АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3262/14 Справа № 180/3453/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Янжула О. С. Доповідач - Макаров М.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Болтунової Л.М., Тамакулової В.О.

при секретарі - Гасановій С.Д.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою Державного підприємства «Придніпровська залізниця»

на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2014 року по справі

за позовом прокурора м. Марганець в інтересах ОСОБА_2 до Державного підприємства «Придніпровська залізниця», ОСОБА_3 та Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року прокурор м. Марганець звернувся до суду із позовом в інтересах ОСОБА_4 до ДП «Придніпровська залізниця», ОСОБА_3 та АТ «СГ «ТАС» про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що в результаті аварії, що сталася 12 жовтня 2010 року на залізничному переїзді в с. Городище, в районі м. Марганець загинула мати ОСОБА_2 - ОСОБА_5. Оскільки вказана аварія сталася внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, якими керували відповідачі, позивач просив суд стягнути з ДП «Придніпровська залізниця» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму завданої моральної шкоди у розмірі 100000 грн. та з АТ «СГ «ТАС» 2500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2014 року позов прокурора задоволено та ухвалено стягнути на відшкодування моральної шкоди солідарно з ДП «Придніпровська залізниця» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 100000 грн.; з АТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_2 - 2550 грн. Цим же рішенням стягнуто з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп.

В апеляційній скарзі ДП «Придніпровська залізниця» просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог до них скасувати та ухвалити нове рішеня про відмову в задоволенні в цій частині, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2010 року на залізничному переїзді в с. Городище, в районі м. Марганець Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода.

Згідно акту розслідування причин та обставин ДТП, яка сталася 12 жовтня 2010 року на залізничному переїзді 115 км + 566 м перегону Нікополь-Марганець Криворізької дирекції залізничних перевезень Придніпровської залізниці від 12-13 жовтня 2010 року, у результаті зіткнення електровоза ВЛ-8 № 1583 з рейсовим автобусом БАЗ-А079 «Еталон» загинуло 45 осіб та 8 осіб було травмовано.

В результаті вказаного зіткнення загинула і мати позивачки - ОСОБА_5, яка була пасажиром автобуса, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 10).

З акту розслідування вбачається, що автобус БАЗ-А079 «Еталон», держномер НОМЕР_1, належить ПП «ОСОБА_7», перевізник ПП «Ремсервіс», ліцензія на перевезення НОМЕР_2 дійсна до 29 листопада 2014 року, видана на фізичну особу ОСОБА_3 Вказаний автобус, під керуванням водія ОСОБА_6, здійснював рейс за маршрутом «1Б» «Поліклініка-Городище» у місті Марганець.

Електровоз ВЛ-8 № 1583 приписаний до Криворізького локомотивного депо Придніпровської залізниці (а.с.17-26).

Згідно Полісу ВЕ 0789663 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19 листопада 2009 року у ПАТ «СГ «ТАС» ОСОБА_3 застрахував цивільну відповідальність за шкоду, завдану третім особам під час ДТП. Строк дії Полісу з 20 листопада 2009 року до 19 листопада 2010 року, забезпечений транспортний засіб - автобус БАЗ А 079-04, номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 16).

Відповідно до даного Полісу ПАТ «СГ «ТАС» несе відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а також відшкодовує моральну шкоду.

Рішення суду в частині стягнення моральної шкоди з ПАТ «СГ «ТАС» в розмірі 2550 грн. не оскаржується, а тому апеляційною інстанцією не перевіряється.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) водлодіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ч. 2 ст. 1188 ЦК України, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини, а частиною 1 статті 1190 ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Крім того пунктом 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК).

У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.

Суди мають розрізняти випадки, коли внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкоди завдано самим володільцям цих джерел, від випадків, коли шкоди завдано іншим особам (наприклад пасажирам, пішоходам). У цьому випадку особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (частина 2 ст. 1188 ЦК). При цьому солідарний боржник, який відшкодував спільно завдану шкоду, має право вимагати з кожного з інших завдавачів шкоди частку виплаченого потерпілому відшкодування. Оскільки боржник, який виконав солідарне зобов'язання, має право зворотної вимоги, тобто стає кредитором за регресним зобов'язанням до інших боржників, розподіл відповідальності солідарних боржників один перед одним (визначення часток) за регресним зобов'язанням здійснюється на загальних підставах за правилами статті 1191 ЦК, тобто у розмірі, що відповідає ступеню вини кожного з боржників.

Оскільки внаслідок зіткнення двох транспортних засобів - джерел підвищеної небезпеки (автобуса та поїзда) загинула мати позивачки, яка була пасажиром автобуса, то володільці цих джерел підвищеної небезпеки несуть солідарну відповідальність перед позивачкою.

Виходячи із встановлених обставин, суд першої інстанції вірно виходив з положень ст.ст. 1167, 1187, 1188, 1190 ЦК України та з урахуванням засад розумності та справедливості, частково задовольнив вимоги позивачки, стягнувши у солідарному порядку з Державного підприємства «Придніпровська залізниця» та ОСОБА_3 на її користь у відшкодування моральної шкоди 100000 грн.

Рішення суду в цій частині є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду і правові наслідки є правильними.

Доводи апеляційної скарги про те, що між діями водія автобусу БАЗ-А079 ОСОБА_6 (володільцем якого є ОСОБА_3.) та локомотивної бригади, яка керувала електровозом ВЛ-8 № 1583 відсутні сукупні дії у заподіянні шкоди, що виключає солідарне зобов'язання щодо відшкодування шкоди, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться тільки до особистого тлумачення апелянтом норм права, без обґрунтування незаконності рішення суду щодо встановлених ним обставин у справі.

Також, необґрунтованим є посилання в апеляційній скарзі на відсутність підстав для відшкодування позивачці моральної шкоди, оскільки про спричинення їй такої шкоди свідчить сам факт смерті її матері в результаті дорожньо-транспортної пригоди, через що вона зазнала душевних переживань. Щодо розміру моральної шкоди, то вона визначена судом з урахуванням вимог розумності та справедливості.

Інші доводи скарги не є суттєвими і не дають підстав для скасування чи зміни рішення суду.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд першої інстанції не врахував, що нормами діючого законодавства не передбачено їх солідарне стягнення, тому рішення суду в частині стягнення судових витрат слід скасувати на підставі ст. 309 ЦПК України та ухвалити нове рішення про стягнення з Державного підприємства «Придніпровська залізниця», ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» судовий збір у дохід держави в розмірі по 57,35 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Придніпровська залізниця» - задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2014 року в частині стягнення судового збору скасувати, ухвалити нове рішення в цій частині.

Стягнути з Державного підприємства «Придніпровська залізниця», ОСОБА_3 та акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь держави судовий збір по 57 грн. 35 коп. з кожного.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді