Справа № 705/6077/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2014 року Уманський міськрайонний суд

Черкаської області

в складі: головуючого-судді Гончарука В.М.

при секретарі Шаповал Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, сервітутом, який є проїздом до належної їй земельної ділянки, посилаючись на те, що вона є власницею одного з двох житлового будинку, розташованих по вул. Артема, 84, м. Умані, а власником іншого будинку є відповідачка у справі, її сестра ОСОБА_2 Після розподілу земельної ділянки між ними адреси розділились на вул. Артема, 84 та 84-а, проїзд з центральної вулиці визнано сервітутом. ЇЇ земельна ділянка знаходиться далі від центральної вулиці, ніж земельна ділянка відповідачки. ОСОБА_2 перешкоджає їй та заважає проїзду транспорту до належної частини земельної ділянки, шляхом загороджування проїзду, викопуванням рівчака по всій території сервітуту. Просить усунути перешкоди у користуванні її земельною ділянкою шляхом зобовязання ОСОБА_2 засипати рівчак та привести територію (яка визнана сервітутом) у належний стан для її пересування та проїзду автомототранспорту, на підставі ч.2 ст.152 ЗК України.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задоволити та пояснила, що в неї з рідною сестрою відповідачкою у справі склалися неприязні стосунки і остання перешкоджає користуватися сервітутом, який встановлений між їхніми земельними ділянками по вул. Артема, м. Умані. ОСОБА_2 викопала посеред сервітуту рів навколо фундаменту старого будинку і вважає що там є водопровідний колодязь, на її прохання не закопує викопаний рів, тому вона позбавлена можливості проїзду автомототранспортом до будинку.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні в звязку з необґрунтованістю та пояснила, що дійсно вона є власником земельної ділянки по вул. Артема, 84-А, м. Умані, яка межує із земельною ділянкою позивачки по вул. Артема, 84, м. Умані, також позивачці належить право користування (сервітут) частиною її земельної ділянки площею 57 кв.м., для проїзду. Будь-яких перешкод в користуванні сервітутом позивачці вона не вчиняє, посеред сервітуту знаходиться фундамент від старого будинку та водопровідна яма, тому вона зверталася до різних інстанції, в тому числі до КП «Уманьводоканал» з приводу визначення споруди, але в даний час не встановлено, що за споруда.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити в звязку з його необґрунтованістю та недоведеністю факту створення перешкод ОСОБА_2 в користуванні земельною ділянкою, яка є сервітутом ОСОБА_1 з наступних підстав.

У відповідності до ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Таким чином, на позивача покладений обовязок довести в суді ту обставину, що відповідачка створює перешкоди в користуванні сервітутом по вул. Артема, 84-а, м. Умані. Тобто, відповідно до вимог ст.10 ЦПК України - позивачка повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України, зазначені нею у позовній заяві обставини. Однак таких доказів вона не надала і не ставила питання в судовому засіданні про їх витребування. Таким чином, при викладених обставинах, у звязку з тим, що позивач не довела тих обставин, на які вона посилається в своїй позовній заяві позов не підлягає задоволенню.

Ч.1 статті 131 ЦПК України, зобовязує сторони подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. В даній справі позивачем не подано належних та допустимих доказів, якими можуть бути висновки відповідних державних органів чи експертних установ про наявність перешкод, їх походження, місце розташування та умови, можливість їх усунення. Свідки вказаних обставин не підтвердять, оскільки вони не є спеціалістами в дані галузі, а факт наявності фундаменту від старого будинку, який можуть підтвердити свідки зі слів позивачки, сторонами не оспорюється і визнається.

Судом встановлено, що згідно рішення Уманської міської ради від 29 листопада 2011 року № 3.17-15/6, ОСОБА_2 передано в приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 846 кв.м., в т.ч. сервітут (прохід, проїзд) площею 58 кв.м., з правом користування сервітутом (прохід, проїзд) площею 57 кв.м. за адресою: вул. Артема, 84-А.

Як підтвердили сторони в судовому засіданні, що на вказаному сервітуті розміщений фундамент старого будинку, який будували батьки сторін, відповідачка даний фундамент не будувала, а лише його обкопала, так як вважає, що там є водопровідна яма та з метою демонтажу, так як він заважає користуватися земельною ділянкою. Перешкода у вигляді фундаменту виникла до встановлення сервітуту, що підтверджує відсутність дій відповідачки спрямованих на створення перешкод позивачці. Саме цей фундамент перешкоджає позивачці ОСОБА_1 користуватися сервітутом та проїзду транспорту але він же і перешкоджає відповідачці ОСОБА_2 в користуванні власною земельною ділянкою.

Таким чином, за наявності права власності на земельну ділянку по вул. Артема, 84-а, м. Умані, яка є сервітутом, у ОСОБА_2 та права сервітуту, тобто користування (прохід, проїзд) вказаною земельною ділянкою у ОСОБА_1, враховуючи наявність перешкоди до встановлення сервітуту і відсутність у сторін умислу на створення перешкод у користування сервітутом, відсутність правовстановлюючих документів на фундамент, сторони мають право своїми діями усунути наявну перешкоду в користуванні сервітутом шляхом знесення фундаменту від старого будинку.

На підставі викладеного, ст.ст. 98, 99, 152 ЗК України, керуючись ст.ст. 10, 57-60, 131, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (сервітутом) - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, протягом десяти днів, з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Головуючий