АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7036/14 Головуючий 1 інст. - Григор'єва Б.П.
Справа № 641/5120/14-ц Доповідач - Пономаренко Ю.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії - Черкасова В.В., Бобровського В.В.

при секретарі - Соколовій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 липня 2014 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Комінтернівський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Комінтернівський ВДВС Харківського міського управління юстиції, в якому просило звільнити з-під арешту транспортний засіб марки FUKA0001 DAEWOO Zaz Zaporog, що належить ОСОБА_3 та перебуває в заставі ТОВ «Кредитні ініціативи».

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що 16.11.2007 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 8, відповідно до якого ТОВ «ПростоФінанс» надав ОСОБА_3 кредит у сумі 51012 гри. на цілі, визначені у п.1.2 договору, а саме: придбання транспортного засобу марки FUKA0001 DAEWOO Zaz Zaporog, модель TF55Y002, рік випуску 2007, об'єм двигуна 1500, шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4.

18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Відповідно до п.3.3. вказаного договору ТОВ «Кредитні ініціативи» набуває усі права вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату відступлення, включаючи, але не обмежуючись цим, права вимоги до позичальників щодо сплати суми основного боргу, процентів, нарахованих на суму основного боргу, комісій, а також права вимоги до позичальників щодо сплати штрафних санкцій. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора (стягувача). 11.10.2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Комінтернівського ХМУЮ було видано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №40184234, згідно з якою накладено арешт на все рухоме майно ОСОБА_3, у тому числі і заставне майно ТОВ «Кредитні ініціативи», а саме на авто марки FUKA0001 DAEWOO Zaz Zaporog, модель TF55Y002, рік випуску 2007, об'єм двигуна 1500, шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4. Внаслідок винесення Комінтернівським ВДВС Харківського міського управління юстиції постанови, якою накладено арешт на майно, що виступає предметом застави, порушено їх права як заставодержателя відповідного майна та позивач позбавлений можливості реалізувати своє право щодо звернення стягнення на предмет застави, внаслідок винесення зазначеної постанови.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 липня 2014 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» - відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду, ТОВ «Кредитні ініціативи» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що вказане рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову обґрунтовано виходив з того, що позивачем відповідно до cт. 60 ЦПК України не надано доказів, на підтвердження права власності на автомобіль DAEWOO Lanos, державний тер АХ 1734 BE, що унеможливлює задоволення позовних вимог.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, оскільки він правильний, обґрунтований, відповідає вимогам діючого законодавства та Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, 16.11.2007 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 8, відповідно до якого ТОВ «ПростоФінанс» надав ОСОБА_3 кредит у сумі 51012 грн. на придбання транспортного засобу марки FUKA0001 DAEWOO Zaz Zaporog, модель TF55Y002, 2007 року випуску з об'ємом двигуна 1500, шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4.

Автомобіль FUKA0001 DAEWOO Zaz Zaporog, модель TF55Y002, державний номер НОМЕР_2, зареєстрований за ОСОБА_3.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 29.11.2007 року за № 6126696 на підставі договору застави транспортного засобу 8 від 16.11.2007 року зареєстрована заборона на відчуження автомобіля DAEWOO, державний номер НОМЕР_2, обтяжувач - ТОВ «ПростоФінанс».

18.05.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір купівлі- продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуває усі права вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату відступлення, включаючи, але не обмежуючись цим, права вимоги до позичальників щодо сплати суми основного боргу, процентів, врахованих на суму основного боргу, комісій, а також права вимоги до позичальників щодо сплати штрафних санкцій.

30 червня 2012 року були внесені зміни щодо обтяжувача: ТОВ «ПростоФінанс» замінено ТОВ «Кредитні ініціативи».

Постановою старшого державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ від 11.10.2013 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2207/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 боргу в розмірі 959160 грн., накладено арешт та заборону на відчуження майна, яке належить ОСОБА_3, а 19.01.2011 року зареєстровано обтяження на підставі зазначеної постанови.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в п невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави.

Згідно зі ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), вхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст.. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати вдоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до cт.585 ЦК України право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно ст.589 ЦК України вбачається, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на тримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Відповідно до cт. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий і рішенням суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення решту на майно боржника.

Згідно з роз 'ясненнями, наданими у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

З п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» вбачається, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є часниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Відповідно до ст.21-23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», застава рухомого майна згідно з параграфом 6 гл. 49 ЦК України, що виникає на підставі договору, є видом забезпечувального обтяження і відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду 1 інстанції, що позивачем у відповідності до cт. 60 ЦПК України не надано доказів наявності у позивача права власності на заставне майно, оскільки до суду ні першої ні другої інстанції не надано договору застави автомобіля DAEWOO Lanos, державний номер АХ 1734 Е, укладеного з ОСОБА_3

Крім того, суд 1 інстанції дійшов правильно висновку про позбавлення можливості встановити, коли виникло право застави у позивача, та взагалі чи виникло у позивача таке право, оскільки в матеріалах справи відсутній витяг з переліку договорів до договору купівлі - продажу кредитного портфелю, з якого би вбачалося право вимоги за даним кредитним договором та договором застави.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що підстав для задоволення позову в даний час немає. При усуненні перешкод та наданні на підтвердження своїх вимог належних доказів позивач не позбавлений можливості на звернення до суду.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

При такому положенні судова колегія вважає, що суд всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не має.

Інші доводи апеляційної скарги рішення суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, ст.307п.1 ч.1, ст.308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 липня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -