АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1049/14 Справа № 0418/3193/2012 Головуючий у 1 й інстанції - Католікян М. О. Доповідач - Осіян О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Кіктенко Л.М., Глущенко Н.Г.

при секретарі - Бец Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2013 року про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

22 жовтня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення, ухваленого у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги обґрунтовані тим, що 13.08.2012 року у справі було ухвалено рішення про задоволення позову, проте згодом встановлено, що на час ухвалення рішення заборгованості не існувало, що стало причиною його звернення до суду.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2013 року заяву ОСОБА_3 задоволена.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2012 року, ухвалене у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасоване за нововиявленими обставинами.

У задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, ПАТ «УкрСиббанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду та залишити в силі рішення суду від 13 серпня 2012 року, яким задоволено позов.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати, а у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду відмовити із наступних підстав.

Приймаючи рішення суд виходив із того, що 22.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є позивач) та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 44 000 доларів США (а.с.6 - 21).

На забезпечення виконання ОСОБА_2 договірних зобов'язань між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 того ж дня було укладено договір поруки № 218714, за яким останній зобов'язався солідарно з ОСОБА_2 відповідати за своєчасне повернення кредитних коштів за кредитним договором (а.с.а.с. 22 - 24).

Крім того, на забезпечення виконання ОСОБА_2 договірних зобов'язань між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 22.07.2008 р. також було укладено договір поруки № 218711, за яким остання зобов'язалася солідарно з ОСОБА_2 відповідати за своєчасне повернення кредитних коштів за кредитним договором (а.с.а.с. 25 - 28).

За твердженням позивача, відповідачі неналежно виконували свої зобов'язання з повернення кредиту та відсотків за ним, і у них перед позивачем утворилася заборгованість у сумі 339 568,71 грн. з урахуванням відсотків та неустойки відповідно до доданих позивачем розрахунків.

13 серпня 2012 року у справі було ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог, стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором від 22.07.2008 р. у сумі 327 244,86 грн.

Суд посилався на вимоги пункту 1 частини 2 статті 11, частину 1 статті 1054 ЦК України та зазначив, що за кредитним договором позивач передав ОСОБА_2 певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено.

В якості нововиявленої обставини відповідачем зазначено виписку позивача від 24.09.2013 року, яка, на його думку, підтверджує відсутність заборгованості по кредитному договору на час ухвалення судом рішення (а.с.а.с. 115 - 121).

Крім того, у судовому засіданні представником відповідача було надано довідку позивача № 54-2-987-574 від 04.12.2012 року аналогічного змісту, згідно з яким на день ухвалення судом рішення заборгованість за укладеним кредитним договором дійсно була відсутня.

Так, зміст довідки від 04.12.2012 року свідчить, що станом на 13.08.2012 р. за боржником за кредитним договором заборгованість за простроченими платежами не обліковувалася.

Це, зокрема, підтверджується відсутністю показників простроченої заборгованості за період із 20.07.2012 року до 18.09.2012 року.

Відтак, оскільки на день ухвалення судом рішення ОСОБА_3 як поручитель, що не сплачував поточні платежі за кредитним договором, не був обізнаний про відсутність заборгованості, суд вважав за необхідне подану ним заяву задовольнити.

Таким чином, з огляду на встановлену відсутність станом на 13.08.2012 року заборгованості боржника та поручителів за укладеним договором, суд вважав за необхідне у позові відмовити.

Але із висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не враховують встановлених обставин у справі.

Як вбачається із матеріалів справи 22.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є позивач) та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 44 000 доларів США (а.с.а.с. 6 - 21). На забезпечення виконання ОСОБА_2 договірних зобов'язань, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 того ж дня було укладено договори поруки, за якими останні зобов'язалися солідарно із ОСОБА_2 відповідати за своєчасне повернення кредитних коштів за кредитним договором.

Позичальник неналежно виконував свої зобов'язання із повернення кредиту та відсотків за ним, у зв'язку із чим утворилася заборгованість у сумі 339 568,71 грн. з урахуванням відсотків та неустойки відповідно до доданих позивачем розрахунків.

Зазначені письмові докази не спростовані ОСОБА_3 іншими належними та достовірними доказами, відповідно до вимог ст.ст.57-60,64 ЦПК України, а також відсутні фінансові документи, які б свідчили про повне виконання зобов'язання позичальником

Надані ОСОБА_3 копії виписок від 24.09.2013 року (т.1 а.с.115 - 121), спростовуються додатковими угодами, розрахунком суми боргу, копіями досудових вимог від.10.02.2012 року, графіком погашення боргу, наданих банком (т.1 а.с.29-38, 89-96).

Представник банку вказував на те, що сума боргу за кредитним договором неодноразово коригувалася сторонами шляхом укладення додаткових договорів, а поточні платежі за кредитним договором позичальник припинив виплачувати у 2011 році, ще до подачі позову до суду, чого не заперечував і сам позичальник.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення заяви відповідача ОСОБА_3, у зв'язку із чим, рішення суду першої інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України необхідно скасувати, та постановити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307,309,316 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2013 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: