоги в частині розміру моральної шкоди, просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Заслухавши позивача та її представника, які заперечували проти закриття провадження у справі в частині позовних вимог, представника відповідача, яка вважала, що провадження в частині вимог підлягає закриттю, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі в частині позовних вимог підлягає закриттю з таких підстав.

Так, позивач заявила позовну вимогу, зокрема, про визнання розірвання трудового договору (припинення трудових відносин) між сторонами недійсним, здійсненим в момент, коли позивач не усвідомлювала значення своїх дій і не могла керувати ними.

Обгрунтовуючи свою позовну вимогу, позивач посилалася на те, що заява про звільнення за власним бажанням була написана нею у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій і не могла керувати ними.

Вважаючи дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення трудових відносин - звільнення правочином, позивач, посилаючись на ч.1 ст. 225 ЦК України вважала звільнення - заяву про звільнення з роботи та наказ про звільнення недійсним.

Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 03 листопада 2010 року, яке набрало законної сили, відмовлено у позові ОСОБА_1 до Державного економіко-технологічного університету транспорту про визнання правочину та наказу недійсними

При цьому, судом встановлено, що 14 червня 2010 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача і просила визнати правочин, вчинений нею, а саме: заяву про звільнення за власним бажанням з посади старшого викладача кафедри екології та безпеки життєдіяльності в Державному економіко-технологічному університеті транспорту недійсним.

Також просила визнати недійсним наказ, виданий на підставі її заяви про звільнення з посади старшого викладача кафедри екології та безпеки життєдіяльності в Державному економіко-технологічному університеті транспорту.

Свою заяву мотивувала тим, що на час написання заяви про звільнення з роботи вона не розуміла значення своїх дій, вважала, що заява про звільнення, яка спричинила видання наказу про її звільнення, є правочином та просила визнати цей правочин недійсним на підставі ст. 225 ЦК України.

Пунктом 2 частини 1 ст. 205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, суд вважає, що провадження у справі в частині позовної вимоги про визнання розірвання трудового договору (припинення трудових відносин) між сторонами недійсним, здійсненим в момент, коли позивач не усвідомлювала значення своїх дій і не могла керувати ними, підлягає закриттю.

Враховуючи викладене і керуючись ст. 205 ЦПК України,

у х в а л и в :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного економіко-технологічного університету транспорту про визнання трудового договору безстроковим, звільнення з посади недійсним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди в частині позовної вимоги ОСОБА_1 до Державного економіко-технологічного університету транспорту про визнання розірвання трудового договору (припинення трудових відносин) між сторонами недійсним, здійсненим в момент, коли позивач не усвідомлювала значення своїх дій і не могла керувати ними - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.І. Кізюн