Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"05" листопада 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Нестеровському Б.Ю.

за участю прокурора - Хомюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києві, цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом, в якому просить суд: позбавити ОСОБА_2, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В червні 2002 року ОСОБА_2 покинув її та дитину та проживав окремо. Дитині на той час виповнилося лише 8 місяців. З травня 2003 року шлюбні відносини між ними фактично були припинені. З цього часу відповідач жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконував, не брав педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Тобто, зовсім втратив інтерес до сімейного життя та до дитини. На підставі чого вона вимушена була звернутися до суду з проханням розірвати їхній шлюб. 16 червня 2004 року шлюб було розірвано. З червня 2002 року ОСОБА_2 проживає окремо. Де він фактично мешкає їй не відомо, знає лише тільки те, що на час розлучення він проживав за адресою: АДРЕСА_3. Ніякого зв'язку з ними відповідач не підтримує, та участі у вихованні сина не приймає, що перестало забезпечувати сімейне виховання та суперечить інтересам дитини. З серпня 2003 року вона знаходилася в громадянському шлюбі з ОСОБА_4 З цього часу всі питання (матеріальні, виховані, духовні та інші) став вирішувати саме ОСОБА_4 А з грудня 2008 року вона офіційно зареєструвала свій шлюб з ОСОБА_4 ЇЇ син - ОСОБА_3 знає лише одного батька - ОСОБА_4, а про існування справжнього батька - ОСОБА_2, не знає взагалі. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Додатково її син - ОСОБА_3 займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях. Ці заняття потрібні її сину для всебічного розвитку. Він відвідує кожний предмет з задоволенням та навчається на відмінно. Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості.

Позивач, в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу за її позовом розглядати у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, в тому числі через оголошення в пресі, суд про причини неявки не повідомив.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, відповідача та представника третьої особи, та за згодою позивача ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, батьками якого записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 5).

16 червня 2004 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Прізвище дружини після розірвання шлюбу - ОСОБА_1 (а.с.6).

В подальшому, ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 (а.с.7).

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_6, ОСОБА_7, останні знайомі з ОСОБА_3 з червня 2005 року. Він разом зі своєю мамою, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 переїхали проживати до їхнього будинку в квартиру № 95, де проживають на даний час. ОСОБА_3 вихований та чемний хлопчик. ОСОБА_4 він називає батьком. Що стосується справжнього батька хлопчика, ОСОБА_2, то вони ніколи його не бачили. До цього часу вони та всі мешканці будинку, в якому вони проживають, вважали справжнім батьком ОСОБА_4

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4, останній з серпня 2003 року проживає разом з ОСОБА_1 та її дитиною ОСОБА_3 З грудня 2008 року він офіційно зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 По даний час вони проживають втрьох за адресою: АДРЕСА_1. Дитина ОСОБА_3 мешкає з ними. Вже одинадцять років разом з дружиною ОСОБА_1 він виховує та піклується за ОСОБА_3 Всі питання (матеріальні, духовні та виховні) вирішують в їхній сім'ї він та його дружина ОСОБА_1 ОСОБА_3 називає його батьком. Він не знає про існування біологічного батька ОСОБА_2 Він ніколи не приходив до них, не займався та не цікавився життям ОСОБА_3 (а.с.12).

Вказані вище обставини також підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с. 13-17).

Як вбачається з довідки форми 3, виданої Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 402 від 06 листопада 2013 року № 863, ОСОБА_3 разом з матір'ю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).

Згідно довідки, виданої тренером офіційного представництва айкідо в Україні від 05 грудня 2013 року, ОСОБА_3 займається з 08 вересня 2012 року по сьогоднішній день в підлітковому клубі «Ровесник» ЦМП Дніпровського району м. Києва в секції «Айкіло Реншінкай Україна». Йому відомо, що вихованням дитини займається мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_4 Про існування громадянина ОСОБА_2 йому нічого не відомо. Стверджує, що він ніколи не з'являвся та не відвідував занять (а.с.20).

Відповідно до характеристики, виданої суспільно-гуманітарною гімназією № 176 м. Києві, ОСОБА_3 навчається в даному навчальному закладі з першого класу. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний та уважний учень. Має навчальні досягнення високого рівня. Навчається в повну міру своїх сил. ОСОБА_3 зарекомендував себе як товариський і врівноважений учень. Завжди дотримується правил поведінки, ніколи не виступав порушником дисципліни. Користується повагою серед викладачів та товаришів. До цього часу батьком хлопчика вважали ОСОБА_4 Іншого батька ОСОБА_2 вони не знають, так як жодного разу ні в навчальному закладі, ні поза його межами його не бачили. ОСОБА_3, наскільки їм відомо, знає лише одного батька ОСОБА_4 Сім'я ОСОБА_4 приділяє належну увагу вихованню свого вина та є зразковою (а.с.21).

Відповідно до листа-відповіді Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 01 вересня 2014 року, місцезнаходження ОСОБА_2 не встановлено (а.с.22).

Згідно висновку засідання органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав (протокол засідання Комісії № 16 від 03 вересня 2014 року) від 09 вересня 2014 року, комісією було встановлено, що батьки дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в 2004 році. Дитина проживає з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, яка самостійно займається його вихованням та утриманням. Батько дитини, ОСОБА_2, з 2004 року з сином не проживає, вихованням та утриманням дитини не займається, не цікавиться його життям та здоров'ям, матеріально не допомагає. Малолітній ОСОБА_3, 2001 року народження, навчається в шостому класі навчально-виховного комплексу № 176 Дніпровського району м. Києва. Батька учня жодного разу ні в навчальному закладі, ні поза його межами не бачили. Враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що він ухилявся від виховання та утримання дитини (а.с. 23-24).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3, та позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 164 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 10, 58, 60, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: