справа №482/743/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 квітня 2014 року

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Гажі О.П.

при секретарі судового засідання Шведовій Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, м. Нова Одеса, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа на стороні відповідача - реєстраційна служба Новоодеського РУЮ про визнання права власності на земельні ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

08.04.2014 року позивачка, в особі її представника ОСОБА_3, звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на земельні ділянки.

В своєму позові позивач зазначила, що вона на підставі нотаріально посвідчених договорів, 29.12.2005 року, придбала у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 житловий будинок і дві земельні ділянки, одна з яких площею 0,1151 га для будівництва і обслуговування будинку, друга площею 0,1552 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вул. Горького,8 в с. Гур'ївка, Новоодеського району, Миколаївської області.

Посилаючись на те, що вона не встигла своєчасно виготовити на своє імя державні акти на право власності на ці земельні ділянки, а в звязку із відбувшимися змінами в чинному законодавстві, реєстраційна служба не визнає її за власника цих придбаних земельних ділянок і відмовляє в проведенні державної реєстрації, посилаючись на те, що відповідач може претендувати на право отримати у свою власність ці земельні ділянки, позивач, на підставі ст.392 ЦК України, просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на ці земельні ділянки.

В судове засідання позивач та її представник не зявилися. На адресу суду надійшла письмова заява, в якій представник позивача підтримав заявлений позов та просив суд розглянути справу у відсутність позивача та його представника.

Також, до суду надійшли письмові заяви від представника відповідача з визнанням позовних вимог та проханням розглядати справу у їх відсутності та від представника третьої особи з проханням розглядати справу у їх відсутність.

Заяви представника позивача, представника відповідача та третьої особи, є добровільними, не суперечать закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймаються судом.

У відповідності зі ст. 169 ЦПК України, справа, згідно до заяв позивача та представників відповідача і третьої особи, розглянута у їх відсутність, на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши в судовому засіданні фактичні обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Цей висновок суду ґрунтується на наступному:

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні обставин справи, 29.12.2005 року позивач за нотаріально посвідченими і зареєстрованими договорами купила у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими спорудами та дві земельні ділянки, одна з яких площею 0,1151 га, для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, друга - площею 0,1552 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вул. Горького,8 в с. Гур'ївка, Новоодеського району, Миколаївської області.

На момент укладення вищевказаних договорів, позивач, відповідно до вимог ст.126 ЗК України, повинна була виготовити на своє імя нові державні акти, які б підтверджували її право власності на придбані нею дві земельні ділянки, але своєчасно цього не зробила.

Згідно ст.ст.125-126 ЗК України, в редакції Закону України від 05.07.2012 року, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права, що оформляється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

При намаганні позивачки здійснити відчуження земельних ділянок, шляхом укладення договору їх купівлі-продажу, нотаріусом їй було відмовлено у вчинені такої нотаріальної дії через відсутність державних актів на право власності на землю та через описки її по-батькові в попередньому договорі купівлі-продажу земельних ділянок.

Позивач на сьогодні позбавлена можливості виготовити на своє імя державні акти на право власності на ці земельні ділянки, так як, в звязку набранням чинності Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», такий правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку, як державний акт, законодавством не передбачений, натомість орган державної реєстрації прав за місцезнаходженням нерухомого майна (земельної ділянки) реєструє відповідні права та видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Реєстраційною службою Новоодеського РУЮ на підставі вищевказаних обставин, позивачу також було відмовлено у проведені державної реєстрації її права на земельні ділянки, через відсутність у неї державних актів.

Згідно зі ст. 126 Земельного Кодексу України, до травня 2013 року, до внесення змін, право власності на земельну ділянку посвідчувалося державним актом.

Суд зазначає, що згідно ч.3 ст. 344 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Позивач, 29.12.2005 року, уклавши угоду про купівлю-продаж житлового будинку та земельних ділянок, у відповідності до ст. 655 ЦК України, прийняла у продавців вищевказане нерухоме майно, сплативши при цьому всю суму коштів, передбачених договором.

Цей договір купівлі-продажу земельних ділянок зареєстрований і посвідчений належним чином, про що свідчать витяги з Державного реєстру правочинів, а отже є вчиненим, а з цього випливає, що позивач, відповідно до ст.ст.334,640, 655, 657 ЦК України, стала власником цього нерухомого майна.

Строк звернення до уповноважених органів для виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки, відповідно до чинного, на момент укладення вказаної угоди, законодавства, не був обмежений конкретним строком.

Відповідно до вимог ст.ст.16, 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада та третя особа державна реєстраційна служба Новоодеського РУЮ, не заперечують право власності позивача на земельні ділянки та визнали позовні вимоги позивача.

Тому, з урахуванням викладеного, у відповідності до ст. 392 ЦК України, суд приходить до висновку, що позивач, через відсутність виготовлених на її ім'я державних актів на право власності на земельні ділянки, позбавлена можливості, як власник, скористатися своїм правом розпорядитися цим нерухомим майном, в звязку з тим, що це її право не визнається в повній мірі іншими особами, а тому це її право підлягає захисту шляхом визнання за нею судовим рішенням цього права власності на вищевказані земельні ділянки.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача - ОСОБА_2 сільської ради підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 250 гривень, понесені позивачем при сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 179, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:035:0023, площею 0,1151 га, призначену для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: вул. Горького,8 в с. Гур'ївка, Новоодеського району, Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:035:0024, площею 0,1552 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: вул. Горького,8 в с. Гур'ївка, Новоодеського району, Миколаївської області.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 250 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 10 днів дня проголошення рішення.

Головуючий: