Справа № 317/4627/13-ц
№/п 2/317/206/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.,

при секретарі: Парахіній А.С.

За участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дана» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Пахар», третя особа: Головне управління Державне земельне агентство у Запорізькій області про визнання недійсним договору оренди та визнання права користування земельною ділянкою та по зустрічному позову ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дана» , Товариства з обмеженою відповідальністю «Пахар» про визнання договору оренди землі таким, що припинив свою дію, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2013 року позивач ТОВ «Дана» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Пахар», третя особа: Головне управління Державне земельне агентство у Запорізькій області про визнання недійсним договору оренди та визнання права користування земельною ділянкою, який уточнювали в грудні 2013 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 18.01.2008 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАНА» та ОСОБА_5 був укладений договір оренди землі, який зареєстрований у ЗРФ ЦДЗК 25.03.2008 р. за № 6. Договір оренди був укладений на 5 років, тобто до 18.01.2013 року.23.04.2010 року ОСОБА_5 померла.

До відповідача ОСОБА_4 , яка є спадкоємцем ОСОБА_5 перейшли права орендодавця, які передбачені договором оренди за № 6 від 18.01.2008 р. Тому ТОВ «ДАНА» продовжувало належним чином виконувати зобовязання з виплати орендної сплати, а відповідачка приймала орендну плату вважаючи її отримання належним виконанням договору оренди з боку орендаря.

Так, починаючи з 2010 року замість померлого орендодавця ОСОБА_5Є орендну плату в розмірі передбаченому договором оренди на протязі 4 років отримувала її спадкоємиця ОСОБА_4, а саме: у 2010 році ОСОБА_4 отримала 1,5 тони зерна; у 2011 році ОСОБА_4 отримала 1,5 тони зерна; у 2012 році ОСОБА_4 отримала 2 тони зерна; у 2013 році ОСОБА_4 отримала 2 тони зерна;

Вказані відомості про фактичне отримання відповідачкою орендної плати по договору оренди за № 6 від 18.01.2008 р. підтверджується довідкою ТОВ «Дана» вих. №168 від 04.11.2013 року та особистими підписами відповідачки на відомостях про отримання орендної плати за 2010, 2011, 2012,2013 роки.

В порушення вимог ч. 3 ст. 148-1 Земельного кодексу України відповідачка ОСОБА_4 ухилялася від надання ТОВ «Дана» передбачених законом документів та на словах, при черговому отриманні орендної плати пояснювала, що нею ще не в повному обсязі оформлені документи на спадщину.

Відсутність письмових заперечень з боку відповідачки ОСОБА_4, отримання нею 20.07.2013 року орендної плати за 2013 рік, а також продовження відкритого та безперешкодного користування орендарем земельною ділянкою № 57 після закінчення строку договору оренди, свідчить про згоду відповідачки на поновлення договору на новий строк та прийняття виконання договору.

Таким чином, оскільки ТОВ «Дана» були виконані всі передбачені законом дії щодо продовження договору оренди, а договір оренди земельної ділянки № 6 від 18.01.2008 р. є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

На підставі наведеного, позивач вважає, що ТОВ «Дана» має право користування земельною ділянкою № 57 на умовах договору оренди земельної ділянки № 6 від 18.01.2008 р. до 18.01.2018 року.

У вересні 2013 року ТОВ «Дана», отримало заяву-повідомлення ТОВ «ПАХАР» № 2/08 від 30.08.2013р. з якого дізналося, що відповідачка ОСОБА_4 отримала на земельну ділянку акти про право власності на землю на своє імя, після чого уклала договір оренди земельної ділянки з ТОВ «ПАХАР». Договір оренди між ОСОБА_4 і ТОВ «ПАХАР» зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.08.2013 р за індексним номером 7662935.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» невідємною частиною договору оренди землі є акт приймання-передачі обєкта оренди. ТОВ «ДАНА» на умовах договорів оренди земельної ділянки 18.01.2008 р. прийняло земельну ділянку, яка належала спадкодавцям відповідача по акту приймання-передачі. Однак до дійсного часу зазначена земельна ділянка не поверталася, оскільки відповідач не звертався за її поверненням.

У звязку із тим, що земельна ділянка № 57 фактично знаходиться у користуванні позивача, вона не могла бути передана відповідачу - ТОВ «ПАХАР».

Договори оренди земельної ділянки укладені в порушення вимог ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», оскільки фактично земельна ділянка не була передана відповідачу - ТОВ «ПАХАР», тому що знаходиться на даний час у користуванні позивача.

Позивач вважає, що договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «ПАХАР» порушують земельне законодавство України та права ТОВ «ДАНА» на користування земельною ділянкою № 57, тому що на підставі акту приймання-передачі від 18.01.2008 року вона перебуває у користуванні позивача та не була витребувана у нього.

Тому на підставі вищевикладеного ТОВ «Дана» були вимушені звернутись до суду, та просить суд визнати за ТОВ «ДАНА» () право користування земельною ділянкою № 57 на умовах викладених в договорі оренди земельної ділянки №№ 6 від 18.01.2008 року на строк до 18.01.2018 року, а також визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між ТОВ «ПАХАР» та ОСОБА_4 зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.08.2013р за індексним номером 7662935 та скасувати його державну реєстрацію.

04.02.2014 року до суду звернулась з зустрічним позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дана», Товариства з обмеженою відповідальністю «Пахар» про визнання договору оренди землі таким, що припинив свою дію.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог, позивач по зустрічному позову посилається на те, що 18 січня 2008 року між ОСОБА_5 (матір*ю ОСОБА_4П.) та ТОВ «Дана» в особі директора ОСОБА_6 було укладено договір оренди землі б/н, яка знаходиться на території Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області, загальною площею 6,76 га. Вказаний договір був зареєстрований у Державному комітеті України по земельних ресурсах, центру Державного земельного кадастру Запорізької регіональної філії 25.03.2008 року за № 6. В силу ч. 1 ст.210 ЦК України та ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про оренду землі» в редакції, що діяла на час укладення договору, договір оренди землі підлягає державній реєстрації і виходячи із змісту ст.ст. 210, 640 ЦК України, ст. 125 ЗК України, ст. 18 ЗУ «Про оренду землі» є укладеним з моменту його державної реєстрації. Згідно п. 8 Договору оренди землі строк його дії визначено на 5 років, тобто до 25.03.2013 року.

23 квітня 2010 року ОСОБА_5 померла. 23 квітня 2013 року ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене ОСОБА_7 державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори, що зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 2796247, номер запису про право власності №761292.

Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з земельної ділянки, розташованої на території Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області, площею 6,76 гектарів, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 032833, виданого на підставі розпорядження голови Запорізької державної районної адміністрації від 25.09.2002 року за № 4/123, та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 57 від 17.01.2003 року.

Таким чином, з 23.04.2013р. власником земельної ділянки № 57 є ОСОБА_4

В порушення п. 21 вказаного Договору, після припинення його дії у звязку із закінченням строку орендар не повернув орендодавцеві земельну ділянку, знаючи про небажання власника землі продовжувати строк дії Договору оренди. Відповідач ТОВ «Дана» продовжував нею володіти та користуватись, чим порушує права орендодавця.

З часу отримання позивачкою ОСОБА_4 права власності на землю змінюється сторона договору оренди.

Так як ОСОБА_4, як новий власник землі, договір оренди землі з ТОВ «Дана» не підписувала, відповідно у неї не було волевиявлення на використання її земельної ділянки вказаним товариством.

Враховуючи закінчення строку дії договору та статус сторони договору, з часу отримання ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку, позивач за зустрічним позовом вважає договір оренди таким, що припинив свою дію.

Як було зазначено, відповідно до п. 8 Договір оренди землі між ОСОБА_5 та ТОВ «Дана» укладено на 5 років, з обовязковою умовою щодо : «Після закінченим строку договору орендар має право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

Однак дану вимогу відповідач по зустрічному позову ТОВ «Дана» не виконав, будь - яких повідомлень на адресу орендодавця ОСОБА_4 у зазначений строк не надсилав.

На початку серпня 2013 року, під час особистого спілкування, ОСОБА_4 повідомила представника ТОВ «Дана» про те, що вона вважає договір оренди землі від 18.01.2008 року, укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ «Дана» таким, що припинив свою дію у звязку із закінченням строку, на який його було укладено. І бажання продовжувати договірні відносини вона не має. Однак дане повідомлення залишилося проігнорованим у звязку з чим позивачка ОСОБА_4 змушена вирішувати питання у судовому порядку, та просить суд визнати таким, що припинив свою дію договір оренди землі б/н, укладений 18 січня 2008 року між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дана» з 25 березня 2013 року, а також зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Дана» не вчиняти дій, які б перешкоджали ОСОБА_4 користуватись, розпоряджатись та володіти земельною ділянкою № 57, площею 6,76 га, що знаходиться на території Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області та належить їй на праві власності згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 23.04.2013 за р.№ 494.

В судове засідання зявився представник позивача за первісним позовом ТОВ «Дана», ОСОБА_1, яка діяла на підставі довіреності від 02.01.2014 р., позовні вимоги ТОВ «Дана» підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Щодо зустрічного позову, надала заперечення, згідно яких вважає, що у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 має бути відмовлено внаслідок невірно обраного способу захисту порушеного права, що відповідно до правової позиції викладеної у п.3 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» чітко встановлює, що повідомлення про те, що орендодавець вважає договір оренди таким, що припинив свою дію в звязку із закінченням строку, повинно бути: оформлено в письмовому вигляді; зроблено не пізніше ніж у місячний строк після закінчення дії договору.

Також, у зустрічному позові не вказано, під час спілкування з якою посадовою особою ТОВ «Дана» було здійснено таке повідомлення, а також якими доказами це підтверджується. У ТОВ «Дана» особистий прийом громадян ведеться директором та комерційним директором. На підприємстві ведеться Журнал особистого прийому громадян в якому здійснюється реєстрація осіб із зазначенням мети особистого прийому громадян. Якби ОСОБА_4 приходила на особистий прийом до керівництва ТОВ «Дана», відмітка про це обовязково містилася б в Журналі реєстрації особистого прийому громадян. Якби ОСОБА_4 подала письмову заяву, вона була б обовязково зареєстрована у Журналі реєстрації вхідної кореспонденції.

Однак, оскільки ОСОБА_4 ніколи до керівництва ТОВ «Дана» ні з якими заявами та повідомленнями не зверталася будь-які записи щодо неї в реєстраційних журналах підприємства відсутні. Крім того ОСОБА_4 продовжувала отримувати орендну плату по 2013 рік включно.

Враховуючи вищенаведене, представник позивача за первісним позовом вважає, що договір оренди земельної ділянки № 57 укладений 18.01.2008 року та зареєстрований в ЗРФ ЦДЗК за № 6 повністю відповідає вимогам чинного законодавства України та не порушує прав ОСОБА_4 як власника земельної ділянки та просить суд відмовити ОСОБА_4 в зустрічному позові.

В судове засідання також звилась відповідач за первісним позовом та позивач по зустрічному позову ОСОБА_4, яка заперечувала в повному обсязі проти позову ТОВ «Дана».

Відповідач по первісному позову повністю підтримав зазначене в запереченнях на позов, а також вважав за необхідне зазначити, що ТОВ «ПАХАР» в 2013 році виконувало роботи по обробці земельної ділянки, вважає її такою, що передана їм в оренду. А також акцентував увагу на тому, що ОСОБА_4 не отримувала жодних повідомлень від ТОВ «Дана» оскільки це не підтверджується належним поштовим реєстром, квитанцією про відправлення. Просив в позові ТОВ «Дана» відмовити, а вимоги ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_4 особисто в судовому засіданні пояснила, що18 січня 2008 року між ОСОБА_5 - матір*ю ОСОБА_4 та ТОВ «Дана» в особі директора ОСОБА_6 було укладено договір оренди землі б/н, яка знаходиться на території Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області, загальною площею 6,76 га. Вказаний договір був належним чином зареєстрований у Державному комітеті України по земельних ресурсах, центру Державного земельного кадастру Запорізької регіональної філії 25.03.2008 року за № 6. Згідно п. 8 Договору оренди землі строк його дії визначено на 5 років, тобто до 25.03.2013 року. Але 23 квітня 2010 року ОСОБА_5 померла. Довгий час їй як спадкоємиці знадобився для оформлення свідоцтва на спадщину. 23 квітня 2013 року ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Але ОСОБА_4 зазначила, що вона після смерті матері спілкувалася з комерційним директором ТОВ «Дана», яка просила надати документи, що підтверджують право ОСОБА_4 на отримання оплати за користування земельною ділянкою пай. В лютому 2013 року ОСОБА_4 повідомила про те, що вона оформлює документи у державного нотаріуса. Оскільки комерційний директор неодноразово пропонувала свою допомогу в оформленні документації, це вдалося ОСОБА_4 неприємним. В липні 2013 році подруга ОСОБА_4 запропонувала передати пай до іншого орендодавця. В серпні 2013 року, ОСОБА_4 з*явился за отриманням паю. В відомостях зазначила, що жодних претензій не має. Жодних заяв до ТОВ «Дана» не подавала та не надсилала. Наполягала на тому, що в особистій розмові з комерційним директором висловила свій намір про те, що не бажає укладати договір з ТОВ «Дана» на оренду земельної ділянки. ОСОБА_4 підтвердила, що вона не зверталася з заявами про передачу їй земельної ділянки, про відсутність акту-прийому ТОВ «Пахар» не повідомляла. Жодних претензій стосовно виплати та розміру орендної плати не має.

Суд, вивчивши матеріали справи, доводи всіх учасників, вислухавши надані пояснення, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Дана» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а в задоволенні зустрічних позовних вимог необхідно відмовити.

Судом встановлено наступне:

18.01.2008 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАНА» та ОСОБА_5 був укладений договір оренди землі, який зареєстрований у ЗРФ ЦДЗК 25.03.2008 р. за № 6. Договір оренди був укладений на 5 років, тобто до 18.01.2013 року.

23.04.2010 року ОСОБА_5 померла.

До відповідача, який є спадкоємцем ОСОБА_5 перейшли права орендодавця, які передбачені договором оренди за № 6 від 18.01.2008 р. Тому ТОВ «ДАНА» продовжувало належним чином виконувати зобовязання з виплати орендної сплати, а відповідач ОСОБА_4 приймала орендну плату вважаючи її отримання належним виконанням договору оренди з боку орендаря. Пояснення ОСОБА_4, що вона в 2013 році отримала не орендну плату, а компенсацію за користування земельною ділянкою, не відповідають існуючим правовідносинам. Компенсація передбачає, що стороною були понесені будь-які витрати, а ОСОБА_4 таких витрат не робила.

Починаючи з 2010 року замість померлого орендодавця ОСОБА_5Є орендну плату в розмірі передбаченому договором оренди на протязі 4 років отримувала її спадкоємиця ОСОБА_4.

Вказані відомості про фактичне отримання відповідачкою орендної плати по договору оренди за № 6 від 18.01.2008 р. підтверджується довідкою ТОВ «Дана» вих. №168 від 04.11.2013 року та особистими підписами відповідачки на відомостях про отримання орендної плати за 2010, 2011, 2012,2013 роки.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини переходять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, окрім права власності на земельну ділянку спадкоємці померлої успадкували у відповідності до ст. 1218 ЦК України і права та обовязки спадкодавця за договором оренди. Оскільки умовами договору оренди сторони не зазначили, що підставою для його припинення являється смерть орендодавця, вищезазначеними нормами права вказана обставина також не передбачена як підстава для припинення права користування орендарем земельною ділянкою, орендні відносини стосовно спірних земельних ділянок зы смертю орендодавцем не припинені, а позивач правомірно користується орендованою земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 148-1 Земельного кодексу України «до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обовязки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки».

Оскільки, до відповідача ОСОБА_4 перейшли права померлого орендодавця, передбачені договором оренди, ТОВ «ДАНА» продовжувало належним чином виконувати зобовязання щодо виплати орендної плати та виконання було прийнято відповідачем.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» «у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором».

Маючі намір продовжити дію договору та враховуючи, що після закінчення дії договору оренди орендар має переважне право на поновлення його на новий строк, ТОВ «Дана» у строк встановлений п. 8 Договору оренди письмово повідомило орендодавця про намір продовжити дію договору оренди.

Від відповідача ОСОБА_4 ані в передбачений законом місячний термін, ані в будь-який інший строк письмових повідомлень про заперечення у поновленні договору оренди землі на адресу ТОВ «Дана» не надходило.

На підтвердження своїх намірів щодо подальшої оренди землі ТОВ «Дана» сплатило відповідачам орендну плату за користування земельними ділянками за 2013 рік та продовжило користуватися земельними ділянками після закінчення строку договорів оренди.

Відсутність письмових заперечень відповідача ОСОБА_4 проти поновлення договору оренди та отримання нею 20.07.2013 року орендної плати за 2013 рік, яка відповідно до умов договору оренди повинна вноситися до 20 грудня кожного року свідчить про згоду на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Враховуючи відсутність заперечень орендодавця та отримання ним орендної плати за 2013 рік, позивач продовжував користуватися переданою в оренду земельною ділянкою.

Оскільки позивачем були виконані всі передбачені законом дії щодо продовження договору оренди, він вважає, що договір оренди земельної ділянки № 6 від 18.01.2008 р. (земельна ділянка № 57) є поновленими на той самий строк і на тих самих умовах.

У вересні 2013 року ТОВ «Дана», отримало Заяву-повідомлення ТОВ «ПАХАР» № 2/08 від 30.08.2013р. з якого дізналося, що відповідач ОСОБА_4 отримала на земельну ділянку акти про право власності на землю на своє імя, після чого уклала договір оренди земельної ділянки з ТОВ «ПАХАР». Договір оренди між ОСОБА_4 і ТОВ «ПАХАР» зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.08.2013р за індексним номером 7662935.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» невідємною частиною договору оренди землі є акт приймання-передачі обєкта оренди.

ТОВ «ДАНА» на умовах Договорів оренди земельних ділянок 18.01.2008 р. прийняло земельну ділянку, яка належала спадкодавцям відповідача по акту приймання-передачі. Однак до дійсного часу зазначена земельна ділянка не поверталися, оскільки відповідач ОСОБА_4 не зверталась за їх поверненням.

У звязку із тим, що земельна ділянка № 57 фактично знаходиться у користуванні позивача, вона не могла бути передана відповідачу - ТОВ «ПАХАР».

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Договори оренди земельних ділянок укладені в порушення вимог ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», оскільки фактично земельні ділянки не були передані відповідачу - ТОВ «ПАХАР», тому що знаходяться на даний час у користуванні позивача.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 не надсилала позивачу листів-заперечень проти поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки та на протязі тривалого часу отримувала від ТОВ «Дана» орендну плату, у тому числі за 2013 рік, суд вважає, що дії відповідачів щодо укладення оскаржуваного договору оренди є незаконними.

Згідно ст. 210 ЗК України угоди, укладені із порушенням встановленого порядку купівлі-продажу, ренти, дарування, застави, обміну земельних ділянок визнаються недійсними за рішенням суду.

Відповідно до ч. 26 Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам необхідно мати на увазі, що купівля-продаж, рента, дарування, застава, самовільний обмін земельних ділянок землекористувачами, у тому числі орендарями, а також угоди, укладені власниками землі з порушенням встановленого для них порядку придбання або відчуження земельних ділянок, відповідно до статті 210 Земельного кодексу України повинні визнаватися недійсними із наслідками передбаченими відповідними статтями ЦК.

Договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «ПАХАР» порушує земельне законодавство України та права ТОВ «ДАНА» на користування земельною ділянкою № 57, тому що на підставі акту приймання-передачі від 18.01.2008 року вона перебуває у користуванні позивача та не була витребувана у нього.

Правова позиція згідно якої визнання договору оренди земельної ділянки поновленим на той самий строк на тих самих умовах можливе за сукупності обставин, яке мають суттєве значення для вирішення справи по суті, а саме: 1) відсутності письмових заперечень орендодавця; 2) повідомлення орендаря про намір продовжити дію договору оренди; 3) вчинення сторонами дій, спрямованих на виконання договору, підтверджується Ухвалою ВССУ від 28.03.2012 року, якою залишено в законній силі рішення суду першої інстанції яким за позивачем було визнано право користування земельною ділянкою на підставі договору оренди строк дії якого закінчився та визнано недійсним договір оренди земельної ділянки укладений з іншим орендарем.

Суд проаналізувавши вищенаведені норми права дійшов висновку, що ані ЗУ «Про оренду землі» ані Земельним кодексом України не передбачений такий спосіб захисту порушеного права, як визнання договору оренди таким, що припинив дію, а тому відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України такий спосіб не може бути застосований судом для захисту інтересів особи.

При цьому в пункті 3 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що неправильно обраний спосіб захисту права власності є підставою для відмови у позові.

У зустрічному позові ОСОБА_4 вказує, що нібито «на початку серпня 2013 року під час особистого спілкування вона повідомила представника ТОВ «Дана» про те, що вважає, договір оренди таким, що припинив свою дію у звязку із закінченням строку на який його було укладено». Але ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» чітко встановлює, що таке повідомлення повинно бути оформлено в письмовому вигляді; зроблено не пізніше ніж у місячний строк після закінчення дії договору.

Фактичні дії ОСОБА_4 протирічать твердженням наведеним у зустрічному позові.

У повідомленні про продовження дії договору оренди (вих.. № 60 від 25.10.2012р), яке було направлено ТОВ «Дана» на адресу ОСОБА_4 рекомендованим листом зазначалося, що за відсутності з її боку письмових заперечень та отримання орендної плати в передбаченому договором розмірі, договір оренди земельної ділянки ТОВ «Дана» буде вважати продовженими.

У звязку із вищенаведеним ТОВ «Дана» правомірно розцінило, що сукупність дій ОСОБА_4, які полягали у відсутності з її боку письмових заперечень та отримання нею орендної плати за 2013 рік, свідчить про її згоду на поновлення договору на новий строк та прийняття виконання договору.

Посилання ОСОБА_4 на норми ст. 203, 215 ЦК України на те,що договір оренди не відповідає вимогам чинного законодавства України тому що: до договору оренди земельної ділянки не долучено план-схему земельної ділянки , яка передавалася в оренду та акт визначення меж; розмір орендної плати визначений в п. 9 Договору оренди землі не відповідає розміру визначеному Указом Президента України «Про додаткові заходи щодо спеціального захисту селян власників земельних ділянок та земельних часток паїв від 02.02.2002 року не відповідають фактичним обставинам.

Кадастровий план та Акт визначення меж були долучені до договору оренди, їх фотокопії знаходиться в матеріалах цивільної справи.

Щодо розміру орендної плати, то в Договорі оренди зазначено, що орендна плата становить 1200 грн., але не менше 1,5% нормативної грошової оцінки землі. Пунктом 10 Договору оренди передбачено, що обчислення орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. З урахуванням індексів інфляції орендна плата за 2013 рік за умовами договору оренди та з урахуванням вимог Указу Президента від 02.02.2002р. повинна становити 2 843,54 грн., яка розрахована наступним чином: 60596,45 (сума нормативної грошової оцінки землі, зазначена в п. 5 Договору оренди) х122,3% х 112,3% х 109,1 % х 104,6% х 99,9% (індекси інфляції по рокам) = =94785,16 х 3%. Згідно п. 135 Відомості про виплату орендної плати у натуральному розмірі від 20.07.2013 року ОСОБА_4 отримала в рахунок сплати орендної плати 2 тони зерна. У цій Відомості ОСОБА_4 власною рукою дописала, що вона претензій не має. Позивачем проведено перерахунок фактично отриманої ОСОБА_4 орендної плати за 2013 рік на гривні, що становить 9 386,66 грн., що в 3,3 рази більше ніж зазначено в Указі Президента від 02.02.2002р.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що договір оренди земельної ділянки № 57 укладений 18.01.2008 року та зареєстрований в ЗРФ ЦДЗК за № 6 повністю відповідає вимогам чинного законодавства України та не порушує прав ОСОБА_4 як власника земельної ділянки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 31, 33 ЗУ «Про оренду землі», ст.ст. 148-1, 152, 158, 210 ЗК України, ч. 26 Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст.ст. 3, 203, 215, 319, 321, 15, 16, 319, 526, 530, 627-629, 631 Цивільного кодексу України, ст.ст.11, 16, 61, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дана» - задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Дана» право користування земельною ділянкою №57 на умовах викладених в договорі оренди земельної ділянки « 6 від 18.01.2008 року на строк до 18.01.2018 року.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пахар» та ОСОБА_4, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.08.2013 року за індексом 7662935 та скасувати його державну реєстрацію.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_4 ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дана» , Товариства з обмеженою відповідальністю «Пахар» про визнання договору оренди землі таким, що припинив свою дію відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя І.Б. ГРОМОВА