Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Статус», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Статус» на її користь 8 038,00 гривень матеріальних збитків завданих внаслідок ДТП; зобов`язати відповідача перерахувати збитки на р/р 700 МФО 380913, АТ «БМ Банк» відділення №36 в м. Суми, , отримувач ТОВ «Сумський завод ГТВ» як оплата за зап.частини та проведені ремонтні роботи автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н. НОМЕР_4; стягнути з відповідача на її користь 243,60 гривень судового збору, сплаченого нею; зобов`язати відповідача перерахувати судовий збір на р/р 240658 МФО 337546 ПАТ КБ «ПриватБанк».

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 серпня 2013 року о 10 годині 40 хвилин по вул. Харківській в районі другої прохідної «Сумихіпром» ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Кіа», д.н.з. НОМЕР_6, під час руху не витримав безпечної дистанції між транспортними засобами, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4, що належить їй на праві власності, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Автомобіль «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_4 на момент зіткнення знаходився в оренді ТОВ «Сумський завод ГТВ». Для швидкого усунення завданих пошкоджень ТОВ «СЗ ГТВ» сплатив за ремонтні роботи суму у розмірі 8 038,00 гривень. Водій автомобіля «Кіа» ОСОБА_2 визнав свою вину. Страхова компанія винуватої сторони не провела страхове відшкодування. Збитки, що були завдані у результаті ДТП не були відшкодовані у повному обсязі. 17 жовтня 2013 року нею було направлено відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування. Вона наполягала відшкодувати збитки на розрахунковий рахунок підприємства орендаря, так як витрати були понесені підприємством. У відповідь від відповідача нею отримано листа про те, що заява була невірною й відшкодування неможливо провести на рахунок орендаря. Вона надала повторну заяву з реквізитами власної картки на яку можна перерахувати кошти, але кошти так і не надійшли. Тоді вона подала заяву претензійного характеру про відшкодування шкоди, на яку ні відповіді, ні коштів не отримала.

В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, з проханням розглядати справу у її відсутність за наявними матеріалами у справі.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Третя особа в судове засідання не з'явився, про день час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, представника відповідача та третьої особи, та ухвалити заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 06 серпня 2013 року о 10 годині 40 хвилин в м. Суми по вул. Харківська в районі другої прохідної «Сухімпром» за участю автомобіля «Кіа», д/н НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_4 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілям було заподіяно механічні пошкодження.

Згідно довідки Сумського міського відділу Відділення Державтоінспекції, автомобіль «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_4 під час ДТП, що мала місце 06 серпня 2013 року отримав механічні пошкодження, а саме: деформація заднього бамперу (а.с.7).

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 жовтня 2013 року, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді накладення штрафу в розмірі 340 гривень (а.с.12).

На даний час постанова Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 жовтня 2013 року не скасована та набрала законної сили.

За нормою частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, власником автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_4 є ОСОБА_1

Відповідно до договору найму (оренди) транспортного засобу від 30 грудня 2010 року, ОСОБА_1 передала у тимчасове платне користування ТОВ «Сумський завод гумотехнічних виробів» належний їй на праві приватної власності автомобіль «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_4 (а.с.5).

Як вбачається з платіжного доручення № 5078 від 07 серпня 2013 року, ТОВ «СЗ ГТВ» було сплачено на користь «Автомобільна компанія «Преміум Авто» в рахунок ремонту автомобіля 8 038,00 гривень (а.с.8).

Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Кіа», д/н НОМЕР_6 була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Статус», за Полісом №АС/4463134.

Положення статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зверталася до відповідача із письмовою заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно листа-відповіді ПрАТ «СК «Статус» від 29 жовтня 2013 року, позивачу було відмовлено у здійсненні страхового відшкодування, оскільки подана останньою заява не містила жодних банківських реквізитів отримувача відшкодування (а.с.18).

14 листопада 2013 року позивач звернулася до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування, з проханням перерахувати страхове відшкодування ТОВ «Сумський завод гумотехнічних виробів» (а.с.14).

Листом ПрАТ «Страхова компанія «Статус» від 25 листопада 2013 року відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування до надання нею документів, що підтверджують повноваження ТОВ «Сумський завод гумотехнічних виробів» на отримання відшкодування або до надання заяви про виплату страхового відшкодування законним володільцем транспортного засобу з подальшим перерахуванням на банківські реквізити власника (а.с.13).

В подальшому, 12 грудня 2013 року позивач звернулася до відповідача із повторною заявою на виплату страхового відшкодування, в якій просила здійснити страхове відшкодування на її користь (а.с.11).

09 квітня 2014 року позивачем, повторно, на адресу відповідача було направлено заяву, в якій позивач просила здійснити страхове відшкодування (а.с.16).

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Матеріали даної цивільної справи не містять відомостей які б підтверджували здійснення перерахування відповідачем грошових коштів позивачу, як страхове відшкодування по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 06 серпня 2013 року за участю автомобілів «Кіа», д/н НОМЕР_6 та «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_4.. а також відомостей про відмову у виплаті страхового відшкодування.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем не було здійснено позивачу виплату страхового відшкодування, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача матеріальних збитків у розмірі 8 038,00 гривень.

Щодо позовних вимог в частині перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Сумський завод ГТВ», то дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки матеріальна шкода, що підлягає стягненню з відповідача, має бути сплачена на користь позивача.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи, що відповідачем доказів спростування вимог позивача суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача по стягненню з ПрАТ «СК «Статус» матеріальної шкоди в розмірі 8 038,00 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 6, 22, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 979, ь166, 1187 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 197, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Статус», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Статус» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 8 038 гривень 00 копійок та судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок, а всього 8 281 (вісім тисяч двісті вісімдесят одна) гривня 60 (шістдесят) копійок.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: