Справа № 456/4850/13 Головуючий у 1 інстанції: Андрейків Ю.Я.
Провадження № 22-ц/783/2440/14 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів Кабаль І.І., Монастирецького Д.І.

секретар - Олексів О.А.

з участю позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Стрийської міської ради, третя особа Інспекція ДАБК у Львівській області, ОСОБА_3 про визнання права власності на реконструйовану квартиру, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом в суд до Стрийської міської ради, третя особа Інспекція ДАБК у Львівській області, ОСОБА_3 про визнання права власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 грудня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2

В обґрунтування апеляційною скарги посилається на те, що рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 грудня 2013 року не відповідає вимогам цивільнопроцесуального законодавства та ухвалене з порушенням норм матеріального права у зв»язку з чим підлягає скасуванню.

Зазначає, що він є власником квартири АДРЕСА_1, відповідно до договору купівлі-продажу. Із технічного паспорта вбачається, що він здійснив реконструкцію вказаної квартири, під час якої було змінено її конструктив та приєднано додаткову площу. Згідно технічного висновку, виконаного на замовлення позивача, реконструкція квартири визнана такою, що технічний стан будівельних конструкцій оцінюється як нормальний, який забезпечує несучу здатність, достатню для їх експлуатацій. Будь-яких суттєвих ознак порушення цілісності конструкцій на момент обслідування не встановлено. На даний час реконструкцію закінчено, що підтверджується технічним паспортом. Дані обставини не були враховані судом першої інстанції при постановленні рішення.

Просить рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 грудня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги повністю.

Згідно з ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Тому судова колегія вважає за необхідне у відповідності з вимогами ст.305 ЦПК України проводити розгляд справи у відсутності представника Стрийської міської ради, третіх осіб Інспекції ДАБК у Львівській області, ОСОБА_3, так як вони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2 в підтримання мотивів, викладених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення такої з наступних підстав.

За приписами ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення в повній мірі відповідає даним вимогам.

Згідно ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до положень ст.ст.11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст.ст.10,60,61 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до реєстраційного посвідчення від 22.05.1996 року (а.с.8) та договору купівлі-продажу від 21.05.1996 року (а.с.19) квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 ОСОБА_4 квартира житловою прощею 52,2 кв. м., загальною площею 75,6кв.м. розташована на другому поверсі трьохповерхового будинку.

Позивач без будь-якого дозволу здійснив добудову до цієї квартири, чим порушив положення ст.ст.34-37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038. Під належним дозволом слід розуміти передбачений цим Законом дозвільний документ, що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи. Під проектом слід розуміти, залежно від категорії об»єкту будівництва, відповідний склад документів визначений ст.ст.1,7,8 Закону України «Про основи містобудування», отримуваний відповідно до ст.ст.29,31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до ст.ст.27,30 даного Закону.

Відповідно до положень ст.376 ЦПК України на яку посилається позивач, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд вірно керувався положенням п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про практику застосування судами ст.376 ЦК України від 30.03.2012 року» в якій роз»яснено, що не можуть бути застосовані правила ст.376 ЦК України при вирішенні справи за позовами про визнання права власності на самочинно переобладнані квартири в багатоквартирних будинках, оскільки такі правовідносини регулюються нормами ст.383 ЦК України.

Крім того, відповідно до п.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом МЮ України № 7/5 від 07.02.2012 року фізичним та юридичним особам: новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акту про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети, за наявності акту комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатації оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. До прийняття об'єкта новоствореного майна до експлуатації та і державної реєстрації право власності на цей об'єкт не виникає.

Доказів про отримання будь-яких дозвільних документів, та про звернення до органу місцевого самоврядування із заявам про узаконення самочинно проведених переобладнань і прийняття їх в експлуатацію, позивачем ні суду першої, ні суду апеляційної інстанцій не подано.

А відтак, з наведених підстав суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позову позивачу про визнання права власності на реконструйовану квартиру.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів, оцінених судом належним чином кожного окремо на їх достовірність, допустимість та достатність, взаємний зв»язок у їх сукупності, встановлених судом обставин справи. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 висновків суду не спростовують, а тому підстави для її задоволення та скасування рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 грудня 2013 року відсутні.

Керуючись ст.ст.209 ч.3, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

ОСОБА_4