Справа № 555/2344/14-ц
Номер провадження 6/555/49/14
У Х В А Л А

"20" жовтня 2014 р. Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельника В. Я.

при секретарі Лисенко О. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне цивільну справу за поданням районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, стягувач: ОСОБА_1, боржник: ОСОБА_2, про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Мага А.В. в поданні від 6 жовтня 2014 року, погодженому начальником РВ ДВС Хмельницького МРУЮ ОСОБА_3, яке надійшло до суду 20 жовтня 2014 року вказує, що боржник ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання рішення Березнівського районного суду від 18 березня 2003 року в справі № 2-517/2003 про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 по 1/4 частині заробітку щомісяця, але не менше 1/2 неоподаткового мінімуму доходів громадян на дитину, починаючи з 26 лютого 2003 року і до його повноліття.

Рішення суду за результатами розгляду подання просить надіслати на адресу ДВС для подальшого направлення до Державної прикордонної служби України.

Дослідивши надані ДВС Хмельницького МРУЮ докази до подання від 6 жовтня 2014 року № 15919, суд приходить до висновку, що подання в суд внесено передчасно, а державний виконавець не довів, що ним ужито всіх передбачених Законом "Про виконавче провадження" заходів для виконання рішення.

З наданих ним матеріалів відсутній доказ того, що боржник ОСОБА_2 у встановленому законом порядку повідомлений про необхідність добровільного виконання рішення, як того вимагає ч.3 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження", та що він особисто отримував копію постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Слід зазначити, що державним виконавцем проведено лише збір інформації про наявність або відсутність у боржника нерухомого майна чи транспортних засобів. При цьому зроблено це ще у березні 2010 року. Тоді як виконавчий лист надійшов для виконання в ДВС, як про свідчить штамп на його копії, 7 квітня 2003 року за № 1232, а подання датоване 6 жовтня 2014 року.

Матеріалами подання не доведено, що боржнику ОСОБА_2 надсилалися і він отримував виклики державного виконавця про необхідність прибути у відділ ДВС.

А зазначення цього факту начальником ДВС в поданні начальнику РВ УМВС україни в Хмельницькій області ще від 31 серпня 2006 року з висновком про те, що боржник від сплати аліментів в добровільному порядку відмовляється, не може бути підставою для визнання його доведеним.

На користь такого висновку свідчить також постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 20 вересня 2004 року, в якій старший дізнавач ХмельницькогоРВ УМВС України зробив висновок про відсутність в діях ОСОБА_2 ознак злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України.

Невідомі результати розгляду Хмельницьким міськрайонним судом подання державного виконавця від 3 жовтня 2008 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, яке у разі позитивного його вирішення також могло б свідчити про обгрунтованість подання і про ставлення боржника ОСОБА_2 до виконання свого зобов'язання.

Державний виконавець не надав доказів обстеження майнового стану боржника за місцем його проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, державний виконавець Мага А.В. не довів, що ним вжито усіх передбачених законом заходів для примусового виконання судового рішення відповідно до вимог ст. 52 Закону України Про виконавче провадження" в разі ухилення боржника від його добровільного виконання.

Обмеження особи у виїзді за межі України, на думку суду, є крайнім заходом при ухиленні боржника від виконання судового рішення, а тому такий захід може бути застосовано лише до особи, яка дійсно ухиляється від його виконання.

Адже згідно з п.5 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є обмеженням права особи на вільне пересування і має застосовуватися у разі умисного ухилення його від виконання рішення суду, чого державний виконавець в судовому засіданні не довів.

Як роз'яснив Верховний Суд України в Узагальненні судової практики від 1 лютого 2013 року значення словосполучення "ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Подібних діянь з боку боржника не встановлено, а державним виконавцем їх вчинення ОСОБА_2 не доведено.

За встановлених обставин суд приходить до висновку про безпідставність внесеного подання і відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, п.5 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", суд

У Х В А Л И В:

Відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі її оскарження особою, яка була відсутня в судовому засіданні - протягом п'яти днів з дня отримання нею її копії.

Суддя: ОСОБА_5