Справа № 159/4704/14-ц
Провадження № 2/159/1070/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 29 грудня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого - судді Миронюка М.Г.

з участю секретаря Посполітак Г.О.

розглянувши у відкритому судового засідання в місті Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про вселення та усунення перешкод в користуванні житловим будинком ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про вселення та усунення перешкод в користуванні житловим будинком.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є співвласником житлового будинку по АДРЕСА_1. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ним зареєстровано право власності на 2/9 частки житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1. В той же час являючись співвласником житлового будинку вінне має можливості вселитись в даний будинок і використовувати житло для власних потреб, оскільки відповідачка чинить перешкоди, зокрема не надає ключів від вхідних дверей , користується усіма кімнатами в будинку, там знаходиться її майно.

Просить задовольнити його позов та вселити його у житловий будинок АДРЕСА_1 зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод йому у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позов підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити. В подальшому позивач та представник позивача подали заяву про продовження розгляду справи без їхньої участі, і що ними позовні вимоги підтримуються.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнала, не оспорює, що позивач є співвласником житлового будинку АДРЕСА_1, і вважає ,що дане питання може бути врегульоване шляхом укладення мирової угоди.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 також вважає, що спір може буди вирішеним, коли він зустрінеться з позивачем.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 зареєстровано право власностів на 2/9 частки житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.07.2013 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину спадщини видано на ім'я ОСОБА_1 , а свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 частки спадщини видане на ім'я ОСОБА_2.

Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 24.12.2007 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Цим же рішенням визнано право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1,за ОСОБА_7, а також право власності на 1/12 частини цього будинка за ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

З пояснення представника відповідача ОСОБА_6 та тертої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 вбачається, що між сторонами існує спір, але позивачу буде надана можливість вселитися після того, як сторони зустрінуться і обговорять всі спірні питання, які існують між ними.

Отже, на момент подачі позову позивач не може скористатись своїм правом. Відповідно до ст. ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Отже, суд вважає, що позивач не може відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України в повній мірі скористатись своїм правом володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

З огляду на вищевказані норми закону, а також зважаючи на те, що в судовому засіданні сторони не дійшли взаємної згоди щодо встановлення порядку користування житловим приміщенням, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про вселення та усунення перешкод в користуванні житловим будинком слід задовольнити повністю та вселити ОСОБА_1 у житловий будинок АДРЕСА_1 і зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1.

Керуючись ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України на підставі ст.ст.319 ч.1, 369, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про вселення та усунення перешкод в користуванні житловим будинком задовольнити повністю.

Вселити ОСОБА_1 у житловий будинок АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст складено 2 грудня 2015 року.

Головуючий:М. Г. Миронюк