АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/646/14 Справа № 2/205/943/13 Головуючий у 1 й інстанції - Залімська Н.В. Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Петренко І.О.

суддів - Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа КП ЖЕП №22 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2013 року позивачка звернулась до суду та з урахуванням уточнених позовних вимог просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки на її користь 16 709,40 грн. та судові витрати.

20 травня 2013 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про залучення до участі у справі у якості співпозивача ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що їм належить квартира АДРЕСА_1. ОСОБА_4 є власником квартири № 14 в зазначеному будинку. 23 жовтня 2012 року квартиру позивачів було затоплено гарячою іржавою водою. Згідно акту залиття квартири від 23 жовтня 2012 року причиною затоплення стала заміна стоякових труб до батареї в кв. № 10 на третьому поверсі. Внаслідок залиття квартира позивачів потребує термінового поточного ремонту. Згідно з висновком експерта від 11 грудня 2012 року вартість проведення ремонту квартири позивачів становить 15674 грн., за проведення експертизи позивачами було сплачено 1000 грн. Відповідач добровільно відшкодувати завдану шкоду не бажає. Розмір завданої відповідачкою шкоди становить 16709,40 грн.: 15674 грн. витрати на відновлювальний ремонт, 1000 грн. витрати на проведення експертизи, 35,40 грн. (оплата послуг ДФ ПАТ «Телекомсервіс»).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2013 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 суд першої інстанції дійшов до висновку, що їх позовні вимоги недоведені, необґрунтовані, незаконні та безпідставні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачам на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 серпня 2001 року, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 21 серпня 2001 року № 6/331-2001 (а.с. 6).

Квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06 жовтня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко І.А. за реєстровим № 2488, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради 30 жовтня 2012 року (а.с. 105-106, 107, 108).

23 жовтня 2012 року працівниками КЖЕП № 22 складено акт залиття квартири АДРЕСА_1 (а.с. 60), в якому зазначено , що при ремонті в кв. 14 ( на 4 поверсі) та заміні стояків опалення з переходом труб до батареї в кв. 10 на 3 поверсі , де квартиронаймачем ОСОБА_6, було зламано мешканцями кв. 10 перехідний кран батареї та при подачі опалення на будинок 23 жовтня 2012 року через трьохходовий кран сталося залиття квартир 3,2 та 1 поверхів.

Звітом про проведення технічного огляду будівельних конструкцій та інженерних мереж квартири АДРЕСА_1, складеного ТОВ «Інститут проектування та експертизи будівництва» (ліцензія ДАБІ України Серії АВ № 588433, дійсна до 10.11.2016 року) встановлено, що конструкції затоплених приміщень квартири АДРЕСА_1 перебувають у незадовільному стані. Збиток на виконання ремонтних робіт становить 15674 грн. (а.с. 66-97).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодовування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до роз»яснень , що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до норм ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з роз»яснень , що містяться в п. 9 тієї ж постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами і доповненнями потерпілому відшкодовуються збитки в повному обсязі відповідно до реальної вартості робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ.

З урахуванням зазначеного, підлягала обов'язковому доведенню та встановленню наявність самої такої шкоди; протиправна, винна поведінка у формі дій або бездіяльності відповідача; причинний зв'язок між діями або бездіяльністю відповідача та наслідками, у вигляді шкоди, що були заподіяні позивачеві.

Як на доказ своїх позовних вимог про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири позивачі посилаються на акт про залиття її квартири від 23 жовтня 2012 року, однак складено його без участі відповідачки .

Судом правильно застосовані норми матеріального і процесуального права при розгляді даного спору, ухвалене рішення скасуванню чи зміні не підлягає.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку щодо їх безпідставності, оскільки статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те , що відповідачці не було надано дозволу на здійснення зливу води з системи опалення та монтажу стояка опалення у квартира 10 та 14 , виконаного на замовлення ОСОБА_4, в наслідок чого був зламаний кран та трапилося залиття трьох квартир, самі по собі не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

Не являються безспірними і доводи апеляційної скарги , про те , що ОСОБА_4 було відомо про зламаний кран у кв. 10 , однак , на її замовлення після виконання робіт , було проведено наповнення системи опалення , що свідчить про її бездіяльність , яка призвела до спричинення шкоди позивачам. Тим паче , що мешканці кв. 10 та КЖЕП № 22 не були позивачами залучені до участі в справі у якості відповідачів , а заявлене клопотання ОСОБА_4 про такі дії було відхилено судом у відповідності до положень ст. 33 ЦПК України.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність і обґрунтованість судового рішення не впливають.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді -