Провадження №2/331/786/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРА Ї Н И

28.04. 2014 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Світлицької В.М.

при секретарі Нікітченко А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до міського комунального підприємства Основаніє про стягнення заборгованості за договором оренди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до МКП Основаніє про стягнення заборгованості за договором оренди. В обґрунтування позовних вимог вказано ,що 29.12.2012 р. між ОСОБА_1 , в якості орендодавця , з однієї сторони, і МКП Основаніє був укладений договір оренди нежитлового приміщення. Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець надає , а орендар приймає в оренду обєкт нежитлового фонду, а саме: нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Перемоги, буд. 9 А: насосна № 1, площею 44, 8 кв.м., бойлерна № 4 , площею 27,9 кв.м.Крім вказаних приміщень у спільне користування орендатору передаються приміщення , загальною площею 192 кв.м., а саме технічні приміщення 1,2,3,5,8,9 відображені в експлікації підвальних приміщень. Пунктом 3.1 договору передбачено, що орендар приймає приміщення в оренду на умовах оплати орендодавцю орендної плати в розмірі 4 710 грн. на місяць, з розрахунку 36 грн./кв.м. насосної , 25 грн./ кв.м. бойлерної, 12,5 грн./ кв.м. за приміщення спільного користування. Відповідно до п. 3. 2 договору орендар перераховує орендну плату не пізніше 15 числа місяця, наступним за звітним. Відповідно до п. 9.1 договір діє з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. За актом приймання передачі позивачем був переданий відповідачу обумовлений договором обєкт оренди. Відповідач почав користуватися нежитловим приміщенням з моменту його передачі в оренду з 01.01.2013р., фактично відповідач користується приміщенням і на сьогодні. За період з початку користування нежитловим приміщенням з 01.01.2013 р. орендар не належним чином виконував свої договірні зобовязання в частині сплати орендних платежів. Договором оренди чітко встановлені розмір орендної плати та строки її сплати. Проте, на кінець 2013 р. борг відповідача склав суму заборгованості у розмірі 23 550 грн., що свідчить про неналежне виконання умов договору в частині сплати орендних платежів. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором оренди за 2013 р. в розмірі 23 550 грн., за січень та лютий 2014р. заборгованість у розмірі 9 420 грн., пеню за несвоєчасне внесення орендної плати у розмірі 3 414, 45 грн. , а всього стягнути суму заборгованості у розмірі 36 384, 45 грн., судові витрати по справі покласти на відповідача.

В судове засідання позивач надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його присутності, посилаючись на обставини, викладені у позові, на позовних вимогах наполягає і просить суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник МКП Основаніє надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника за наявними в матеріалах документами, у попередньому судовому засіданні надав суду заперечення, відповідно до яких МКП Основаніє визнає позов в частині стягнення суми заборгованості за договором оренди за період вересень-грудень 2013 р. у розмірі 18 840 грн. , в іншій частині позов не визнають. Їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в матеріалах справи доказів достатньо для розгляду її по суті.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі , розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2012 р. між ОСОБА_1 , в якості орендодавця , з однієї сторони, і МКП Основаніє був укладений договір оренди нежитлового приміщення.

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець надає , а орендар приймає в оренду обєкт нежитлового фонду, а саме: нежитлове приміщення, розташоване за адресою:м. Запоріжжя, вул. 40 років Перемоги, буд. 9 А: насосна № 1, площею 44, 8 кв.м., бойлерна № 4 , площею 27,9 кв.м. Крім вказаних приміщень у спільне користування орендатору передаються приміщення , загальною площею 192 кв.м., а саме технічні приміщення 1,2,3, 5,8,9 відображені в експлікації підвальних приміщень.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що орендар приймає приміщення в оренду на умовах оплати орендодавцю орендної плати в розмірі 4 710 грн. на місяць, з розрахунку 36 грн./кв.м. насосної , 25 грн./ кв.м. бойлерної, 12,5 грн./ кв.м. за приміщення спільного користування. Відповідно до п. 3. 2 договору орендар перераховує орендну плату не пізніше 15 числа місяця, наступним за звітним.

Відповідно до п. 9.1 договір діє з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. За актом приймання передачі від 29.12.2012 р. позивачем був переданий відповідачу обумовлений договором обєкт оренди. За таких обставин, відповідач користується нежитловим приміщенням з моменту його передачі в оренду , тобто з 01.01.2013 р.

За період з початку користування нежитловим приміщенням з 01.01.2013 р. орендар неналежним чином виконував свої договірні зобовязання в частині сплати орендних платежів. Договором оренди чітко встановлені розмір орендної плати та строки її сплати.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України , одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається , якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України передбачено , що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що орендарем МКП Основаніє за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. за договором оренди нежитлового приміщення від 29.12.2012 р. , який укладено між МКП Основаніє та ОСОБА_1, було сплачено орендну плату всього у розмірі 32 970 грн., замість суми у розмірі 56 520 грн., що підтверджується наданами представником МКП Основаніє копіями платіжних доручень від 17.05.2013р. № 2326, від 13.06.2013 р. № 2919, № 2920, від 13.09.2013 р. № 5367, № 5368, № 5369, від 25.09.2013 р. № 5657, № 5658, № 5659, від 12.11.2013 р. № 6830, 6831, тому відповідачем МКП Основаніє допущено заборгованість за договором оренди, чим порушуються умови договору, і за станом на 01.01.2014 р. утворилася заборгованість за договором оренди у розмірі 23 550 грн., а тому позовні вимоги в частині стягнення з МКП Основаніє на користь позивача заборгованості за договором оренди за період 2013 р. у розмірі 23 550 грн. підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за невнесення орендної плати за січень- лютий 2014 р. у розмірі 9 420 грн., суд вважає, що на сьогодні зазначені позовні вимоги є передчасними і не підлягають задоволенню виходячи з наступного .

З матеріалів справи слідує, що пунктом 9.3 договору оренди нежитлового приміщення від 29.12.2012 р. , який укладено між МКП Основаніє та ОСОБА_1 передбачено , що договір діє з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Але, чинним законодавством не передбачені строки сплати неустойки. За таких обставин, застосовуються вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України , яка передбачає якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду доказів предявлення вимоги до відповідача МКП Основаніє, тому суд приходить до висновку, що на сьогодні строк оплати заборгованості за договором оренди за період січень- лютий 2014 р. ще не наступив.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача пені за несвоєчасне внесення орендної плати у розмірі 3 414, 45 грн., суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 є фізичною особою і не належить до субєктів правовідносин в розумінні Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань , так як вказаний закон регулює договірні відносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, субєктами зазначених правовідносин є підприємства, установи і організації , а також фізичні особи -субєкти підприємницької діяльності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з МКП Основаніє на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором оренди за 2013 р. у розмірі 23 550 грн.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суму судового збору, яка не сплачена позивачем, належить сплатити в дохід держави і вона підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог, а саме у розмірі 235, 50 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 208, 209, 212, 214-215, 292, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з міського комунального підприємства Основаніє на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором оренди за 2013 рік у розмірі 23 550 грн.

Стягнути з міського комунального підприємства Основаніє судовій збір у розмірі 235, 50 грн. в дохід держави .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В. М. Світлицька