Справа № 2-6/11
Провадження № 2-р/456/10/2014
УХВАЛА

судового засідання

03 листопада 2014 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Бучківської В. Л.

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию в залі суду заяву відповідачів за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розяснення додаткового рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2014 року у справі за позовом за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ТзОВ Паллада, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, зобовязання до вчинення дій, визнання рішення зборів учасників протиправними, визнання договорів недійсними та за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи прокуратура м. Стрий, прокуратура Львівської області, Головне управління юстиції у Львівській області, Стрийське міськрайонне управління юстиції у Львівській області про усунення перешкод в користуванні приміщенням, виселення відповідачів з приміщення та вселення ОСОБА_1 в приміщення, зняття заборони на відчуження частини будинку,

в с т а н о в и в :

Додатковим рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2014 року позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ТзОВ «Паллада» задоволено. Зобовязано ОСОБА_1 передати засновнику (учаснику) та тимчасовому керівнику ТзОВ Паллада ОСОБА_3 оригінали установчих документів, а саме: оригінал установчого договору про створення та діяльність ТзОВ Паллада, укладеного 10 листопада 1994 року між ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_6, оригінал статуту ТзОВ Паллада, затверджений установчими зборами ТзОВ Паллада (протокол зборів № 1 від 10 листопада 1994 року) та зареєстрований розпорядженням Стрийської міської Ради народних депутатів № 171 від 25.11.1994 року, копію розпорядження Стрийської міської Ради народних депутатів № 171 від 25.11.1994 року про державну реєстрацію ТзОВ Паллада, оригінал свідоцтва про державну реєстрацію ТзОВ Паллада, всю бухгалтерську документацію та все належне ТзОВ Паллада майно. Визнано рішення зборів засновників ТзОВ Паллада від 24.12.2002 року про продаж за 4 500 грн., в т.ч. ПДВ, будівлі-приміщення ТзОВ Паллада в м. Стрию по вул. Колесси, 8 ОСОБА_2 (протокол зборів засновників ТзОВ Паллада від 24.12.2002 року) протиправним та скасовано. Визнано договір купівлі-продажу магазину (19/100 частини цегляного житлового будинку, а саме приміщення №№ 9, 11, 12, 13, 14 загальною площею 56,0 кв.м., що знаходиться в м. Стрию по вул. Колесси, 8), укладений 26 грудня 2002 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Паллада і ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 26.12.2002 року за реєстраційним № 1-5214 та зареєстрований у Стрийському державному комунальному міжрайонному бюро технічної інвентаризації 27.12.2002 року за № 785 недійсним. Визнано договір дарування 19/100 частини цегляного житлового будинку, а саме приміщення №№ 9, 11, 12, 13, 14 загальною площею 56,0 кв.м., що знаходиться в м. Стрию по вул. Колесси, 8, укладений 28 грудня 2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_4 28.12.2002 року за реєстраційним № 9834 та зареєстрований у кадастровій книзі № 2 під № 785 02.01.2003 року недійсним.

28 жовтня 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою, в порядку ст.221 ЦПК України, в якій просять розяснити їм додаткове рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2014 року з наступних підстав. Вважають додаткове рішення суду незрозумілим, оскільки всі частини рішення (весь його зміст) побудовані на завідомо неправдивих даних і фактах, які не підтверджені будь-якими належними і допустимими доказами, суд посилається на неналежні докази - фальсифіковані підроблені папери, які не можна назвати навіть «документами», а не те, що належними і допустимими доказами; судом не досліджено жоден доказ в оригіналі, в результаті чого суд не діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, в результаті таких рєйдєрських дій, суд позбавив її, ОСОБА_1 права власності на приміщення по вул. Колесси, 8 в м. Стрию, тому просять суд, який ухвалив це додаткове рішення роз'яснити їм всі його частини, на підставі позиції викладеної у п.п.13,21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», яка передбачає, що при роз'ясненні рішення суд в ухвалі викладає більш повно і ясно частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду; суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення і не вправі вирішувати питання, які не були предметом судового розгляду. Суд може лише змінивши форму викладення більш повно і ясно навести частини рішення, що викликають певні труднощі для розуміння.

В судовому засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_2 підтримали подану ними заяву, просять розяснити судове рішення.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_5 заперечив проти розяснення судового додаткового рішення суду від 23.10.2014 року та доповнив, що додаткове рішення викладене на 5 аркушах, зміст його є зрозумілим, простим та доступним, а тому просить в задоволенні такого відмовити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розяснення додаткового рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2014 року не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлено до примусового виконання.

Відповідно до п. 21 Постанови ПВСУ «Про судове рішення» №14 від 18.12.2009 р. розяснено, що згідно ст.221 ЦПК України розяснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Розяснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути предявлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

За змістом закону роз'яснення рішення - це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, але не внесення змін у сутність рішення і не вирішення тих питань, що не були предметом судового розгляду. Тому суд при роз'ясненні судового рішення не повинен давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, чи змінювати його зміст.

Приводом для розяснення рішення є утруднення чи неможливість його виконання. В звязку з цим, як правило, розяснюється резолютивна частина судового рішення, проте у випадку неясності може бути розяснена і мотивувальна частина судового рішення. Зокрема, необхідність у цьому виникає для підтвердження преюдиціально встановленого факту чи правовідносин, визнаних судовим рішенням, що набрало законної сили.

Слід зауважити, що 23 жовтня 2014 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області постановлено додаткове судове рішення у справі, питання про розяснення якого розглядається судом. Додаткове рішення суду не набрало законної сили, оскільки оскаржено в апеляційному порядку.

За змістом цивільно-процесуального закону з моменту ухвалення рішення суду набуває такої риси як незмінність. Незмінність рішення виникає до набрання ним законної сили і полягає в тому, що після його проголошення суд, який ухвалив рішення, не має права сам його скасувати або змінити. Зазначене гарантує стабільність судового рішення, забезпечує стабільність правових відносин. Суд в жодному разі не має права вносити будь-які зміни до змісту рішення, зокрема, змінювати первинні висновки мотивувальної та резолютивної частини.

Як на підставу звернення до суду з заявою про розяснення додаткового судового рішення ОСОБА_1, ОСОБА_2 повністю переписуючи в своїй заяві зміст додаткового судового рішення, наголошують на тому, що всі частини додаткового рішення (весь його зміст) побудовані на завідомо неправдивих даних і фактах, які не підтверджені будь-якими належними і допустимими доказами, мотиви, за яких суд прийшов до відповідних висновків їм незрозумілі, оскільки всі докази у справі є неналежними і недопустимими.

Однак, мотиви додаткового рішення суду не можуть бути роз'яснені, так як в результаті цього зміниться зміст мотивувальної частини додаткового рішення, що буде суперечити вимогам ст. 221 ЦПК України. Рішення суду не припускає різного тлумачення. Не підлягають розясненню і процесуальні дії суду під час судового розгляду справи, оскільки не охоплюються змістом ст.221 ЦПК України, яка передбачає розяснення рішення суду, винесеного за наслідками розгляду цивільної справи на підставі встановлених в судовому засіданні фактів і застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Всі доводи заявників про роз'яснення додаткового рішення суду фактично є доводами про оскарження та покладені в основу апеляційних скарг, а суд може роз'яснити своє рішення лише не змінюючи при цьому його змісту, встановлення належності та допустимості доказів є предметом апеляційного перегляду справи.

Додаткове рішення суду є простим, доступним, зрозумілим, таким, що не припускає іншого тлумачення, не викликає труднощів в розумінні його виконання, додатковим рішенням вирішені всі позовні вимоги та всі питання, повязані із розглядом даного спору, в мотивувальній частині додаткового рішення чітко вказано, чому суд прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - ТзОВ «Паллада», а тому підстав для його роз'яснення суд не вбачає.

Обставини, на які посилаються заявники в обґрунтування своєї заяви, не є підставою для роз'яснення додаткового рішення суду.

Мотивувальна та резолютивна частини додаткового рішення суду викладена чітко і зрозуміло, подвійного тлумачення не допускає.

Керуючись ст.ст. 11, 221 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розяснення додаткового рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2014 року у справі за позовом за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ТзОВ Паллада, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, зобовязання до вчинення дій, визнання рішення зборів учасників протиправними, визнання договорів недійсними та за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи прокуратура м. Стрий, прокуратура Львівської області, Головне управління юстиції у Львівській області, Стрийське міськрайонне управління юстиції у Львівській області про усунення перешкод в користуванні приміщенням, виселення відповідачів з приміщення та вселення ОСОБА_1 в приміщення, зняття заборони на відчуження частини будинку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через районний суд протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_8