АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7590/14 Головуючий 1 інстанції - Назаренко О.В.
Справа № 635/4786/13-ц Доповідач-Пономаренко Ю.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії - Черкасова В.В., Кокоші В.В.

при секретарі - Лашаковій Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ВУСО» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 березня 2014 року по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ВУСО» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди. Зазначало, що 24 лютого 2009 року у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобіля Хюндай, державний реєстрацій номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, та автомобіля Хюндай, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, в результаті якої було завдано шкоду цьому автомобілю. Власником пошкодженого автомобіля є ОСОБА_6 Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 березня 2009 року винною у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_4 Крім того, вказувало, що 9 січня 2009 року між ЗАТ «Страхова компанія «ВУСО», правонаступником якого виступає ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», і ОСОБА_4 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/3199658. Відповідно до звіту № 43/03/09 ТОВ «Інкон Капітал» про оцінку транспортного засобу від 24 березня 2010 року вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля складає 24924 грн 83 коп. ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» сплатило на користь ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» страхове відшкодування у розмірі 21576 грн 62 коп., яке остання виплатила потерпілому за договором добровільного страхування. Посилаючись на те, що страхувальник не повідомила страховика про страховий випадок, у зв'язку з чим у нього виникло право регресу, просило задовольнити позов.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 березня 2014 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «СК «ВУСО» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 18.06.2014 року апеляційна скарга ПАТ «СК «ВУСО» задоволена. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 березня 2014 року скасовано. Позов ПАТ «СК «ВУСО» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ СК «ВУСО» 21576,62 грн. в порядку регресу, а також судові витрати в сумі 229,40грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 24.09.2014 року касаційну скаргу ОСОБА_7, який діє від імені ОСОБА_4 задоволено частково, рішення апеляційного суду Харківської області від 18.06.2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до апеляційного суду.

Вважаючи, що рішення суду, є незаконне та необґрунтоване, не відповідає обставинам справи, постановленим з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, ПАТ СК «ВУСО» в апеляційній скарзі просить його скасувати і ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Судова колегія відповідно до ст.ст. 303, 305 ЦПК України перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, обговоривши доводи скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд обґрунтовано виходив з недоведеності порушення відповідачем вимог, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Факт складання страхового акту від 10.01.2011 року, в якому зазначено про право позивача на регресну вимогу до відповідача сам по собі в безспірному порядку не свідчить про порушення відповідачем зазначених норм закону.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду, оскільки вони правильні, обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства.

Судом вірно встановлено, що 24 лютого 2009 року у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобіля Хюндай, державний реєстрацій номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, та автомобіля Хюндай, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, в результаті якої було завдано шкоду цьому автомобілю. Власником пошкодженого автомобіля є ОСОБА_6

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 березня 2009 року винною у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_4

9 січня 2009 року між ЗАТ «Страхова компанія «ВУСО», правонаступником якого виступає ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», і ОСОБА_4 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/3199658, за яким страховик зобов'язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: транспортного засобу Хюндай, державним реєстрацій номер НОМЕР_1.

Згідно пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV гід 01.07.2004 р. (надалі - Закон N 1961-IV), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

02.10.2009 року до ЗАТ СК «ВУСО» звернулось ЗАТ «Страхова компанія Українська страхова група» з заявою про відшкодування страхового відшкодування, яке було сплачене цим страховиком на підставі договору страхування шкоди потерпілій внаслідок вказаного ДТП особі в сумі 24924,83 грн.

ПрАТ «СК «ВУСО» платіжним дорученням №177 від 10.01.2011 р. сплатило на користь ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» в рахунок відшкодування страхового відшкодування 21576,62 коп. ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило на користь ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» страхове відшкодування в сумі 21576,62 коп. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням №177 від 10.01.2011 р.

В обґрунтування своїх вимог до відповідача позивач посилається на те, що страхувальник не повідомив страховика про настання пригоди, і тому, після виплати страхового відшкодування на користь ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» у позивача виникло право вимоги до ОСОБА_4, як до страхувальника (в порядку регресу) в межах виплаченого страхового відшкодування.

Згідно ст. ст. 10,11,60 Ц11К України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до нього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підтягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, що позивач всупереч зазначеним нормам не довів належними та допустимими доказами факт порушення відповідачем вимог, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а відповідач навпаки надав докази того, що відповідач ОСОБА_4 повідомила позивача за телефоном, вказаним на договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/31996589 від 9 січня 2009 року (а.с.132).

Тому правильний висновок суду 1 інстанції, що факт складання страхового акту від 10.01.2011 року, в якому зазначено про право позивача на регресну вимогу до відповідача сам по собі в безспірному порядку не може доводити факт порушення відповідачем зазначених норм закону, в зв'язку з чим суд підставне відмовив позивачу в задоволенні позову за недоведеністю.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, судова колегія підстав для скасування рішення не вбачає. Доводи наведені в апеляційній скарзі не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Судова колегія, керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ВУСО» відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -