АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6585/14 Справа № 180/1260/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Тананайська Ю. А. Доповідач - Михайловська С.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Михайловської С.Ю.

Суддів - Красвітної Т.П., Пономарь З.М.

При секретарі -Жидковій Г.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ДП «Придніпровська залізниця» на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 червня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ДП «Придніпровська залізниця», ОСОБА_3, ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ДП «Придніпровська залізниця», ОСОБА_3, ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування моральної шкоди, задоволені частково.

Стягнуто з ПАТ "Страхова група "ТАС" на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2550 гривень.

Стягнуто з Державного підприємства "Придніпровська залізниця", ОСОБА_3 , солідарно, на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 97 450 гривень.

Вирішено питання про судовий збір.

В апеляційній сказі ДП «Придніпровська залізниця» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та на неправильну оцінку судом доказів та обставин по справі.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги позивача, встановив, що 12 жовтня 2010 року на залізничному переїзді в с. Городище, в районі м. Марганець сталася ДТП, що підтверджується Актом розслідування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 12 жовтня 2010 року на залізничному переїзді 115 км+566 м перегону Нікополь-Марганець Криворізької дирекції залізничних перевезень Придніпровської залізниці від 12-13 жовтня 2010 року, відповідно до якого в результаті зіткнення загинуло 45 особи та 8 осіб травмовано.

В результаті аварії, що сталася на залізничному переїзді в с. Городище, в районі м. Марганець загинув батько позивача - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про смерть.

Згідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнанням, використанням, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом на законних підставах.

Відповідно до п.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберіганням або утриманням якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до п.5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислі потерпілого.

Відповідно до ч.2 ст. 1188 ЦК України, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до чі ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92р "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею. Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

Відповідно до Акту розслідування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 12 жовтня 2010 року на залізничному переїзді 115 км+566 м перегону Нікополь-Марганець Криворізької дирекції залізничних перевезень Придніпровської залізниці від 12-13 жовтня 2010 року, автобус БАЗ-А079 "Еталон", реєстраційний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_5, тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_2, виданий 28 квітня 2010 року Нікопольським ВРАР УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області на ім'я ОСОБА_3 ліцензія на перевезення НОМЕР_3, дійсна до 29.11.2014 року, видана на фізичну особу ОСОБА_3, який мешкає за адресою АДРЕСА_1. Автобус здійснював рейс за маршрутом "Б" у місті Марганець.

Електровоз ВЛ-8 №1583 приписаний до Криворізького локомотивного депо Придніпровської залізниці. Побудований 10.01.1967 на Тбіліському електровозобудівному заводі.

Посилання представника відповідача ДП "Придніпровської залізниці" на те, що вина Державного підприємства «Придніпровська залізниця» не доведена, суд визнав безпідставними, оскільки ДП "Придніпровська залізниця " є власником одного з джерел і підвищеної небезпеки - локомотиву і відповідно до ч.2 ст. 1188 ЦК України повинен відшкодувати заподіяну шкоду незалежно від наявності вини, оскільки шкоду завдано іншим особам (пасажирам).

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи той факт, що позивачу внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки завдано моральної шкоди, тому вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховував значні тяжкі зміни його життєвих зв'язків, глибину душевних страждань, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 100 000 грн.

До пояснень представника ДП "Придніпровська залізниця", що на підтвердження

позовних вимог не надано доказів, суд віднісся критично, оскільки ОСОБА_4

Миколайович втратив батька.

Згідно Полісу ВЕ 0789663 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19 листопада 2009 року з ПАТ "СК "ТАС" ОСОБА_3 застрахував цивільну відповідальність за шкоду, завдану третім особам під час ДТП. Строк дії з 20 листопада 2009 року до 19 листопада 2010 року, забезпечений транспортний засіб - автобус БАЗ А 079-04, номерний знак НОМЕР_1.

Згідно з зазначеним полісом СК несе відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, а також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої і статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

З урахуванням всіх обставин суд прийшов до висновку, що оскільки завдана шкода підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_3, та ДП "Придніпровська залізниця ", а відповідальність ОСОБА_3, застрахована, то суму завданої моральної шкоди в межах ліміту відповідальності страховика - 2550 гривень, стягнув з страхової компанії.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив вищезазначені обставини справи, дав цим обставинам та доказам по справі правильну правову оцінку і, відповідно до вимог ст.ст. 23, 1187, 1188, 1190 ЦК України, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Довід апеляційної скарги ДП «Придніпровська залізниця» про порушення судом норм матеріального та процесуального права, безпідставний, оскільки таких порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли потягнути скасування правильного по суті рішення, колегією суддів не встановлено.

Довід апеляційної скарги ДП «Придніпровська залізниця» про неправильну оцінку судом доказів та обставин справи, необґрунтований, оскільки зводиться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключним правом суду.

Таким чином, рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ДП «Придніпровська залізниця» відхилити.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді :