22-ц/775/1766/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Хараджа О.О.
Категорія 48 Доповідач Зайцева С.А. У Х В А Л А
24 грудня 2014 року Апеляційний суд Донецької області у складі:
головуючого судді: Зайцевої С.А.
суддів: Бугрим Л.М., Лоленко А.В.
при секретарі: Бєльченко Б.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи : служба у справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради, служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон ,-
Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено : надано дозвіл ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який народився у м.Маріуполі на тимчасовий виїзд за межі державного кордону України без згоди на такий виїзд його батька ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,громадянина України у супроводі матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ,громадянки України строком на два місяці з 20 грудня 2014 року по 20 лютого 2015 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову з тих підстав, що судом першої інстанції неповно з*ясовано обставини ,що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та судом порушено вимоги матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ,що діє за довіреністю ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та представники третіх осіб : служби у справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради,що діє за довіреністю Бартош Н.О. та служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради,що діє за довіреністю Коробович Н.І. просили апеляційну скаргу відхилити,рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим,ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

На думку апеляційного суду оскаржуване судове рішення відповідає вимогам процесуального і матеріального закону,тому підстав для його скасування немає.

Ухвалюючи рішення ,суд першої інстанції всебічно,повно і об*єктивно дослідив надані сторонами докази,правильно встановив фактичні обставини справи та зробив правильні правові висновки про те,що вимоги позивачки ґрунтуються на законі.

У рішенні наведені відповідні мотиви,з яких він його ухвалив. Ці мотиви не суперечать закону та не спростовуються доводами скарги.

Суд першої інстанції встановив, що сторони є батьками ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що бажання позивачки отримати дозвіл на тимчасове вивезення дитини за кордон ,узгоджується з її правами та обов*язками, покладеними на неї СК України. Жодних обставин, що обмежують згідно з законодавством право виїзду дитини за кордон не вбачається ,та надання такого дозволу буде відповідати інтересам дитини. Будь - яких обмежень для реалізації права на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої дитини не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 150, ч. 1 ст. 155 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно ч. 1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені.

Відповідно до ч.7,8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав,встановлених Конституцією України,Конвенцією про права дитини ,іншими договорами України,згода на обов*язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що надають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків.

За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 4 Правил перетинання державного кордону громадяни України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення документів або нотаріально засвідчених копій : рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно з Конвенцією про права дітей, ратифікованою Верховною Радою України за № 789 від 27 лютого 1991 року ,в усіх діях,щодо дітей ,незалежно від того,здійснюються вони державними або приватними установами,що займаються питанням соціального забезпечення,судами,адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

У відповідності до ст.ст. 7, 155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Усі доводи апеляційної скарги були предметом дослідження у суді,на правильність висновків суду вони не впливають,тому апеляційний суд вважає,що апеляційну скаргу слід відхилити як безпідставну,рішення суду як таке,що відповідає вимогам закону ,залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307,308,313,315 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

Судді: