АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2379/14 Справа № 203/1267/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Підберезний Г. А. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Глущенко Н.Г., Кіктенко Л.М.,

при секретарі - Бец Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго», третя особа - ОСОБА_3, про стягнення вартості не відпущеної електричної енергії та відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2014 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про стягнення вартості не відпущеної електричної енергії та відшкодування шкоди.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що судом не враховані обставини у справі та порушені норми матеріального права, а тому просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін із наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до договору дарування квартири від 14.07.1995 року позивач є власником квартири АДРЕСА_1, але не повідомляв відповідача про даний факт, не звертався до енергопостачальника із заявою про укладення з ним договору про користування електроенергією, фактично здійснював без договірне споживання електроенергією.

Під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у позивача за адресою: АДРЕСА_1, що проводилась 19.11.2012 року згідно із п.п. 21, 37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. № 1357 (далі Правил), відповідачем було виявлено порушення п.48 Правил, а саме зниження показів приладу обліку шляхом застосування спеціального пристрою - магніту. На момент здійснення технічної перевірки магніт було встановлено безпосередньо на лічильник, в результаті чого електрична енергія споживається, але розрахунковим засобом обліку не враховується. Відповідно до пояснювальної записки працівників відповідача при огляді лічильника було виявлено магніт на оглядовому склі лічильника, під дією якого диск лічильника не обертався. Також дане порушення було зафіксовано під час фотографування, яке проведене в результаті технічної перевірки. На фотокопіях, виконаних представниками енергопостачальника чітко видно вказаний вище пристрій, встановлення якого призвело до споживання не облікованої електроенергії.

Тому, 19.11.2012 року відповідачем було правомірно зафіксовано факт крадіжки електроенергії.

Керуючись п. 53 Правил був складений акт про порушення від 19.11.2012 року № Д 016668. Вказаний акт підписаний позивачем власноручно і зазначено, що він не мас зауважень.

11.12.2012 року від ОСОБА_2 поступила заява з проханням про перенесення дати комісії на 20.11.2012 року. 16.11.2012 року ОСОБА_2 добровільно оплатив 9269,52 грн. згідно акту.

20.11.2012 року відбулось засідання комісії РЕМ 4 по розгляду актів про порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення. Комісією розглянуто акт № Д 016668 від 19.11.2012 року. На підставі виявленого порушення Правил було здійснене нарахування розміру завданих збитків у розмірі 15269,52 грн., відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року N 562, (далі - Методика). Порушення, передбачено п. 3.1. пп. 3) Методики, а саме ...інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладу обліку.

Оскільки за період розрахунку по акту за лічильником було спожито електроенергії на суму 860,35 грн., то 16129,87 грн. - 860,35 грн. = 15269,52 грн. Відповідачем було добровільно сплачено суму спричинених збитків у розмірі 9269,52 грн., таким чином 15269,52 грн. - 9269,52 грн. = 6000 грн., і саме ця сума є боргом з урахуванням часткової оплати. Тому суд прийшов до висновку про правомірність нарахування до сплати споживачу суми у розмірі 15269,52 грн., на підставі акту.

Посилаючись на вимоги п.35 Правил суд обґрунтовано зазначив, що в даному випадку електроенергія була відключена через вину самого споживача, що здійснював розкрадання електроенергії. Договір про користування електроенергією на день виявлення порушення був відсутній, позивач користувався електроенергією на загальних умовах як споживач, тому немає підстав посилатись на конкретний пункт договору, де б були прописані підстави, умови нарахування, певна формула чи інше стосовно двократної вартості не відпущеної електроенергії.

З приводу вимог позивача про повернення грошового внеску по акту порушення у розмірі 9269,52 грн., суд обґрунтовано зазначив, що був встановлений факт порушення позивачем Правил користування електричною енергією, а тому відсутні підстави для повернення цієї суми, яка частково сплачена позивачем на відшкодування збитків.

Вимоги позивача про повернення йому 458,78 гривень, сплачених за підключення до електропостачання суд обґрунтовано вважав безпідставними, оскільки сплата зазначеної суми відповідає вимогам п.36 Правил.

Вимоги позивача з приводу компенсування йому вартість нарахованої електричної енергії на користь споживача у сумі 15269,52 грн. та із приводу стягнення неустойки в розмірі 9269,52 грн. суд не задовольнив із тих підстав, що вони не ґрунтуються на законі.

Не можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що нарахування грошових сум відповідачем проведене із порушенням вимог Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил, відсутній протокол комісії №149 від 16.01.2013 року, дії працівників товариства суперечать вимогам закону, та ґрунтуються на припущеннях, а також між сторонами укладений письмовий договір.

Із зазначених ОСОБА_2 предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стала неправомірність складання працівниками ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» акта про порушення правил користування електричною енергією, його невідповідність фактичним обставинам, і як наслідок - прийняття неправомірного рішення комісією постачальника про нарахування суми збитків, завданих постачальнику електричної енергії та встановлених актом від 19.11.2012 року.

Правовідносини між сторонами регулюються у тому числі Постановою КМ України №1357 від 26.07.1999 року "Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення", Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 04.05.2006 року.

Разом з тим, згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Акт про порушення правил користування електроенергією, а також протокол комісії про визначення суми збитків, складений працівниками ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго», які діяли як посадові особи товариства.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач не надав належних та достовірних доказів згідно вимог ст.ст.57-60,64 ЦПК України, які б свідчили про неправомірність складання акта від 19.11.2012 року та протоколу комісії від 20.11.2012 року.

Зазначені документи відповідають вимогам нормативних актів та фактичним обставинам у справі, а тому дії відповідача щодо відключення квартири позивача від електропостачання та нарахування розміру збитків є правомірними. Крім того, позивач сплатив добровільно відповідачу частину завданих збитків.

Що стосується доводів позивача про неправильність нарахування відповідачем розміру збитків і не врахування укладеного між сторонами договору, то вони є безпідставними.

Як вбачається із матеріалів справи договір №3917063 від 19.11.2012 року був укладений уже після того, коли вже був виявлений факт порушення споживачем правил користування електричною енергією. А тому безпідставними є вимоги позивача про застосування умов цього договору до акту від 19.11.2012 року, на підставі якого і було складено протокол комісії від 20.11.2012 року.

Також в матеріалах справи відсутні докази про те, що діями відповідача було порушено вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки був встановлений і доведений факт порушення позивачем правил користування електричною енергією. Як наслідок цього, а також із врахуванням правомірності дій відповідача, безпідставними є доводи позивача про спричинення йому відповідачем будь-якої шкоди.

Враховуючи правомірність нарахування розміру збитків, а також те, що позивач добровільно сплатив частину завданих відповідачу збитків, у зв'язку із чим відсутні підстави для застосування вимог ст.ст. 16,22,23,526,611,1172,1212,1213 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів» та стягнення із відповідача будь-яких грошових сум компенсації.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення позову.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків місцевого суду не спростовують, а тому відповідно до вимог ст.308 ЦПК України рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів із моменту проголошення.

Судді: