Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"11" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гончарука В.П.

при секретарі Погорілій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1., вказуючи на те, що відповідачі в квартирі не проживають з 2000 року.

Позивач надав в судове засідання заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, розглянувши справу у її відсутність.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про місце, час та дату слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач володіє на праві приватної власності квартирою АДРЕСА_1

Виходячи з довідки Ф-3 № 840 від 06.08.2014р., виданої Житлового ремонтно-експлуатаційна організація № 408.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідно до акту від 13.08.2014 року з 2000 року, за адресою: АДРЕСА_1., не знаходяться та не проживають.

Відповідно до положень ст. ст. 64, 65 Житлового кодексу України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до Ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно із ст. 163 ЖК України, у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків.

Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи та пояснень позивачки викладених у позовній заяві, відповідачі понад півроку в спірній квартирі не проживають, не користується житловою площею, за комунальні послуги не сплачує, проживає в іншому місці, будь-яких поважних причин, які б перешкоджали відповідачці користуватись спірною квартирою, судом не встановлено, а тому є підставі визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловою площею, а саме в АДРЕСА_1.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягає повному задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 163 Житлового кодексу України, ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», ст. ст. 256-257,259, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 58, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226, 232-233, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: ОСОБА_1, знявши їх з реєстраційного обліку за цією адресою.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів з моменту проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя :