Справа № 219/7385/2014-ц
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

19 грудня 2014року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Букрєй С.П., розглянувши матеріали заяви Приватного підприємства «Квартал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2014 року до суду надійшла зазначена заява.

Заявник звернувся до суду з заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу судового наказу, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з боржника на свою користь заборгованість за комунальні послуги за період з 01.07.2010р. по 01.12.2012р. в сумі 4868,80 грн., індексу інфляції у розмірі 486,88 грн., 3% річних в сумі 288,53 гривень та судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з розрахунку заборгованості, заявник просить стягнути борг починаючи з 01.07.2010р., тобто, заявлені вимоги виходять за межі строку позовної давності, визначений ст.257 ЦК України.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказаного провадження», наявність спору про право є підставою для відмови у відкритті провадження за заявою про видачу судового наказу якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВССУ № 14 від 23.12.2011року, ЦПК України не передбачається можливість часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.

Таким чином, у зв,язку з тим, що з наданих заявником документів вбачається пропуск позовної давності та враховуючи неможливість часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, вимога щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги за період з 01.07.2010р. по 01.12.2012р. в сумі 4868,80 грн., індексу інфляції у розмірі 486,88 грн., 3% річних в сумі 288,53 гривень не може бути визнана судом безспірною та як наслідок цього, не підлягає розгляду у порядку наказаного провадження у звязку із наявністю спору про право.

Відповідно до вимог п. 2 ч.3 ст. 100 ІІПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

За таких обставин, суддя вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, та роз'яснити заявникові, що відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч.3 ст. 100 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви Приватного підприємства «Квартал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з боржника на свою користь заборгованість за комунальні послуги за період з 01.07.2010р. по 01.12.2012р. в сумі 4868,80 грн., індексу інфляції у розмірі 486,88 грн., 3% річних в сумі 288,53 гривень.

Роз'яснити заявнику його право на звернення до суду у позовному порядку.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів після отримання копії ухвали.

Суддя С.П.Букрєй