РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 2608/6698/12

пр. № 2/759/1620/14

29 жовтня 2014 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі головуючого-судді Борденюка В.В.,

при секретарях: Косенко А.М., Зубченко П.О.,Трегубенку М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, орган опіки та піклування Святошинської районної державної адміністрації в місті Києві, про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2012 року ОСОБА_1 звернувся із вказаним позовом до відповідача та просив визнати його батьком дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не записаний як батько у свідоцтві про народження дитини; відповідач по справі, ОСОБА_2, чинить йому перешкоди у вихованні дитини.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги та просили суд їх задовольнити.

Відповідач до суду не з'явився, судом про дату судових засідань неодноразово повідомлявся належним чином, що є підставою для розгляду даної справи у заочному порядку.

Представники третіх осіб до суду не з'явились, надіслали заяви з проханням слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він із матір'ю дитини - ОСОБА_6 з 2004 року проживали разом без реєстрації шлюбу

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився ОСОБА_3. У свідоцтві про народження дитини вказано що матір'ю дитини є ОСОБА_6, батьком - ОСОБА_7 (зі слів матері) ( а.с. 10 ).

У час після народження дитини відносини позивача із ОСОБА_6 погіршились.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 померла.

Відповідно до довідки з місця проживання сім'ї та реєстрації від 15 серпня 2011 року малолітній ОСОБА_3 проживає разом зі своєю бабусею, ОСОБА_2, яка є опікуном дитини за Розпорядженням Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації від 01.11.2011 року № 785.

Позивач вказує на те, що відповідачка чинить перешкоди у його спілкуванні із сином.

При цьому, позивач наголошує на тому, що за життя ОСОБА_6, ані вона, ані жоден із родичів і знайомих не ставили під сумнів його батьківство відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, ОСОБА_1 вказував на те, що ОСОБА_6 при реєстрації народження дитини зазначила ім'я і по-батькові дитини - ОСОБА_3, водночас прізвище вказала своє - «ОСОБА_3».

Разом із тим, у ході розгляду даної справи, як свідки були допитані ОСОБА_5 - хрещений батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 - бабуся ОСОБА_3 і мати позивача. Свідки повідомили суду про те, що дійсно дитина народилась у час спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 і ОСОБА_6; всі їх знайомі і родичі знали, що батьком дитини є позивач у даній справі і ніхто цю обставину під сумнів не ставив. Водночас, після смерті матері дитини, малолітній ОСОБА_3 проживає разом зі своєю бабусею, ОСОБА_2; свідкам не відомо, чому мати дитини не записала позивача, як батька у свідоцтві про народження.

Крім того, при поданні позову, ОСОБА_1 було подано суду фотознімок, на якому зображені у сімейній обстановці ОСОБА_1, який тримає на руках дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, поруч із матір'ю дитини - ОСОБА_6.

У ході розгляду даної справи, з метою встановлення біологічного споріднення малолітнього ОСОБА_3 і ОСОБА_1, як його батька, суд неодноразово призначав у справі судову медико-генетичну експертизу і зупиняв провадження у справі. Так, вказані експертизи були судом призначені ухвалами від 20 вересня 2012 року, 6 червня 2013 року, 16 грудня 2013 року, 12 травня 2014 року.

Водночас, відповідачка, як опікун дитини жодного разу до експертної установи не з'явилась і дитину до експертної установи не супроводила.

Відповідно до частини 2 статті 146 ЦПК України у разі ухилення відповідача від проведення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи у справах про визнання батьківства, материнства суд має право постановити ухвалу про примусовий привід на проведення такої експертизи.

Зі змісту наявних у матеріалах справи пояснень ст. ДІМ Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві капітана міліції ОСОБА_9 і рапорту т.в.о. начальника Святошинського РУГУ МВС в м.Києві підполковнику міліції ОСОБА_10 капітана міліції ОСОБА_9 від 14.06.2014 року вбачається, що виконати ухвалу суду щодо примусового приводу відповідачки із дитиною до експертної установи, з метою проведення судової експертизи, виявилось неможливим, у зв'язку із тим, що при багаторазових відвідуваннях місця проживання відповідачки ніхто двері квартири не відчиняв.

Частиною 1 статті 146 ЦПК України встановлено, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Крім того, відповідачка протягом усього часу розгляду даної справи не з'являлась у судові засідання і жодних пояснень по суті спору не надавала.

Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і народжена в шлюбі походить від подружжя.

Згідно положень ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Позов про визнання батьківства, згідно норм ст. 128 СК України може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до вимог ст. 154 СК України батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина, батьки мають право звернутися за захистом прав та інтересів дітей і тоді, коли відповідно до закону вони самі мають право звернутися за таким захистом.

Особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право, у відповідності до вимог ст. 129 СК України пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовий та моральний розвиток.

Внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання змінюється у порядку, встановленим Положенням про порядок зміни, доповнення ,поновлення або анулювання актових записів цивільного стану, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 86/5.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства ( материнства ) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Крім того, згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", особа котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити її до чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Судом встановлено, що позивач має намір реалізовувати своє право як батька у вихованні та житті дитини.

Враховуючи викладене, а також неможливість проведення судової медико-генетичної експертизи, з метою встановлення біологічного споріднення малолітнього ОСОБА_3 і ОСОБА_1, як його батька, а також зібрані у справі докази, пояснення свідків, встановленні судом обставини справи у їх сукупності, а також, зважаючи на вік дитини і бажання ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини і її духовному розвитку, а також виконувати усі інші батьківські обов'язки, враховуючи ігнорування відповідачкою судових викликів у судові засідання і незабезпечення нею супроводження дитини для проведення судових експертиз, зважаючи на значну тривалість розгляду даної справи, суд вважає за можливе постановити у справі заочне рішення про задоволення даного позову, прийшовши до висновку щодо наявності достатніх підстав вважати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст. 212-215, 226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внести відповідні зміни до актового запису № 2303, здійсненого відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції міста Києві про народження дитини від 28 серпня 2007 року і записати ОСОБА_1 батьком дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати відділ РАЦС Святошинського РУЮ в м. Києві внести відповідні зміни до актового запису про народження та видати нове свідоцтво про народження дитини і записати батьком дитини ОСОБА_1.

Відділу РАЦС Святошинського РУЮ в м. Києві внести відповідні зміни в актовий запис № 2303 про народження, від 28 серпня 2007 року відносно ОСОБА_3.

В графі «батько» вказати «ОСОБА_1».

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів із дня отримання його повного тексту.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: