АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2760/14 Справа № 194/2641/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лисична Н.М.
06 березня 2014 року
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого Лисичної Н.М.

суддів Баранніка О.П., Колодяжної Н.Є.

при секретарі Видюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Тернівці Дніпропетровської області на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2014 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Тернівці Дніпропетровської області про стягнення моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя на виробництві,

В С Т А Н О В И Л А :

18.12.2013 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.Тернівці Дніпропетровської області про стягнення моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя на виробництві.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2014 р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Тернівці Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя на виробництві 6000 (шість тисяч) грн.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення на тій підставі, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає необхідним скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно було встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 07.09.1981 р. по 25.11.2005 р. позивач знаходився у трудових відносинах з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» і працював за різним фахом, що підтверджується копією трудової книжки. За час роботи на підприємстві в підземних, шкідливих умовах він захворів на професійні захворювання: радикулопатія шийна і попереково-крижова з вираженим порушенням біомеханіки хребта, вегето-сенсорна полінейропатія верхніх кінцівок, нейросенсорна приглухуватість, згідно акту П-4 від 17.10.2005 р.

За висновком МСЕК від 12.12.2005 року позивачу було встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 60 % - первинно безстроково, та визнано інвалідом 3 групи, що підтверджується копією довідок МСЕК.

У відповідності зі ст. ст. 21 п. "е", 28 ч.3 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 р., в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин, в обов`язки відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Тернівка входило своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я, виплачуючи йому страхову виплату за моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому.

Згідно ст.34 п.3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин, сума страхової виплати за моральну шкоду визначається судом. При цьому сума страхової виплати не може перевищувати двохсот розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, незалежно від будь - яких інших страхових виплат.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, положенню частини першої статті 58 дано офіційне тлумачення згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.99 р. N 1-рп/99 "Положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи)."

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин, страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинило застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у Законі, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або/ соціальних послуг.

Приймаючи до уваги, що страховий випадок з позивачем настав 12.12.2005 р., коли йому вперше було встановлено втрату професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням, і з цього часу в нього виникло право на відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції правильно визодив з того, що на дані правовідносини також поширюється дія норм ст.ст.1,15,21,28,34 Закону в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин, що передбачають обов`язок Фонду відшкодувати моральну шкоду у разі настання страхового випадку, і не може бути поширено дію норм ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 р.

Враховуючи наведене суд обґрунтовано, з урахуванням конкретних обставин справи, характеру і ступеня моральних страждань, які були спричинені позивачу, розміру втраченої ним працездатності стягнув в рахунок відшкодування шкоди на користь ОСОБА_3 6000 грн.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалене по справі рішення суду є законним і обґрунтованим, тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст..ст.303, 307, 308 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Тернівці Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2014 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді