Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Гончарука В.П.

при секретарі Погорілій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи: приватний нотаріус КМНО Мойсеєнко Тетяна Олександрівна, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору іпотеки, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною вимогою про скасування договору іпотеки нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 укладеного 26 вересня 2013 р. мі ж ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Мойсеєнко Т.О.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим. що на підставі виконавчого листа виданого 15.11.2012 р. Солом'янським районним судом м. Києва з ОСОБА_5 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 813 875 грн. 6 коп.

На підставі даного виконавчого листа 23.11.2012 р. ВДВС Солом»янського РУЮ м.Києва було відкрито виконавче провадження та постановою державного виконавця ВДВС Солом»янського РУЮ м.Києва, від 23.11.2012 р. було накладено арешт на все майно ОСОБА_5 та оголошено заборону на його відчуження.

В подальшому ВДВС Солом»янського РУЮ м.Києва 27.11.2012 р. відкрито виконавче провадження по рішенню Апеляційного суду м.Києва щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Ерсте Банк» суму заборгованості та вказані виконавчі провадження об»єднанні у зведене виконавче провадження та винесена постанова про арешт майна боржника.

Загальна сума, що підлягає стягненню з ОСОБА_5 становить 2 164 159 грн. 64 коп. Крім того з ОСОБА_6, що є дружиною відповідача ОСОБА_5, на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню в рамках відкритого виконавчого провадження ВДВС Солом»янського РУЮ м.Києва 773261, 81 грн. та постановою ВДВС Солом»янського РУЮ м.Києва накладено арешт на майно боржника ОСОБА_6 та оголошено заборону на його відчуження.

26.09.2013 р. між ОСОБА_4 ( іпотекодержатель ) та ОСОБА_5 (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, де предметом іпотеки по даному договору є нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно твердження позивача ОСОБА_1 приватний нотаріус КМНО Мойсеєнко Т.О. не мала права посвідчувати зазначений договір іпотеки, так -як посвідченням оспорюваного договору порушуються права позивача, так - як передача майна відповідача в іпотеку унеможливлює звернення на нього стягнення органи ДВС та унеможливлює виконання судових рішень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланням на вимоги ст.ст. 203, 215 ЦПК України.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволені позову в повному обсязі, виклавши обставини , що зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача заперечувала щодо задоволення позову в повному обсязі надавши до суду заперечення від імені відповідача ОСОБА_2, зазначаючи при цьому, що оспорюваний договір було вчинено у відповідності до вимог чинного законодавства та підстав для його скасування не має.

Представник ОСОБА_7, що в ході судового розгляду представляла інтереси третьої особи ОСОБА_4 заперечувала щодо задоволення позову, зазначаючи, що підстав для визнання договору іпотеки недійсним не має, так - як вказаний договір було укладено у відповідності до вимог цивільного законодавства та оспорюваний договір права позивача не порушує, надавши до суду свої письмові заперечення.

Третя особа приватний нотаріус КМНО Мойсеєнко Т.О. в судове засідання не з'явилась, але надала до суду свої письмові заперечення, в яких визнала позовні вимоги ОСОБА_1, зазначаючи при цьому, що посвідчила оспорюваний договір внаслідок технічних суперечностей, що виникли в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_8 підлягають задоволенню

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Диспозитивність цивільного судочинства визначена ст. 11 ЦПК України в якій зазначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права.

Згідно ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною 1, 3, 5 ст.203 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, що 26.09.2013 р. між ОСОБА_4 ( іпотекодержатель ) та ОСОБА_5 (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, де предметом іпотеки по даному договору є нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Оспорюваний договір іпотеки був укладений як зобов'язання за договором позики грошових коштів, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 26.09.3013р.

Відповідно до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно, приміщення по АДРЕСА_1 на час посвідчення оспорюваного договору перебувало під обтяженням.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 55 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється. У разі застави майбутнього майна або створення забезпечувального обтяження в майбутньому майні нотаріусу надаються документи, що підтверджують наявність прав на набуття такого майна у власність у майбутньому.

При посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна.

В разі наявності заборони угода про відчуження майна, обтяженого боргом, посвідчується лише у разі згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача.

Як вбачається з матеріалів справи, що при посвідченні оспорюваного договору іпотеки приватним нотаріусом КМНО Мойсеєнко Т.О. в повній мірі не було з'ясовано, що спірне майно ОСОБА_5 (нежитлове приміщення, розташоване по АДРЕСА_1) на час укладання та посвідчення даного договору перебувало під арештом, що також визнається самим нотаріусом Мойсеєнко Т.О.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 203,215, 627, Законом України «Про нотаріат», Законом України « Про іпотеку», ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи: приватний нотаріус КМНО Мойсеєнко Тетяна Олександрівна, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору іпотеки - задовольнити.

Визнати недійсним договір іпотеки нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер нерухомого майна 0) укладений 26 вересня 2013 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Мойсеєнко Т.О.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва протягом 10 діб з дня проголошення рішення, а особами, що приймали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення рішення суду протягом 10 діб з дня отримання копії рішення.

Суддя: