Справа № 362/3694/14-ц
Провадження № 2/362/2010/14
У Х В А Л А

11.08.2014 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Облжитлокомплекс», третя особа: Іпотечний центр в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про розірвання договору та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати укладений між ним і відповідачем договір про інвестування в будівництво житла та стягнути з відповідача грошові кошти.

Перевіривши позовну заяву, приходжу до висновку, що її необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити також імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі.

Наведеної вимоги цивільного процесуального закону не дотримано, оскільки позовна заява не містить поштовий індекс місцезнаходження позивача.

Також, в порушення вимог частини пятої статті 119 ЦПК України, до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

При цьому, посилання представника позивача на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» є помилковим та необґрунтованим, виходячи з наступного.

Стаття 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» (який визначає загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України та спрямований на забезпечення рівного захисту прав, інтересів і майна субєктів інвестиційної діяльності незалежно від форм власності, а також на ефективне інвестування економіки України, розвитку міжнародного економічного співробітництва та інтеграції) встановлює, що інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в обєкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект.

Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Так, пункт 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що термін «споживач» вживається в такому значенні: споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника.

Отже, за змістом положень Закону України «Про інвестиційну діяльність» і Закону України «Про захист прав споживачів», з урахуванням характеру правовідносин, що склалися між сторонами, можна зробити висновок, що позивач не є споживачем в розумінні норм Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, позивач у даному випадку не має пільг щодо сплати судового збору, встановлених законодавством та від сплати судового збору не звільняється.

Одночасно, позивачу необхідно розяснити, що чинним ЦПК України йому надано право вибору підсудності, а тому він може звернутися до суду як за місцезнаходженням відповідача (п. 2 ст. 109 ЦПК України), так і за місцем виконання договору інвестування (п. 8 ст. 110 ЦПК України).

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали (ч. 1 ст. 121 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, приходжу до висновку, що її слід залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Облжитлокомплекс», третя особа: Іпотечний центр в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про розірвання договору та стягнення коштів залишити без руху.

Повідомити про вказане позивача і надати йому строк для усунення недоліків пять днів з дня отримання ним ухвали.

Розяснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк він виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя