У Х В А Л А

31 січня 2014 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись в м. Маріуполі з позовною заявою ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради, третя особа - Державна архітектурно-будівельна інспекція, про визнання права власності на самовільно зведені будівлі, -

В С Т А Н О В И В:

28.01.2014 року позивач звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовною заявою до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самовільно зведені будівлі, розташовані за адресою: провулок Весняний, будинок 5 в м. Маріуполі, а саме: житловий будинок (літ. А-1), сіни (літ. а-1) та огорожу №1.

Ознайомившись із позовною заявою, суддя прийшов до висновку, що її подано без додержання вимог, встановлених ст. 119 ЦПК України, і заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Оскільки суд не може заміняти органи, на які покладені обов'язки по видачі дозволів на будівництво й узгодженню забудови, визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку повинне залишатися винятковим способом захисту права.

Статтею 41 Конституції України визначено, що право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно частини 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно п. 9 Розділу V Прикінцеві положення Закону України від 17.02.2011року, № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності", інспекції державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2013 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж приймають в експлуатацію: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року; збудовані до 12 березня 2011 року: громадські будинки I і II категорій складності; будівлі і споруди сільськогосподарського призначення I і II категорій складності.

На виконання вказаних положень закону Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 N 95 був затверджений «Порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», яким спеціально встановлена процедура та умови прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт та механізм проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж.

З огляду на наведені положення законодавства, в обґрунтування свого позову позивачу необхідно вказати, чи звертався він до 01.01.2014 року до компетентних органів з питання узаконення самочинно збудованих приміщень, а саме: до третьої особи за позовом - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю із наданням повного пакету документів, передбачених вказаним вище Наказом №95 від 19.03.2013 року, чи було йому відмовлено даним органом у вирішенні зазначеного питання, з зазначенням та наданням документів, на підтвердження цього. Також позивачу необхідно вказати чи звертався він до відповідача із вказаним вимогами та документами, надати доказ звернення; вказати яким чином та якими діями (бездіяльністю) відповідачем були порушені його права та інтереси, за захистом яких він звертається до суду із цим позовом, тобто підтвердити існування спору із відповідачем або третьою особою.

Аналогічної правової позиції дотримується і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму листі № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року та постанові Пленуму вказаного Суду від 21 грудня 2012 року «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав».

Таким чином, в порушення приписів ст. 119 ЦПК України, позивач не навів обставини порушення його права, існування спору та не зазначив докази на підтвердження цього.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Таким чином, позивачу необхідно вказати, в чому полягає спір про право та його існування із відповідачем або третьою особою , із зазначенням доказів на підтвердження цього.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 2 та ч. 5 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно п. ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Позивачем ціна позову визначена з інвентаризаційної вартості приміщень за даними технічного паспорту БТІ, яка не є дійсною ринковою вартістю нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2014 року складає 1218 гривень. Позивачем не надано до суду доказів оплати судового збору у встановленому законом розмірі. Тому позивачу необхідно вказати реальну ціну позову на час його подачі, виходячи з дійсної вартості нерухомого майна, на яке позивач просить визнати право власності, з наданням документів, які підтверджують таку вартість, та доплатити відповідний розмір судових витрат, а саме судовий збір у розмірі 1 відсотка від ціни позову на час подання позовної заяви.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, повинен залишити її без руху та надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 15, 119, 121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради, третя особа Державна архітектурно-будівельна інспекція, про визнання права власності на самовільно зведені будівлі - залишити без руху, надавши позивачу для усунення недоліків строк пять днів з дня отримання ухвали, про що повідомити позивача, надіславши йому копію ухвали та розяснити, що у випадку, якщо вимоги не будуть виконані до зазначеного строку, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1