Справа № 589/4543/14-ц р.
Провадження № 2/589/1007/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:-головуючої судді -Стародубцевої Л.О., з участю секретаря судового засідання Бойко М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування виконкому Шосткинської міськради про усунення перешкод у спілкуванні з внуками та у їх вихованні,

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд ухвалити рішення яким:

1.Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у зустрічах з внуками: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з метою особистого спілкування та участі у їх вихованні та визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні внуків - неповнолітного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши наступний графік їх побачень та спілкування:

- протягом кожного навчального року у першу та третю неділю місяця з 09.00 год. до 18.00 год. за місцем проживання ОСОБА_1;

- під час осінніх, зимових та весняних канікул - перший календарний тиждень на початку канікул цілодобово за місцем проживання ОСОБА_1 з правом залишатись внукам, за їх бажанням, ночувати за місцем проживання бабусі.

- під час літніх канікул - липень місяць кожного року, цілодобово, за місцем проживання ОСОБА_1 з правом залишатись внукам, за їх бажанням, ночувати за місцем проживання бабусі.

Позовні вимоги мотивуються тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла дочка позивачки, ОСОБА_5, яка з 19.07.1997 року до часу смерті перебувала в зареєстрованому любі з відповідачем по справі.

Від цього шлюбу у них народилось двоє спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2., які на цей час проживають разом з батьком - відповідачем по справі у АДРЕСА_1.

Відповідач по справі, а зять позивачки, ОСОБА_2, проходить службу в органах внутрішніх справ, і у зв'язку з цим він тривалий час проводить на службі, а позивачу, тобто бабусі, доводилось дуже багато приділяти уваги своїм внукам, допомагати доньці у їх утриманні та вихованні.

На час, коли дочка позивачки була жива бабуся регулярно спілкувалась зі своїми внуками, приймала участь у їх вихованні, матеріально підтримувала, і ніхто не чинив у цьому перешкод.

Однак, після смерті доньки, ОСОБА_2 став чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дітьми, забороняє спілкуватись з ними, настроює дітей проти бабусі.

Позивачка намагалась говорити з батьком дітей, просила вирішити питання про можливі зустрічі зі своїми внуками, однак це не досягло будь-якого результату.

З приводу можливості спілкування з внуками позивач зверталась до органу опіки та піклування а також за місцем служби ОСОБА_2, однак це також не дало бажаного результату.

В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала, мотивуючи тими ж самими обставинами, посилаючись на ст.257 Сімейного Кодексу України, пояснила, що вона має 40 років педагогічного стажу, а тому на її думку вона ніяким чином не може зашкодити у вихованні свої рідних внуків та не втручається у життя зятя. Вважає, що батько дітей забороняючи спілкування з бабусею поводиться з ними негативно, зокрема з старшим сином неправомірно обмежуючи його у всіх відносинах, що негативно впливає на поведінку та психіку дитини. Судові витрати по розгляду справи в суду бере на себе.

Відповідач позов визнав частково, а саме не заперечує проти позовних вимог стосовного старшого сина ОСОБА_3, а відносно малолітнього пояснив, що малолітній син ОСОБА_4 категорично не бажає спілкуватися з бабусею, а тому вважає, що він не має права примусово всупереч його волі віддавати сина бабусі, а тому вважає невірним встановлений позивачкою порядок та графік побачень та спілкування, з урахуванням віку малолітнього.

Пояснив також, що після смерті його дружини, бабуся всіляко втручається в особисте життя відповідача. Так, він на даний час мешкає з співмешканкою, а втручання його тещі негативно впливає як на його особисте життя так і на життя його синів. Втручання проявляється в різноманітних формах: щодо господарювання, виховання дітей їх утримання, харчування, відпочинку та навчання. З цього приводу він неодноразово зауважував тещі, однак остання не реагує. Тому він мав розмову з страшим сином стосовно цієї обставини, оскільки таке втручання також відбувається і через старшого сина під час його відвідування бабусі.

Він як батько рівнозначно відноситься і виховує своїх синів. У харчуванні старшого сина не обмежував і не обмежує, всіляко піклується про них. У дітей є все необхідне в тому числі й свій куточок в квартирі.

Старшому сину ОСОБА_3 він дійсно не давав ключі від квартири, оскільки син негативно поводився, на зауваження не реагував, а продовжував займатися шкідливими звичками: курити, приводив в квартиру як друзів та і невідомих осіб та також разом з ними курив, без будь-якого дозволу брав гроші, повертався до дому пізно.

Представник 3-ї особи- орган опіки та піклування виконкому Шосткинської міськради- головний спеціаліст служби у справах дітей Жаден В.Г., підтримує позов та вважає, що відповідач порушує права бабусі у відповідності до ст. 257 СК України.

Пояснила, що обстеженням метеріально-побутових умов батька дітей встановлена їх належність та відповідність щодо забезпечення дітей всім необхідним та окремих дитячих куточків, про що надала відповідний акт.

Відносно малолітнього сина щодо встановлених позивачкою способів участі покладається на розсуд суду.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_9, пояснила, що вона є дочкою позивачки, дітям є рідною тіткою та хрещеною старшому сину, батько дітей забороняє їм спілкуватися та відвідувати бабусю, як на її думку з особистих міркувань. Незадовільно поводиться із старшим сином, не завжди забезпечує харчуванням, не дає ключів від квартири та сварить його.

Свідок ОСОБА_10, пояснила, що вона є співмешканкою відповідача з яким проживає з лютого 2014 року. Дітям доводиться мачухою, до яких ставиться належним чином. Батько до обох дітей ставиться однаково, дбає про них. Однак, старший син відповідача до неї поводиться незадовільно, тому вона вимагає від нього тактовної поведінки. Бабуся онуків негативно впливає на дітей, тому з цього приводу в сім*ї виникають суперечки та сварки.

Допитаний в судовому засіданні в присутності психолога ОСОБА_11, неповнолітній ОСОБА_3, та малолітній ОСОБА_4, пояснили наступне.

Зокрема неповнолітній ОСОБА_3, пояснив, що він спілкується з бабусею, відвідує її та бажає в подальшому спілкуватися та проводити у неї деякий під час як протягом навчального року так і під час канікул, але у нього з цього приводу з батьком виникають суперечки, оскільки до цього батько відноситься негативно та виказує йому з цього приводу певні заперечення.

Малолітній ОСОБА_4, пояснив, що раніше він спілкувався з бабусею, але на даний час спілкуватися з бабусею та відвідувати її не бажає. Причину цьому не пояснив.

Аналогічні покази діти дали в присутності психолога ОСОБА_11, під час видалення батька із зали судового засідання для об'єктивного з'ясування обставин справи.

Вислухавши пояснення сторін, 3-ї особи, свідків та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_3 померла дочка позивачки, ОСОБА_5, яка з 19.07.1997 року до часу смерті перебувала в зареєстрованому любі з відповідачем по справі.

Від цього шлюбу у них народилось двоє спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2., які на цей час проживають разом з батьком - відповідачем по справі у АДРЕСА_1.

Позивачка по справі є рідною бабусею дітям.

В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, що у сторін виникли непорозуміння та суперечки щодо прийняття участі у спілкуванні та вихованні дітей бабусею, що призвели до негативних наслідків.

Відповідач фактично визнав той факт, що заперечує проти спілкування бабусі з онуками, оскільки вважає, що бабуся втручається в сімейне життя та негативно впливає на онуків. Однак, в ході розгляду справи змінив своє ставлення до позову та проти задоволення позову стосовно старшого онука не заперечує.

Тому, при прийнятті рішення суд враховує, що бабуся постійно спілкувалась та спілкується з старшим онуком, займалась його вихованням і позбавлення її права на спілкування з онуком також позбавляє й онука на спілкування з нею, що не є позитивним фактором що впливає на емоційний стан дитини.

Статтею 257 СК України передбачені права баби та діда, прабаби та прадіда на виховання внуків, правнуків:

1. Баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

2. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Як встановлено в судовому засіданні неповнолітній онук ОСОБА_3 бажає зустрічі та спілкування з бабусею.

Відповідно до ч.3 ст.291 ЦК України фізична особа має право на підтримання зв'язків з членами своєї сім'ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Такого права, оскільки воно має немайновий характер, фізична особа не може бути позбавлена. Оскільки дід, баба, прадід, прабаба, як з боку матері, так і з боку батька є її родичами по прямій висхідній лінії, батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Суду не надано належних та беззаперечних доказів того, що спілкування бабусі з онукам має негативний вплив.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч.8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім*ї.

Враховуючи тлумачення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 257 СК України, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною баби та діда, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип рівності у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Що стосується вимог позивача про надання часу для спілкування з малолітнім онуком ОСОБА_4, слід зазначити наступне.

В судовому засіданні встановлено, що малолітній ОСОБА_4, з урахуванням свого віку, висловив своє категоричне небажання в спілкуванні з бабусею.

З урахуванням відносин, які в даний час склалися між сторонами по справі, особи позивача, відповідача, а також інтересів малолітньої дитини, суд дійшов висновку з урахуванням принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, та

пріоритетному інтересу дитини, недопущенням порушення права позивача на виховання та інтереси самої малолітньої дитини, на підтримку зв'язків з бабусею, суд прийшов до висновку про зобов'язання відповідача у місячний термін з дня набрання рішенням законної сили вишукати та створити умови для даного спілкування у нормальній спокійній обстановці, без суперечок та скандалів та виключити тиск на малолітнього з метою негативного відношення до такого спілкування, за необхідне дозволити батьку бути присутнім при спілкуванні, чи без присутності батька, за бажанням малолітнього, що сприятиме налагодженню взаємостосунків з ними. Таким чином не позбавить права позивача щодо участі у спілкуванні та вихованні малолітнього онука та родинних зв'язків з бабою по лінії матері, любові та турботи з її боку.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,207,208-209,212-215,218,223 ЦПК України, ст.ст. 7, 257 СК України, ч.3 ст.291 ЦК України, ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування виконкому Шосткинської міськради про усунення перешкод у спілкуванні з внуками та у їх вихованні задовольнити частково.

2. Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у зустрічах з внуками: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з метою особистого спілкування та участі у їх вихованні та визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні внуків наступним чином:

- відносно неповнолітного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановити наступний графік їх побачень та спілкування:

- протягом кожного навчального року у першу та третю неділю місяця з 09.00 год. до 18.00 год. за місцем проживання ОСОБА_1;

- під час осінніх, зимових та весняних канікул - перший календарний тиждень на початку канікул цілодобово за місцем проживання ОСОБА_1 з правом залишатись внуку, за його бажанням, ночувати за місцем проживання бабусі.

- під час літніх канікул - липень місяць кожного року, цілодобово, за місцем проживання ОСОБА_1 з правом залишатись внуку, за його бажанням, ночувати за місцем проживання бабусі.

3. Відносно малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановити спілкування за бажанням самого малолітнього.

4. Зобов'язати ОСОБА_2 у місячний термін з дня набрання рішенням законної сили вишукати та створити умови для спілкування з бабусею онука ОСОБА_4 та виключити тиск на малолітнього з метою негативного відношення до такого спілкування та вправі бути присутнім при спілкуванні дитини з бабусею чи без такої присутності за бажанням малолітнього.

У відповідності зі ст. 218 ЦПК України вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особам, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

У разі оскарження рішення, якщо воно не було скасованим, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області Л.О.Стародубцева