АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4909/14 Справа № 415/8227/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Категорія 30
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року Колегія суддів апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Михайловської С.Ю., Красвітної Т.П., при секретареві Глубоченку М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинськ від 24 грудня 2013 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 (треті особи: ОСОБА_6, ТОВ ВП Жилсервіс) про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернулась до відповідачів з позовом про відшкодування шкоди, спричиненої залиттям її квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Заводського райсуду м.Дніпродзержинськ від 24.12.2013р. частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та на її користь з ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 солідарно стягнуто 15238грн.20коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 3000грн. на відшкодування моральної шкоди, 429грн.20коп. та 1400грн. судових витрат. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає зміні за такими підставами.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с.11). У квартирі №32 цього ж будинку проживають ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.69,70). Згідно складених комісією представників житлового органу актів квартира №30 неодноразово затоплювалась, у тому числі, 18.07.2012р. (а.с.12-20). Актом комісії від 18.07.2012р. встановлено затоплення кухонного приміщення квартири АДРЕСА_2 зі стелі на меблі та килим. При цьому комісією зазначено, що вода протікала зі стелі у їх присутності, проте мешканці квартири №32 доступу до неї для встановлення причини протікання їм не надали (зв.а.с.20). Актом цієї ж комісії від 19.07.2012р. встановлені та перелічені конкретні пошкодження кухонного приміщення квартири №30 (а.с.20). Згідно висновку оцінювача від 5.09.2012р. розмір спричиненої залиттям квартири шкоди склала 15238грн.20коп., з яких 800грн. - вартість пошкодженого майна (а.с.22-42).

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано відповідно до вимог ст.ст.1166,1167 ЦК України ухвалив рішення про відшкодування спричиненої залиттям квартири ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Проте при визначенні розміру матеріального відшкодування у сумі 15238грн.20коп. з врахуванням вартості пошкодженого килима 800грн., суд першої інстанції залишив поза увагою наступне. Визначаючи у сумі 800грн. вартість пошкодженого килима, оцінювач посилався на те, що вказаний килим розміром 1,5 х 2,0 м, залитий на підлозі кухні, зі слів власника придбаний за 1200грн. (а.с.26). Інших доказів як вартості килима, так і конкретних його пошкоджень внаслідок залиття матеріали справи не містять. За таких обставин, з врахуванням вимог ст.ст.58-60 ЦПК України немає підстав вважати доведеним пошкодження килима на 800грн.

У звязку з цим розмір присудженої до стягнення з відповідачів на відшкодування матеріальної шкоди підлягає зменшенню до 14438грн.20коп. (15238,20 800).

Ухвалюючи рішення в частині повернення судових витрат, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню понесені та документально підтверджені судові витрати. Зокрема, 1000грн. за висновок оцінювача на підставі відповідних квитанції про оплату та акту про прийом-передачу робіт від 5.09.2012р. (а.с.22,42), 429грн.20коп. по оплаті судового збору на підставі квитанцій (а.с.3,4). Проте зазначена правова норма при розподілі судових витрат не передбачає солідарного стягнення. З врахуванням зазначеного на повернення зазначених судових витрат присудженню до стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 підлягає по 476грн.40коп. з кожного з них.

Відповідно до вимог ч.3 ст.79, ч.1 ст.84 ЦПК України до судових витрат, які підлягають поверненню, відносяться витрати, повязані з розглядом справи. За довідкою адвоката 1400грн. ОСОБА_3 сплачено за складення позовної заяви (а.с.50). Проте ні відповідної квитанції, ні акту прийому-передачі роботи, який би відображав конкретний витрачений адвокатом час та обсяг фізичних затрат адвоката, матеріали справи не містять. За таких обставин для стягнення вказаної грошової суми у передбаченому ч.1 ст.88 ЦПК України порядку підстав немає.

Оскільки висновки суду першої інстанції у зазначених частинах не відповідають обставинам справи та вимогам закону, його рішення на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає відповідній зміні з частковим задоволенням апеляційної скарги.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 в іншій частині задоволенню не підлягає. Посилання в апеляційній скарзі на неправильність посилання судом при визначенні розміру шкоди на висновок оцінювача у звязку з наданням позивачкою накладних магазину ОСОБА_9 Оселя безпідставні. Оцінювачем використані відомості вказаної організації при визначенні необхідних робіт та матеріалів для ремонту, про що ним безпосередньо зазначено у своєму висновку (а.с.24-26). Про те, що вказані будівельні матеріали за наявною у матеріалах справи накладною фактично не відпускались додатково також підтверджено і довідкою підприємця. Розмір морального відшкодування, присудженого до стягнення, відповідає ступеню та обсягу спричинених позивачці моральних страждань залиттям квартири. Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про відсутність вини відповідачів у звязку з тим, що квартира №32 ними не приватизована не можуть бути прийняті до уваги, оскільки шкода підлягає відшкодуванню особою, яка фактично її спричинила. Наявними в матеріалах справи доказами та показами свідків підтверджено залиття квартири позивачки саме з квартири відповідачів. При цьому, хоча в апеляційній скарзі і містяться формальні посилання на не встановлення причин затоплення та відсутність вини відповідачів у цьому, фактично у ній визнається, що затоплення відбулось у звязку зі станом трубопроводів саме їх квартири. Твердження в апеляційній скарзі про те, що за стан трубопроводів загального користування відповідальність має нести ТОВ ВП Жилсервіс не може бути прийнято до уваги, оскільки доказів звернення до вказаного товариства з приводу несправностей цих трубопроводів ні матеріали справи, ні апеляційна скарга не містять. У звязку безпідставними є посилання відповідача на бездіяльність ТОВ ВП Жилсервіс. Навпаки, наявні у матеріалах справи акти, складені працівниками вказаного товариства, свідчать, що до квартири № 32 відповідачі їх не допускали.

Таким чином для скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги підстав немає.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинськ від 24 грудня 2013 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_3 14438грн.20коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 3000грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_3 по 476грн.33коп. з кожного на повернення судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді :