Справа № 428/1946/13-ц
Провадження № 2/428/1209/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

при секретарі Колядінцевій П.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставлене нерухоме майно, третя особа ОСОБА_5, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставлене нерухоме майно, третя особа ОСОБА_5, посилаючись на наступне.

20 листопада 2007 року між ОСОБА_5 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», який 30.06.2009 року змінив назву на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та згідно частини 1 статті 1 Статуту ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № МL-901/004/2007 з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до положень п. 1.1 Кредитного договору Банк надає Позичальнику Кредит в розмірі та Валюті, визначеній у Частині № 1 цього Договору, а Позичальник приймає Кредит, зобовязується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання, як вони визначені у цьому Договорі.

Згідно з кредитною заявкою, позивач здійснив видачу кредитних коштів ОСОБА_5 в сумі 15000,00 доларів США шляхом їх безготівкового переказу на його поточний рахунок. ОСОБА_5, в свою чергу, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі (зокрема, в п. 1.6 Кредитного договору, з підпунктами), а також сплатити відповідну платню за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в Кредитному договорі (зокрема, в п.п. 1.4, 1.5 Кредитного договору, з підпунктами). Відповідно до п. 4.1.1 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами ОСОБА_5 зобовязався сплачувати банку пеню в розмірі 1 % від суми несвоєчасно виконаних боргових зобовязань за кожний день прострочення.

В звязку з тим, що ОСОБА_5 не було дотримано умов Кредитного договору та не було погашено належної до сплати суми, Позивач направив йому вимогу № 902-12-4-3/97 про дострокове виконання боргових зобовязань за Кредитним договором в повному обсязі. Але на дату подачі позову до суду вимога не виконана, відповідна заборгованість не погашена. Станом на 08.02.2013 р. заборгованість ОСОБА_5 за кредитним договором складається з наступного: належна до сплати заборгованість за кредитом в сумі 9946,18 доларів США; належна до сплати заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 593,28 доларів США; пеня в сумі 1151,00 доларів США за період з 21.10.2010 р. по 27.09.2012 р.

З метою забезпечення повного та своєчасного виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором між Позивачем та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 20 листопада 2007 р. був укладений договір іпотеки (майнова порука) № РМL-901/004/2007, посвідчений приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_7, реєстровий № 7000, згідно якого Відповідачі передали в іпотеку Позивачу належну їм на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 80,7 кв.м., житловою площею 50,6 кв.м.

На підставі викладеного, позивач просить звернути стягнення на заставлене нерухоме майно ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, а саме на квартиру, що є предметом іпотеки.

Відповідачі подали до суду письмові заперечення проти позову, в яких, зокрема, вказали, що у позові та доданих до нього матеріалах не міститься доказів невиконання або неналежного виконання ОСОБА_5 своїх зобовязань за кредитним договором № МL-901/004/2007, у звязку з чим позовні вимоги є безпідставними. Також, у письмових заявах та клопотаннях, наданих суду, відповідачі висловили сумнів у правильності розрахунку позивачем суми заборгованості ОСОБА_5 за кредитним договором та із посиланням на постанову Вищого господарського суду України від 28.09.2011 року по справі № 10/52пд зазначили, що лише первинні документи щодо виконання сторонами своїх обовязків згідно кредитного договору можуть бути належними доказами в суді.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, подали до суду заяву, в якій просили справу розглядати без їх участі.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_5 заперечував проти задоволення позову, вважав, що у позивача немає підстав та права звертатись з даним позовом до суду і що його позовні вимоги не підтверджені належними доказами.

Вислухавши представника позивача, третю особу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обовязками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

З матеріалів справи вбачається, що 20.11.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», який 30.06.2009 року змінив назву на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та згідно частини 1 статті 1 Статуту ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № МL-901/004/2007, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 15000 доларів США з кінцевим терміном повернення 20.11.2015 року та з фіксованою процентною ставкою у розмірі 12,49 % річних.

З умовами кредитного договору та змінами, які до нього вносилися, ОСОБА_5 був ознайомлений в повному обсязі, про що свідчить його підпис на частині № 1 кредитного договору № МL-901/004/2007 від 20.11.2007 року, на частині № 2 вказаного кредитного договору, на додаткових договорах до вказаного кредитного договору № 1 від 18.02.2009 року, № 2 від 20.08.2009 року, № 3 від 22.03.2010 року, № 1 від 20.06.2011 року, № 4 від 20.06.2011 року.

Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли договірні правовідносини.

20.11.2007 року ОСОБА_5 до ЗАТ «ОТП Банк» було надано кредитну заявку, в якій він просив 20 листопада 2007 року здійснити видачу кредиту в розмірі 15000 доларів США шляхом нарахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок № 7852, відкритий на його імя у ЗАТ «ОТП Банк».

З виписки операцій з рахунку ОСОБА_5 № 7852 вбачається, що 20.11.2007 року йому було зараховано на вказаний рахунок суму у розмірі 15000 доларів США в рахунок видачі кредитних коштів згідно договору кредиту. Отже, це свідчить про те, що позивач виконав свій обовязок по наданню кредиту ОСОБА_5, а ОСОБА_5 прийняв умови кредитного договору і погодився з ними.

Судом також встановлено, що при укладенні кредитного договору обидві сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, і вони досягли згоди щодо істотних умов даного договору, що підтверджено власноручними підписами сторін, правочин вчинений у формі, встановленій законом, та був спрямований на отримання кредиту та на його погашення, згідно з умовами даного договору.

Таким чином, враховуючи, що сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, суд вважає, що принцип рівності сторін в договорі не порушено, а тому умови договору є обовязковими для виконання сторонами договору, які його уклали.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи плату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання. Якщо вимога за основним зобовязанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобовязання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобовязання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, повязаних з предявленням вимоги за основним зобовязанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобовязання чи умов іпотечного договору.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання ОСОБА_8 вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

20.11.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», який 30.06.2009 року змінив назву на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та згідно частини 1 статті 1 Статуту ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № МL-901/004/2007, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 15000 доларів США з кінцевим терміном повернення 20.11.2015 року та з фіксованою процентною ставкою у розмірі 12,49 % річних.

Відповідно до положень п. 1.1. Кредитного договору Банк надає Позичальнику Кредит, в розмірі та Валюті, визначеній у Частині № 1 цього Договору, а Позичальник приймає Кредит, зобовязується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання, як вони визначені у цьому Договорі. ОСОБА_5, в свою чергу, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути Банку кредитні кошти у строки, зазначені в п. 1.6 Кредитного договору, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в п.п. 1.4, 1.5 Кредитного договору. Відповідно до п. 4.1.1 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами ОСОБА_5 зобовязався сплачувати банку пеню в розмірі 1 % (одного відсотка) від суми несвоєчасно виконаних боргових зобовязань за кожний день прострочення.

Також, між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 20 листопада 2007 р. був укладений договір іпотеки (майнова порука) № РМL-901/004/2007, посвідчений приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_7, реєстровий № 7000, згідно з яким Відповідачі для забезпечення повного і своєчасного виконання ОСОБА_5 боргових зобовязань по Кредитному договору передали в іпотеку Позивачу належну їм на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 80,7 кв.м., житловою площею 50,6 кв.м.

Згідно з абзацом «а» п. 6.2 договору іпотеки (майнової поруки) № РМL-901/004/2007 ОСОБА_8 має право задовольнити із вартості предмета Іпотеки всі фактичні вимоги негайно після несплати Боржником ОСОБА_8 будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у Кредитному договорі.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № МL-901/004/2007 від 20.11.2007 року, станом на 08.02.2013 р. заборгованість ОСОБА_5 за кредитним договором складає 11690,46 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 08.02.2013 року складає 93441 грн. 84 коп. та включає:

- суму заборгованості за тілом кредиту - 9 946, 18 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 08.02.2013 року складає 79499 гривень 81 копійка;

- суму заборгованості за нарахованими відсотками за період з 28.08.2012 року по 05.02.2013 року - 593, 28 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 08.02.2013 року складає 4742 гривні 09 копійок.

- нараховану пеню за неналежне виконання боргових зобовязань за період з 21.10.2010 року по 27.09.2012 року - 1151, 00 долар США, що за офіційним курсом НБУ станом на 08.02.2013 року складає 9199 гривень 94 копійки.

ПАТ «ОТП Банк» 11.02.2013 року направив ОСОБА_9 вимогу № 902-12-4-3/97 про дострокове виконання боргових зобовязань за кредитним договором № МL-901/004/2007 в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги. Вказана вимога була отримана ОСОБА_9 13.02.2013 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 11.02.2013 року.

30 жовтня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, згідно з яким ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло права вимоги за кредитним договором № МL-901/004/2007 від 20.11.2007 року та договором іпотеки № РМL-901/004/2007 від 20.11.2007 року.

Отже, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 свої зобовязання за кредитним договором перед позивачем не виконав і суму боргу у передбачений договором строк не повернув, у звязку з чим наявна заборгованість ОСОБА_5 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у сумі 93441 грн. 84 коп.

Суд також зазначає, що посилання відповідачів на висновки, які зроблені у постанові Вищого господарського суду України від 28.09.2011 року по справі № 10/52пд, не є такими, що можуть бути прийняті до уваги судом, адже згідно зі ст. 360-7 ЦПК України обовязковими для судів України можуть бути лише рішення Верховного Суду України, прийняті за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, та за таких обставин суд вважає таким, що підлягає задоволенню позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставлене нерухоме майно, третя особа ОСОБА_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 25.02.2013 року про сплату судового збору у сумі 934 грн. 42 коп.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 934 грн. 42 коп. в рівних долях по 311 грн. 47 коп. з кожного відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 512-514, 516, 526, 527, 530, 610, 625, 626, 627, 629, 638, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 7, 33 Закону України «Про іпотеку», суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставлене нерухоме майно, третя особа ОСОБА_5, задовольнити.

Звернути стягнення на заставлене нерухоме майно ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3), ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4), а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та є предметом іпотеки за договором іпотеки (майнова порука) № РМL-901/004/2007 від 20 листопада 2007 року, та належить на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором № РМL-901/004/2007 від 20.11.2007 року в розмірі 11 690, 46 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ та станом на 08.02.2013 року складає 93 441 (девяносто три тисячі чотириста сорок одна) гривня 84 копійки, що включає:

- суму заборгованості за тілом кредиту - 9 946, 18 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ та станом на 08.02.2013 року складає 79 499 (сімдесят девять тисяч чотириста девяносто девять) гривень 81 копійка;

- суму заборгованості за нарахованими відсотками за період з 28.08.2012 року по 05.02.2013 року - 593, 28 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ та станом на 08.02.2013 року складає 4 742 (чотири тисячі сімсот сорок дві) гривні 09 копійок.

- нараховану пеню за неналежне виконання боргових зобовязань за період з 21.10.2010 року по 27.09.2012 року - 1 151, 00 долар США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ та станом на 08.02.2013 року складає 9 199 (девять тисяч сто девяносто девять) гривень 94 копійки.

Застосувати спосіб реалізації предмета іпотеки, передбачений ст. 39 Закону України «Про іпотеку», а саме: шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за ціною, яка буде визначена на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» витрати по сплаті судового збору у сумі 934 (девятсот тридцять чотири) гривні 42 копійки в рівних долях по 311 (триста одинадцять) гривень 47 копійок з кожного відповідача.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ І.С. ПОСОХОВ