Справа № 2-7824/14
УХВАЛА

30 грудня 2014 року Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши матеріали позовної заяви Державної іпотечної установи до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Державна іпотечна устанрова звернулась до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: 3-х кімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_2,ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в межах заборгованості за договором про іпотечний кредит від 06.06.2008 р. №77.2/СЖ-157.08.1, що становить 1000831,54 грн. та просить стягнути судовий збір в сумі 4137,57 грн.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки позивач не зазначив обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги до відповідачів відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог, не надано детального розрахунку заборгованості.

Відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 06.06.2008 р. між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір про іпотечний кредит №77.2/СЖ-157.08.1, за умовами якого Банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 688950,00 грн. В забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов'язань за Договором про іпотечний кредит між Банком та відповідачем ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений іпотечний договір №77.2/СЖ-157.08.1 і від 06.06.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С.І., реєстровий №639, за яким передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: 3-х кімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи вище викладене, ОСОБА_3 виступає майновим поручителем договірних зобов'язань.

Однак згідно відповіді, яка надійшла з Відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в місті Києві, відповідач ОСОБА_3, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 13.07.2010 р. знятий з реєстрації у зв'язку зі смертю.

Таким чином, заявляючи позивачем до відповідачів вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки, не чітко викладено зміст позовних вимог та обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначено докази, хто є спадкоємцем ОСОБА_3 та не залучено спадкоємців до участі в справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача відповідачами, є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст. ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Державної іпотечної установи до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків на протязі п`яти днів з дня отримання ним копії даної ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

В разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Кушнір