Справа №705/6917/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Кімстачова О.С.

з участю:

секретаря судового засідання Дехканбаєвої О.О.

відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника

відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2, про визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2013 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за Договором кредиту № 902/03-021-128 від 23.07.2008, укладеного між позивачем та ОСОБА_1, яка розрахована станом на 01.08.2013 в загальній сумі 12 311,68 євро, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку еквівалентно 130 635,54 грн.

13 червня 2014 року, до початку розгляду справи по суті, позивач ПАТ «Укрсоцбанк» подав заяву про збільшення позовних вимог від 12.06.2014 , в якій з урахуванням невиконання відповідачами зобов'язань за договором кредиту після подачі до суду позовної заяви просить стягнути суму боргу за кредитом, розраховану станом на 20.05.2014, в сумі 13 482,05 євро, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 217 001,92 гривням.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 подав зустрічний позов до ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2, який ухвалою суду від 17 квітня 2014 року був об'єднаний в одне провадження з первісним позовом в частині позовної вимоги про визнання договору поруки № 2ДП902/03-021-128 від 23.07.2008, що укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_3, припиненим з 20 жовтня 2008 року. У позові банку до нього просив відмовити повністю.

Представник позивача ОСОБА_5 подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача від 11.09.2014, зазначивши, що позовні вимоги банк підтримує і просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову і стягнення з неї суми кредиту з нарахованими відсотками, пенею. Проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 не заперечувала. Пояснила, що заборгованість за кредитом, після звернення банку до суду з позовом, не погашала.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 заперечили проти первісного позову про стягнення заборгованості за договором кредиту, так як договір поруки між банком, позичальником і ним в силу закону припинився ще 20.10.2008, оскільки додатковою угодою до кредитного договору була збільшена процентна ставка за кредитом, а поручитель про це не був повідомлений і кредитодавцю свою згоду нести відповідальність за такою ставкою не надавав. Просили задовольнити зустрічний позов з підстав, наведених у зустрічній позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 заперечила проти основного позову, пославшись на те, що внаслідок збільшення без її відома процентної ставки за кредитним договором збільшилась відповідальність її як поручителя. Вона не укладала з банком додаткової угоди до договору поруки після підвищення процентної ставки, тому вважала, що договір поруки з нею є припиненим з 20.10.2008.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

23 липня 2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступник якого Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі за текстом позивач, банк) і ОСОБА_6 (у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1) (далі відповідач, позичальник) уклали в письмовій формі Договір кредиту № 902/03-021-128 (далі Кредитний договір). Згідно з цим Кредитним договором банк надав ОСОБА_1 грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 11 700,00 євро зі сплатою 13,00 процентів річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 10.07.2018. Пунктом 1.1.1. передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісячно до 10 числа рівними частинами в розмірі 98,00 євро, починаючи з 01 серпня 2008 року. Відповідно до п.2.4.5 Кредитного договору позичальник зобов'язаний сплачувати позивачу проценти за користування кредитними коштами, нараховані за поточний місяць, до 10 числа наступного місяця.

23 липня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 902/03-021-128 від 23.07.2008 між банком, позичальником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були укладені договори поруки № 1ДП902/03-021-128 та № 2ДП902/03-021-128, відповідно. За цими договорами поруки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зобов'язалися перед позивачем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання зобов'язань ОСОБА_1 щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливої неустойки. При цьому зміст забезпеченого порукою зобов'язання наведений і безпосередньо в тексті Договорів поруки в підпунктах 2.1.1 2.1.4 пункту 2.1 ст. 2. Відповідно до підпункту 2.1.2 Договорів поруки визначений розмір процентів за Кредитним договором 13,00 % річних.

20 жовтня 2008 року АКБР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 уклали Додаткову угоду № 1 про внесення змін до кредитного договору № 902/03-021-128 від 23.07.2008. Кредитор та позичальник домовились з 20.10.2008 встановити процентну ставку за користуванням кредитом на рівні 13,50 процентів річних, а інші умови Кредитного договору залишаються незмінними. Додаткова угода була укладена у двох примірниках та є невід'ємною складовою частиною Кредитного договору.

Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав надав позичальнику кредит у розмірі 11 700,00 євро, що підтверджується заявою на видачу готівки № 30 від 24.07.2008, та було визнано в судовому засіданні відповідачами.

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання за Кредитним договором (п.3.3.8) не виконує, порушує умови повернення кредиту та сплати нарахованих процентів за користування кредитом, починаючи з червня місяця 2010 року.

Згідно з п.4.1. Кредитного договору у разі прострочення строків сплати процентів, строків повернення кредиту (частини кредиту) позичальник сплачує банку пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми.

Згідно з розрахунком позивача станом на 20.05.2014 заборгованість за кредитом складає суму в 13 482,05 євро, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 217 001,92 гривням, з яких: заборгованість по кредиту 8 662,00 євро, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 139 420,23 гривень; заборгованість за нарахованими процентами 3 908,13 євро, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 62 903,78 гривень; заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту 452,45 євро, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 7 282,46 гривень; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 459,47 євро, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 7 395,45 гривень.

Зі змісту умов Кредитного договору (п. 4.4) вбачається, що кредитор має право вимагати повернення кредиту, нарахованих процентів та нарахованих штрафних санкцій у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником ОСОБА_1 обов'язків, визначених п.п. 3.3.7, 3.3.8 договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів. У такому випадку строк користування кредитом вважається таким, що сплив.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 1049, 1054 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч. 2 ст.1 050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором протягом більше, ніж 90 календарних днів, тому відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов Кредитного договору, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та кредитор позивач має право вимагати повернення, а позичальник ОСОБА_1, відповідно, зобов'язана повернути частину кредиту, що залишилася, сплатити нараховані проценти за фактичний час користування кредитом та нараховану пеню. Отже, позовна вимога до відповідача ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Кредит ОСОБА_1 був наданий в іноземній валюті євро, тому суд, виходячи з вимог ст. 533 ЦК України, якою передбачена валюта виконання грошових зобов'язань, визначає суму боргу, що підлягає стягненню з відповідача у гривнях, за офіційним курсом НБУ, встановленим для євро на день ухвалення рішення, 1676,9026 гривень за 100 євро.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості як поручителів за Кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 про припинення договору поруки № 2ДП902/03-021-128 від 23.07.2008, суд керується такими нормами цивільного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватись порукою. Частиною 1 ст. 547 ЦК України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язань вчиняється у письмовій формі.

Згідно з вимогами ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку і поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено субсидіарну відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Разом з тим, норми частини 1 ст. 559 ЦК України пов'язують припинення поруки зі зміною забезпеченого зобовязання без згоди поручителя на таку зміну, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Як було встановлено судом і зазначено вище, сторони Кредитного договору АКБР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 20 жовтня 2008 року уклали Додаткову угоду № 1 про внесення змін до кредитного договору № 902/03-021-128 від 23.07.2008, якою збільшили з того дня процентну ставку за користуванням кредитом і визначили її на рівні 13,50 процентів річних, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителів.

У договорах поруки із ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відсутні умови, які б передбачали можливість зміни розміру процентів за основним зобовязанням без додаткового повідомлення про це поручителів та укладення з кожним із них окремої угоди чи внесення змін до цих договорів поруки. Позивач не надав суду доказів того, що поручителі за Кредитним договором ОСОБА_2 і ОСОБА_3 погодилися на зміну основного зобов'язання і збільшення обсягу їхньої відповідальності перед кредитором за Кредитним договором. Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомили, що жодних додаткових угод чи нових договорів поруки із банком вони не укладали і не надавали своєї згоди на зміну забезпеченого порукою зобов'язання.

На підставі наведеного вище, суд дійшов висновку, що порука за договорами поруки № 1ДП902/03-021-128 та № 2ДП902/03-021-128, укладеними між банком, позичальником та поручителями ОСОБА_2 і ОСОБА_3, відповідно, є припиненою з 20 жовтня 2008 року. У зв'язку з цим підстави для стягнення на користь позивача суми заборгованості за Кредитним договором із відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відсутні, а зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 про припинення договору поруки підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує: з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ «Укрсоцбанк» понесені останнім і документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 2 170,02 грн.; та з відповідача за зустрічним позовом ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_3 судові витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн., що підтверджені платіжними дорученнями з відміткою про зарахування в дохід державного бюджету.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» () заборгованість за договором кредиту № 902/03-021-128 від 23.07.2008 року, що утворилася станом на 20.05.2014 року, в сумі 13 482 (тринадцять тисяч чотириста вісімдесят два) євро 05 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 16 вересня 2014 року еквівалентно 226 080 (двомстам двадцяти шести тисячам восьмидесяті) гривням 85 коп.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 як поручителів про стягнення заборгованості за договором кредиту № 902/03-021-128 від 23.07.2008 року, що утворилася станом на 20.05.2014 року, в сумі 13 482 (тринадцять тисяч чотириста вісімдесят два) євро 05 центів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ( ) витрати на оплату судового збору в розмірі 2 170 (дві тисячі сто сімдесят) гривень 02 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2, про визнання договору поруки припиненим задовольнити. Визнати договір поруки № 2ДП902/03-021-128 від 23 липня 2008 року, укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (після зміни назви Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк»), ОСОБА_1 та ОСОБА_3, припиненим з 20 жовтня 2008 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» () на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), витрати на оплату судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами по справі протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. С. Кімстачов