справа № 179/2343/14-ц
провадження № 2/179/827/14
МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2014 р. Магдалинівський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Новік Д.І.

за участю: секретаря судового засідання - Кривошлик І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його тітка - ОСОБА_3, про що свідчить видане повторно свідоцтво про її смерть серії НОМЕР_1 від 25 грудня 2009 року, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з належної останній земельної ділянки площею 5,740 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 006919, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 1816 від 03 листопада 2000 року, виданого на ім'я ОСОБА_3, прізвище якої після укладення шлюбу стало "ОСОБА_3", однак Державний акт нею на її нове прізвище не переоформлявся.За життя померла залишила заповіт від 21 лютого 2006 року, посвідчений секретарем виконкому Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 38, по якому вказану земельну ділянку заповідала йому, тому він є єдиним спадкоємцем за заповітом, при цьому інших спадкоємців за законом, які мають право на обов'язкову частку у спадщині не має.

Для оформлення свідоцтва на спадщину він звернувся до нотаріальної контори, де йому в письмовому вигляді 17 листопада 2014 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз'яснено право на звернення до суду, в зв'язку з чим, він вимушений звернутись до суду з даним позовом.

У судове засідання представник позивача - ОСОБА_5, що діє на підставі угоди про представництво клієнта адвокатом від 17 листопада 2014 року (а.с. 3, 4) не з'явилась, до суду надала заяву (а.с. 33), згідно якої просить справу розглянути в її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, до суду надано заяву (а.с. 31), в якій просить суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає.

З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення, згідно ст. 174 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла тітка позивача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження (а.с. 5) - ОСОБА_3, про що свідчить видане повторно свідоцтво про її смерть серії НОМЕР_1 від 25 грудня 2009 року (а.с. 11), після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з належної останній земельної ділянки площею 5,740 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 006919, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 1816 від 03 листопада 2000 року, виданого на ім'я ОСОБА_3 (а.с. 10, 12), прізвище якої після укладення шлюбу стало "ОСОБА_3" (а.с. 32), однак Державний акт нею на її нове прізвище не переоформлявся.

За життя померла залишила заповіт від 21 лютого 2006 року, посвідчений секретарем виконкому Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 38 (а.с. 7-9), по якому вказану земельну ділянку заповідала позивачу, тому останній є єдиним спадкоємцем за заповітом, при цьому інших спадкоємців за законом, які мають право на обов'язкову частку у спадщині не має.

Для оформлення свідоцтва на спадщину позивач звернувся до нотаріальної контори, де йому в письмовому вигляді 17 листопада 2014 року (а.с. 6) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз'яснено право на звернення до суду, в зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом (а.с. 1, 2).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно до ст.ст. 1235, 1236 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, при цьому заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

У відповідності до ст.ст. 1268, 1273, 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при цьому спадкоємець за законом чи за заповітом може відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги протягом строку для прийняття спадщини подавши заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Право позивача на спадщину в порядку спадкування за заповітом підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах цивільної справи в їх сукупності та які були приведене вище, а також копією спадкової справи № 222/2008 відкритої після смерті ОСОБА_3 (а.с. 18-30).

Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачем право власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки, законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповідає вимогам чинного законодавства і обґрунтована на обставинах справи та доказах про належність земельної ділянки спадкодавцю, суд вважає за необхідним постановити рішення про визнання за позивачем права власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом.

Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК України).

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1225, 1235, 1236, 1258, 1268, 1272-1274 ЦК України, ст.ст. 3, 5-8, 10, 11, 57-66, 174, 197, 208-210, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 21 лютого 2006 року секретарем виконкому Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за № 38, після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 5,740 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 006919, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 1816 від 03 листопада 2000 року, виданого на ім'я ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі проголошення рішення у відсутності особи, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя Новік Д.І.