АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/982/14 Справа № 419/8636/2012 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Категорія 5
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Михайловської С.Ю., Красвітної Т.П., при секретареві Глубоченку М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровськ від 22 листопада 2013 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину домоволодіння та земельної ділянки,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_3 з позовом, яким після уточнення, просила встановити факт придбання за договорами купівлі-продажу від 2.10.2003р. домоволодіння №38 по вул.Лісова у м.Дніпропетровськ та земельної ділянки площею 0,0463 га за кошти, які належали у розмірі 2/3 частини особисто їй та у розмірі 1/3 частини вартості майна за сумісні гроші подружжя, визнати за нею особисто та в інтересах сина ОСОБА_4 право власності на 2/3 житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 0,0463 га у домоволодінні №38 по вул.Лісова у м.Дніпропетровськ, а 1/3 частину цього майна залишити у власності ОСОБА_3

Рішенням Красногвардійського райсуду м.Дніпропетровськ від 22.11.2013р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, визнано за нею право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 0,0463 га у домоволодінні №38 по вул.Лісова у м.Дніпропетровськ, а 1/2 частину цього майна залишено у власності ОСОБА_3 В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на необґрунтованість часткового задоволення її позову, просила змінити рішення суду першої інстанції та визнати за нею право власності на 2/3 частини майна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення за такими підставами.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції посилався на недоведеність ОСОБА_2 факту придбання спірного майна за кошти, частина з яких належала їй особисто. Вказані висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та обставинам справи, з яких вбачається наступне.

Згідно актів громадського стану ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 19.101.2001р., у шлюбі 26.09.2003р. народили сина ОСОБА_5 (а.с.7,8).

У період шлюбу за нотаріально посвідченим 2.10.2003р. договором купівлі-продажу подружжям на імя ОСОБА_3 у ОСОБА_6 придбано домоволодіння №38 по вул.Лісова у м.Дніпропетровськ вартістю 18701грн. (а.с.10). 2.10.2003р. за договором купівлі-продажу подружжям на імя ОСОБА_3 у ОСОБА_6 придбано земельну ділянку площею 0,0463га у домоволодінні №38 по вул.Лісова у м.Дніпропетровськ вартістю 4510грн. (а.с.10). 6.01.2004р. на підставі договору купівлі-продажу 2.10.2003р. на імя ОСОБА_3 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0463га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за адресою вул.Лісова, №38 у м.Дніпропетровськ (а.с.11). Сторонами по справі підтверджено та засвідчено продавцем ОСОБА_6 той факт, що за вказаними договорами купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки нею отримано 12 000доларів США (а.с.88). 17.09.2003р. ОСОБА_2 продала належну їй з 10.07.1999р. квартиру АДРЕСА_1 за 18886грн.56коп. (а.с.9). ОСОБА_2 стверджувала, що виручені нею від продажу вказаної квартири грошові кошти були частиною вартості жилого будинку та земельної ділянки по вул.Лісова, №38 у м.Дніпропетровськ, переданої ОСОБА_6 2.10.2003р. ОСОБА_3 вказані обставини не заперечувались.

Відповідно до вимог ч.1,3 ст.24 КпроШС України майно, належне кожному з подружжя до шлюбу, є власністю кожного з них і кожний з подружжя самостійно володіє, користується та розпоряджається ним. За ч.1 ст.22, ч1 ст.28 КпроШС України майно, нажите подружжям у період шлюбу, є їх сумісною власністю з рівними правами володіння, користування та розпорядження та з рівними частками у разі його поділу.

Враховуючи зазначені вимоги закону, встановлені обставини свідчать про те, що частка ОСОБА_2 у придбаному 2.10.2003р. жилому будинку та земельній ділянці є наступною. Вартість вказаного майна складає суму у розмірі 63978грн. (з розрахунку 12000 доларів США до гривні за курсом 5,3315). Після відрахування з цієї суми грошової суми у розмірі 18886грн.56коп., яка виручена ОСОБА_2 після продажу особистої власності, залишок у розмірі 45091грн.44коп. у рівних частках відноситься до сумісної власності подружжя, які складають суму по 22545грн.72коп. у кожного з них (63978грн. - 18886грн.56коп. = 45091грн.44коп. : 2 = 22545грн.72коп.). Тобто, у грошовому виразі частка ОСОБА_2 складає суму у розмірі 41432грн.28коп. (22545грн.72коп. + 18886грн.56коп.). При визначенні цієї частки 41432грн.28коп. у відсотковому виразі до загальної вартості придбаного у шлюбі спірного майна, її розмір складає 65/100 частин (41432,28 х 100% : 63978). Таким чином, з врахуванням внесення у вартість придбаного у шлюбі спірного майна ОСОБА_2 особистих грошових коштів, її частка складає 65/100 частин жилого будинку зі спорудами та 65/100 частин земельної ділянки за адресою вул.Лісова, №38 у м.Дніпропетровськ. Відповідно частку у розмірі 35/100 частин вказаних обєктів складає частка ОСОБА_3

Враховуючи встановлені обставини, на підставі вказаних вище, діючих на час виникнення спірних правовідносин вимог законодавства, за ОСОБА_2 слід визнати право власності на 65/100 частин домоволодіння №38 по вул.Лісова у м.Дніпропетровськ та на 65/100 частин земельної ділянки площею 0,0463га за адресою вул.Лісова,38 у м.Дніпропетровськ, за ОСОБА_3 слід визнати право власності на частину 35/100 частин домоволодіння №38 по вул.Лісова у м.Дніпропетровськ та на 35/100 частин земельної ділянки площею 0,0463га за адресою вул.Лісова,38 у м.Дніпропетровськ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 слід стягнути 2162грн.80коп. на повернення сплаченого нею судового збору пропорційно задоволеної частини її вимог (а.с.1,18).

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та обставинам справи, його рішення на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та апеляційної скарги ОСОБА_2М

Заявлена ОСОБА_2 у якості позовної вимога про встановлення факту придбання за договорами купівлі-продажу від 2.10.2003р. домоволодіння №38 по вул.Лісова у м.Дніпропетровськ та земельної ділянки площею 0,0463 га за кошти, які належали у розмірі 2/3 частини особисто їй та у розмірі 1/3 частини вартості майна за сумісні гроші подружжя, такою окремою вимогою не може вважатись. Фактично зазначені обставини відносяться до обґрунтування її позовної вимоги про визнання права власності на 2/3 частини спірних обєктів та є зайвими у якості окремої позовної вимоги. Передбачених ч.3 ст.70 СК України підстав для відступлення від рівності часток подружжя за заявою ОСОБА_2 з врахуванням інтересів сина не вбачається, оскільки інтереси останнього фактично є забезпеченими, а частка ОСОБА_2 у спірному майні є більшою від частки ОСОБА_3 За нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 17.09.2003р. ОСОБА_2 продала належну їй особисто квартиру ОСОБА_7 за 18886грн.56коп. Посилання ОСОБА_2 на те, що квартира фактично відчужена нею за 8000доларів США належними доказами не підтверджена. Не можуть бути прийняті до уваги про іншу вартість квартири і свідчення допитаних з цього приводу свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, оскільки продавцем квартири є інша особа. Посилання ОСОБА_3 на те, що після покупки домоволодіння його технічний стан покращився не можуть бути прийняті до уваги при вирішенні даного спору, оскільки зазначені вище їх з ОСОБА_2 частки відповідають фактичному їх вкладу у вартість майна на час його придбання. Доказів про зміну вказаних первинних часток ні матеріали справи, ні апеляційна скарга не містять.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу та позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровськ від 22 листопада 2013 року скасувати.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 65/100 частин домоволодіння №38 по вул.Лісова у м.Дніпропетровськ та на 65/100 частин земельної ділянки площею 0,0463га за адресою вул.Лісова,38 у м.Дніпропетровськ.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на частину 35/100 частин домоволодіння №38 по вул.Лісова у м.Дніпропетровськ та на 35/100 частин земельної ділянки площею 0,0463га за адресою вул.Лісова,38 у м.Дніпропетровськ.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2162грн.80коп. на повернення судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді :