АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7614/14 Справа № 443/1385/2012 Головуючий у 1 й інстанції - Гудим О. М. Доповідач - Макаров М.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів -Болтунової Л.М., Тамакулової В.О.,

при секретарі - Завідоновій К.Д.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до відділу Державної виконавчої служби Царичанського районного управління юстиції, Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк», ОСОБА_3, про виключення майна з акту опису та арешту,

В С Т А НО В И Л А :

У листопаді 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що, відповідно до акту опису й арешту майна серії АА№209334 від 22 червня 2009 року, який складений державним виконавцем відділу ДВС Царичанського РУЮ ОСОБА_4 було накладено арешт на адміністративну будівлю, загальною площею 183,8 м кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, належна ОСОБА_3

Вказана будівля була придбана ОСОБА_3, яка є її матір'ю, на підставі договору купівлі-продажу будівлі з розстроченням платежу, посвідченого 09 серпня 2004 року приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мазай І.П. На момент придбання цієї будівлі ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з її батьком ОСОБА_6 з 15 липня 1978 року і до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому вказана будівля є їх спільною сумісною власністю.

Вважає накладення арешту на адмінбудівлю незаконним, оскільки порушує її майнові права, як спадкоємця по закону після смерті батька ОСОБА_6, а тому посилаючись на норми ст.ст.321, 1261 ЦК України, просить виключити з акту опису та звільнити з-під арешту адміністративну будівлю АДРЕСА_1 загальною площею 183,8 кв.м.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, заслухавши представників сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а судове рішення скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованним. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного законодавства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала доказів набуття нею права власності на спірне нерухоме майно.

Проте з такими висновками погодитись не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30 січня 2008 року між ОСОБА_3 та ВАТ "Ерсте Банк" (правонаступником якого є ПУАТ "ФІДОБАНК") було укладено кредитний договір №014/2636/9/09615, згідно якого ОСОБА_3 отримала кредит в сумі 60000 доларів США, зі строком користування до 29 січня 2015 року зі сплатою 13,5% річних (а.с 41).

У забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між ОСОБА_3 та ВАТ "Ерсте Банк" було укладено іпотечний договір №014/2636/9/09615/1 від 30 січня 2008 року, відповідно до якого предметом іпотеки є нежитлова адмінбудівля, розташована за адресою: АДРЕСА_1 заставна вартість якої складає 5427000 грн., яка бналежить за договором купівлі-продажу з розстроченням платежу від 09 серпня 2004 року серії ВВЕ №790097, зареєстрованого 09 листопада 2004 року за №8330745 відповідач по справі ОСОБА_3 (а.с.7-9, 13, 52).

В зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 умов кредитного договору щодо сплати поточних платежів та за зверненням Банку 18 травня 2009 року нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В. на договорі іпотеки було вчинено виконавчий напис №3334 на підставі якого державним виконавцем відділу ДВС Царичанського РУЮ було відкрито виконавче провадження (а.с.6, 20-23). а 22 червня 2009 року було складено Акт опису й арешту майна серії АА №209334, яким спірне нерухоме майно було описано та на нього накладено арешт.

Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 29 листопада 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського РУЮ, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, який був батьком позивача ОСОБА_2 та чоловіком відповідача ОСОБА_3 (а.с.11, 12)

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

А відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду із позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Позивач ОСОБА_2 звертаючись до суду із даними позовними вимогами вказувала, що накладення арешту на адмінбудівлю є незаконним, оскільки порушує її майнові права, як спадкоємця по закону після смерті батька ОСОБА_6, а тому посилаючись на норми ст.ст.321, 1261 ЦК України, просила виключити з акту опису та звільнити з-під арешту адміністративну будівлю АДРЕСА_1 проте як вбачається з матеріалів справи власником цього нерухомого майна є саме відповідач ОСОБА_3, яка із такими позовними вимогами до суду не зверталась, а сама позивач не надала доказів того, що вона звераталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та прийняла цю спадщину, а також не надала доказів того, що спірне нерухоме майно було розділено між її померлим батьком та матір'ю як майно, що набуте за час шлюбу, у зв'язку з чим посилання позивача на вимоги ст.ст. 321 та 1261 ЦК України є безпідставними.

За таких обставин пред'явлений позов позивача є передчасним, а тому він задоволенню не підлягає

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову на вищевикладене уваги не звернув, та взагалі не перевірив вимоги позовної заяви, чим порушив вимоги ст. 10 ЦПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушення норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді М.О. Макаров

Л.М. Болтунова

В.О. Тамакулова