АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6758/14 Справа № 182/69/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Рунчева О. В. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.

суддів - Черненкової Л.А., Деркач Н.М.,

при секретарі - Бец Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Національної металургійної академії України, Нікопольського технікуму Національної металургійної академії України, Комісії по трудових спорах Нікопольського технікуму Національної металургійної академії України, Профспілкової організації Нікопольського технікуму Національної металургійної академії України про визнання дій неправомірними, скасування сумісного рішення навчально-методичного кабінету Нікопольського технікуму Національної металургійної академії України та профспілкового комітету Нікопольського технікуму Національної металургійної академії України № 38 від 21.06.2013 року та № 40 від 13.09.2013 року та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Національної металургійної академії України, Нікопольського технікуму Національної металургійної академії України, Комісії по трудових спорах Нікопольського технікуму Національної металургійної академії України, Профспілкової організації Нікопольського технікуму Національної металургійної академії України про визнання дій неправомірними, скасування сумісного рішення навчально-методичного кабінету Нікопольського технікуму Національної металургійної академії України та профспілкового комітету Нікопольського технікуму Національної металургійної академії України № 38 від 21.06.2013 року та № 40 від 13.09.2013 року та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено. Судові витрати віднесено за рахунок держави.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції із тих підстав, що судом не враховані обставини у справі та вимоги законодавства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін із наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_2 на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2013 року був поновлений на посаді викладача Нікопольського технікуму Національної металургійної академії України з 04 жовтня 2012 року (а.с. 3,7).

У зв'язку із поновленням на роботі позивача, наказом від 13.02.2013 року з урахуванням знятих і розподілених годин позивача, йому було встановлене педагогічне навантаження 264 години, денне, бюджет; 140 годин, денне, поза бюджет та призначено позивача завідувачем кабінетом № 111 „Захист Вітчизни" з оплатою із загального фонду, завідувачем лабораторією „Конструкційних та електротехнічних матеріалів без оплати" (а.с.38).

Протоколом № 38 сумісного засідання профспілкового комітету і НМК від 21.06.2013 року та протоколом № 40 сумісного засідання профспілкового комітету і НМК від 13.09.2013 року узгоджено педагогічне навантаження викладача ОСОБА_2 612 годин бюджет; 120 годин комерційне, всього 732 години (а.с.52,53).

Згідно ст.ст. 10,11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Посилання позивача на те, що про порушення трудових прав йому стало відомо лише в березні - квітні 2014 року суд до уваги не прийняв, оскільки всупереч вимог ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України позивачем та його представником не надано жодних доказів на підтвердження цього.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив той факт, що з педагогічним навантаженням на 2013 -2014 рік він у вересні 2013 року під підпис був ознайомлений та заперечень не надавав.

Посилаючись на вимоги частини 1 статті 233 КЗпП України суд вказав, що ОСОБА_2 звернувся до суду з уточненим позовом згідно штемпелю вхідної кореспонденції суду 23 травня 2014 року, тобто із пропуском строку для пред'явлення позову, і поважності причин пропуску цього строку позивач не навів.

В ході судового розгляду справи не встановлено порушення трудового законодавства про працю з боку відповідачів, а тому суд відмовив у задоволенні позову.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що суд спотворив та перекрутив факти, а вирішення судом спору не відповідає вимогам законодавства.

Частиною 1 статті 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду районного у місті міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Протоколом № 38 сумісного засідання профспілкового комітету і НМК від 21.06.2013 року та протоколом № 40 сумісного засідання профспілкового комітету і НМК від 13.09.2013 року узгоджено педагогічне навантаження викладача ОСОБА_2 612 годин бюджет; 120 годин комерційне, всього 732 години. Ці протоколи не суперечить положенням Закону України «Про освіту».

ОСОБА_2 підтвердив, що з педагогічним навантаженням на 2013 - 2014 рік він у вересні 2013 року був ознайомлений та заперечень не надавав.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду та поновлення строку звернення до суду доводи апеляційної скарги про те, що витяги із протоколів позивач зміг отримати лише у січні 2014 року, оскільки із цими протоколами та умовами праці він був ознайомлений ще у вересні 2013 року і з того часу до суду не звертався.

Тому висновки суду першої інстанції не суперечать і роз'ясненням п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», оскільки строк звернення із заявою до суду, обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Крім того, під час розгляду справи судом першої інстанції не встановлено порушення трудового законодавства про працю з боку відповідачів, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого суду, а із матеріалів справи вбачається, що відсутні підстави для скасування чи зміни судового рішення, передбачені ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 308,315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала чинна із моменту проголошення, але може бути оскаржена у двадцятиденний строк у касаційному порядку.

Судді::