АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/7000/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2329/К/14 суддя Борис О.Н.
Категорія - 39 ( І ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
УХВАЛА

Іменем України

12 листопада 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Соколан Н.О.

при секретарі - Трофименко О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 01 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, до Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, та її представник ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_2, діючи в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3., звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування заявлених вимог послалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся неповнолітнього ОСОБА_3. - ОСОБА_7, після смерті якої відкрилась спадщина на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та яке їй належить на праві приватної власності.

В останні дні свого життя ОСОБА_7 була доставлена швидкою допомогою до КЗ «Криворізька міська лікарня №16», де померла та, оскільки її паспорті дані були записані з її слів, свідоцтво про смерть було видано на ім'я ОСОБА_7.

Державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що неможливо встановити місце відкриття спадщини та відсутні правоустановлюючи документи на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_7.

Просила суд: встановити факт належності ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 04 лютого 2011 року; визнати за неповнолітнім ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на нерухоме майно - АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою суду від 10 липня 2014 року залучено до участі у справі у якості третіх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 01 жовтня 2014 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, яка діє від імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3., просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неповне встановлення судом першої інстанції обставин справи та неврахування того, що згідно ч. 3 ст. 256 ЦПК України суд повинен у порядку позовного провадження вирішити справу про встановлення факту належності особі свідоцтва, що видається органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Судом не було враховано Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, згідно яких для внесення змін до актового запису цивільного стану про смерть, необхідно надати відповідні документи, зокрема ними може бути рішення суду.

Не погоджується позивач й з висновками суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, оскільки судом не враховано, що право власності на спадкове майно визнається за спадкоємцями у судовому порядку у разі втрати правоустановлюючого документу.

Крім того, посилання суду на те, що перш ніж звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, позивачу необхідно було оскаржити постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, суперечить положенням ст. 55 Конституції України, ст. 16 ЦК України та ст. 3 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_2. та її представника ОСОБА_6, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7, про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 04 лютого 2011 року видане Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Спір виник з приводу належності Свідоцтва про смерть ОСОБА_7 серії НОМЕР_1, бабусі неповнолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_7.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи, керувався приписами ч. 3 ст. 256 ЦПК України та виходив з того, що у судовому порядку не може бути встановлено факт належності особі свідоцтва, яке видається органом реєстрації актів цивільного стану.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 256 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 Постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами), справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану не підлягають розгляду в судовому порядку, оскільки ці питання вирішуються органом, що видав документ.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлення в судовому порядку факту належності Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_7 не передбачено чинним цивільним процесуальним законодавством України, а доводи апеляційної скарги про те, що суд був зобов'язаний розглянути заявлені вимоги в судовому провадженні є необґрунтованими та зводяться до вільного тлумачення норм ЦПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на те, що спадкоємці померлих, в актових записах про смерть яких допущено помилки, відповідно до п. 2.5. Розділу ІІ Порядку внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793, мають право подати заяву про внесення змін до актового запису цивільного стану до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання, що було роз'яснено ОСОБА_2 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану, однак остання своїм правом не скористалася (а.с. 72-73).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за неповнолітнім ОСОБА_3. права власності на спадщину, яка відкрилась після смерті його бабусі ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, суд першої інстанції виходив з недоведеності та передчасності заявлених вимог.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд визнати за неповнолітнім ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на нерухоме майно - АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно постанови державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори, неповнолітньому ОСОБА_3. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно - АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7 (а.с. 12), тобто у нотаріальному порядку питання щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі неповнолітнього ОСОБА_3. - ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, не вирішувалося, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають захисту у судовому порядку.

Докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги позивача зводяться до переоцінки доказів по справі та незгоди з тією їх оцінкою, що надав їм суд першої інстанції. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313 - 315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 01 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: