Справа № 742/2396/14 Провадження № 22-ц/795/1544/2014 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Павлов В. Г. Доповідач - Хромець Н. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 року м. Чернігів
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіХромець Н.С.
суддів:Бечка Є.М., Острянського В.І.
при секретарі:Мартиновій А.В.
за участю:представника позивача Рямушкіна І.Є, відповідача ОСОБА_6, його представника ОСОБА_7

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 червня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 16 червня 2014 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» заборгованість за договором поруки в сумі 745245 грн. 79 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального права та відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що банком було здійснено підвищення процентної ставки з 26% до 28% річних з 20 січня 2014 року, інформація про повідомлення поручителя відсутня. Крім того, відповідно до додаткової угоди № 1, яка не була підписана апелянтом, та не направлялась йому, змінились істотні умови договору про відкриття кредитної лінії, а саме в частині строку повернення траншу.

В письмових запереченнях, що надійшли до апеляційного суду ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» просить апеляційну скаргу відхилити , а рішення суду залишити без змін. Зазначає, що хибними є висловлювання в апеляційній скарзі щодо зміні розміру відсоткової ставки, оскільки таке передбачено умовами договору, з якими поручитель погодився, шляхом вчинення підпису.

У судовому засіданні відповідач та його представник підтримали апеляційну скаргу. Представник позивача скаргу не визнав.

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.12.2012 року між ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» та ПП «Моноліт» було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 19-Н/12/36/ЮО/КЛ-МБ, згідно якого банк для поновлення обігових коштів надав позичальнику кредитні кошти в сумі 700000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 26% річних на строк з 26.12.2012 року по 20.12.2013 року з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом не пізніше 20.12.2015 року. З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання між ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» та ОСОБА_6 20.12.2012 року був укладений договір поруки. За умовами укладеного договору, у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність.

Третя особа ПП «Моноліт» зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконувало, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30 квітня 2014 року становила 745245 грн. 79 коп.,, з яких заборгованість за кредитом - 700000 грн., заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами - 40266 грн. 31 коп., заборгованість по пені за прострочення повернення кредитних коштів - 4802 грн. 79 коп., заборгованість по пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами - 176 грн. 69 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 5).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ПП «Моноліт» порушив умови договору , належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання , що є підставою для стягнення з відповідача боргу.

Ці висновки суду відповідають матеріалам справи і вимогам ст. ст. 526, 554, 612, 629, 1050 ЦК України.

Відповідно до п. 1.3 договору про відкриття кредитної лінії з дати укладення цього договору і по 20.12.2013 року включно діє фіксована процентна ставка, яка визначається в порядку, передбаченому в Додатку №1 цього договору, починаючи з 21.12.2013 року і до кінця строку дії цього Договору діє змінювана процентна ставка, розмір якої визначено п. 1.3.1. Сторони погоджуються , що зміна розміру змінюваної процентної ставки внаслідок її перегляду на умовах та в порядку, зазначеному в цьому пункті 1.3 Договору, відбувається автоматично і не потребує укладення між сторонами будь-якої додаткової угоди про внесення змін до цього договору, що передбачено п.1.3.8 Крім того п. 6.6 вказаного договору вказано, що у випадку порушення Позичальником будь-якого із своїх зобов'язань, передбачених договором фіксована процентна ставка збільшується на 2%, та після чого до 20 грудня 2013 року становитиме 28% річних. Отже, посилання апелянта на безпідставну зміну проценту за користування кредитом та неповідомлення його про таку зміну спростовується вищевказаними пунктами договору.

Доводи апелянта про зміну істотних умов відповідно до додаткової угоди № 1, яку він не підписував і яка не доводилась до його відома не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки відповідно до підпункту к) пункту 3.1 договору поруки поручитель визнав, що він ознайомлений зі змістом Основного договору до моменту укладення цього Договору, не має заперечень щодо його змісту та виражає свою згоду на забезпечення порукою виконання зобов'язання Боржника за Основним договором з усіма змінами та доповненнями до нього, включаючи й ті, що можуть бути в майбутньому.

Посилання відповідача на необхідність залучення до участі справі ТОВ «Церсаніт Інвест» не ґрунтуються на матеріалах справи, в яких відсутні будь-які дані щодо участі цього товариства у правовідносинах між кредитором,боржником і поручителем. Крім того, наявність інших поручителів, навіть якщо вона має місце за окремими договорами, не може бути перешкодою для пред'явлення вимог кредитора до відповідача за даним позовом. Те ж саме стосується і наявності рішення господарського суду Житомирської області від 04 липня 2014 року про стягнення заборгованості з боржника за кредитним договором, на що посилався представник відповідача у судовому засіданні апеляційного суду, оскільки закон (ст. 543 ЦК України) не забороняє кредиторові пред'являти вимоги окремо до кожного із солідарних боржників, тобто окремо до боржника і до поручителя.

Враховуючи вищенаведені норми права та умови договору поруки, з якими позивач погодився та підписав, твердження апелянта про неправомірність рішення є безпідставними.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: