10.12.2014 Єдиний унікальний номер 205/6869/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - Позивач ) звернувся по суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він, ОСОБА_1, з ОСОБА_2 (далі - Відповідач) перебував у фактичних шлюбних відносинах з початку 2011 року до кінця 2012 року. Від цих шлюбних стосунків мають малолітню дитину, сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Далі позивач зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2012 року вирішено стягнути з нього, ОСОБА_1, на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь матері, ОСОБА_2, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення повноліття сином, починаючи стягнення з 24 липня 2012 року, та аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення сином трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року, починаючи стягнення також з 24 липня 2012 року. Однак, позивач зазначає, що на даний час він має вкрай тяжке матеріальне становище, вважає, що розмір аліментів, які з нього стягуються можливо зменшити, виходячи з того, що розмір стягуваних з нього аліментів є обтяжливим для нього, оскільки на теперішній час його сімейне становище змінилось, а саме: на його утриманні крім сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться ще і син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також, і дружина ОСОБА_5, яка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Окрім цього, позивач зазначає, що він працевлаштувався з 01 серпня 2013 року до ТОВ «ЦВК ІНВЕСТ», де отримує заробітну плату у розмірі 1 400 грн. 00 коп. Однак, з урахуванням того, що рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2012 року він повинен відрахувати щомісячні платежі в якості аліментів в загальному розмірі 700 грн. 00 коп., йому не вистачає коштів на утримання своєї дружини та сина, та взагалі забезпечити себе необхідним. Окрім цього, позивач взагалі вважає, що розмір аліментів призначений за рішенням суду перевищує 50 % від загального його доходу та залишає його сім'ю без засобів до існування, а також, той факт, що його друга дитина має рівні права, фізичний та духовний розвиток, обов'язок на забезпечення яких покладено на нього, як батька, вважає за необхідне звернутися до суду та просити суд зменшити розмір аліментів, стягуваних на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2012 року з нього, ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із 400 грн. 00 коп. до 1/5 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, а також, позивач просить повністю звільнити його, ОСОБА_1, від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення сином трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року, починаючи стягнення з 24 липня 2012 року.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити по мотивах, що викладені в позовній заяві. Після оголошення перерви у судове засідання з приводу завершення розгляду справи та проведення судових дебатів позивач не з'явився, надав суду заяву про завершення розгляду справи без його участі, в якій просив позов задовольнити.

Відповідач під час проведення судового засідання позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні з мотивів необґрунтованості позовних вимог, в судових дебатах участі не приймала, в судове засідання з цього приводу не з'явилась, надавши суду заяву про завершення розгляду справи без її участі, в якій просила в задоволені позову відмовити.

Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на нижчевикладене.

Так, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2012 року вирішено стягувати з ОСОБА_1на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь матері, ОСОБА_2, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення повноліття сином, починаючи стягнення з 24 липня 2012 року, та аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення сином трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 13-14).

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином у зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення.

Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї.

Разом з цим, на підтвердження доводів щодо отримання систематичного заробітку у вигляді заробітної плати у ТОВ «ЦВК ІНВЕСТ», або наявності інших систематичних та регулярних платежів на свою користь, позивач не надав жодного належного та допустимого доказу. Навпаки, згідно відомостей трудової книжки позивача, 16.06.2014 року така особа, що бере участь у справі, була звільнена з посади електрогазозварника ТОВ «ЦВК ІНВЕСТ» за власним бажанням.

Відтак суд доходить висновку, що позивач ОСОБА_1є не працевлаштованим, у зв'язку з чим регулярного заробітку не має, і в суду відсутні правові підстави вважати, що матеріальний стан платника аліментів змінився, порівняно із тим, який існував на час стягнення аліментних платежів у судовому порядку.

Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Разом з цим, доводи позивача щодо перебування дружини ОСОБА_5 та сина ОСОБА_4 на його повному утриманні спростовуються матеріалами справи, зокрема довідкою УПСЗН Ленінського району м. Дніпропетровська відповідно до змісту якої ОСОБА_5 перебуває на обліку в означеному управлінні та отримує систематично тимчасову грошову допомогу на 1 (одну) дитину, щомісячну одноразову грошову допомогу при народжені першої дитини, та періодичну грошову допомогу непрацюючим жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку (а.с.29-31).

Відповідно до ст.ст.150, 180 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя.

Однак, розмір аліментів, який просить стягнути позивач на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на думку суду, є заниженим. Суд, з огляду на економічні показники в країни, вважає, що розмір аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідача на утримання дитини не є значним (такий розмір аліментних платежів у розмірі 400 грн. 00 коп. фактично дорівнює лише третині прожиткового мінімуму на 2014 рік в Україні, який визначений для дитини віком до 6 років у розмірі 1032 гривень), та відповідає законодавчо закріпленій концепції необхідної участі батьків в утриманні дитини (ст. 51, 52 Конституції України), а обставини, наведені позивачем в обґрунтування необхідності зменшення розміру аліментів, не свідчать про необхідність зміни їх розміру в сторону зменшення. З аналогічних мотивів суд не вбачає правових підстав для зміни розміру стягнутих аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. 00 коп. на утримання матері дитини, до досягнення сином трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Таким чином, встановивши обставини справи, суд доходить висновку, що в задоволені позову слід відмовити з огляду на його необґрунтованість та недоведеність позовних вимог.

У зв'язку із відмовою в задоволені позову, на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі у вигляді судового збору слід віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150, 180, 182, 192 СК України ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

1. В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Мовчан