печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Матійчук Г.О.,

при секретарі: Кравченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша кредитно-фінансова компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімоколект. Центр грошових вимог», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» про захист прав споживачів та припинення правовідносин,-

В С Т А Н О В И В:

01.09.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Перша кредитно-фінансова компанія» (відповідач 1), ТОВ «Прімоколект. Центр грошових вимог» (відповідач 2), ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (відповідач 3) про захист прав споживачів та припинення правовідносин та просить суд: визнати дії ТОВ «Перша кредитно-фінансова компанія», ТОВ «Прімоколект. Центр грошових вимог» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» щодо неповідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні за кредитним договором №260-08 КНІ від 19 липня 2008 року, нарахування відсотків, штрафних санкцій та інших платежів, неправомірними; визнати ТОВ «Перша кредитно-фінансова компанія» таким, що втратив право вимоги до ОСОБА_1, за зобов'язаннями по кредитному договору №260-08 КНІ від 19 липня 2008 року, що укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Перша кредитно-фінансова компанія»; визнати ТОВ «Прімоколект» таким, що втратив право вимоги до ОСОБА_1, за зобов'язаннями по кредитному договору №260-08 КНІ від 19.07.2008 року, що укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Перша кредитно-фінансова компанія»; визнати кредитний договір №260-08 КНІ від 19 липня 2008 року, що укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Перша кредитно- фінансова компанія», припиненим.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 19.07.2008 року між ним та ТОВ «Перша кредитно-фінансова компанія» було укладено кредитний договір №260-08 КНІ, відповідно до умов якого банк надав йому, як позичальнику кредитні кошти.

Зазначає, що нещодавно на його адресу надійшов лист, який містив звернення від ТОВ «Прімоколект» з вимогою погасити заборгованість, яка станом на 17.01.2014 року становить 193 083,85 грн. Також зазначає, що йому неодноразово погрожували невідомі особи, які не є працівниками банку; він не укладав жодних договорів з ТОВ «Прімоколект», тобто іншими словами останні є представниками колекторської компанії і у нього є всі підстави вважати, що ТОВ «Прімоколект» просто займається вимаганням; вказаними методами ТОВ «Прімоколект» намагається морально тиснути на нього, щоб залякати та в результаті безпідставно отримати грошові кошти.

Відмічає, що у зверненні, яке він отримав від ТОВ «Прімоколект», не зазначено ні реквізитів кредитного договору, ні належного розрахунку заборгованості; крім того, для нього залишається незрозумілим, на якій підставі ТОВ «Прімоколект» пред'являє йому будь-які вимоги по погашенню заборгованості за кредитним договором, так як договір укладався з ТОВ «Перша кредитно-фінансова компанія»: у зверненні зазначено, що ТОВ «Прімоколект.Центр грошових вимог» працює за дорученням та в інтересах компаній ТОВ «Кредит Капітал» та ТОВ «КУА «Прімоколект Капітал», але при цьому не зазначено на якій правовій підставі ТОВ «Прімоколект» вимагає повернення заборгованості за договором, який був укладений з ТОВ «Перша кредитно-фінансова компанія»; він не надавав свою згоду на укладення договорів доручення та не був ознайомлений з їх умовами.

Також зазначає, що ТОВ «Перша кредитно-фінансова компанія» надав йому кредитні кошти у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом; він не виконував свої зобов'язання за кредитним договором №260-08 КНІ від 19.07.2008 року, проте, ТОВ «Перша кредитно - фінансова компанія» станом на 20.08.2014 року жодного разу не звернулася ні до нього з вимогами погасити заборгованість, ні до суду з позовом про стягнення заборгованості, тому ТОВ «Перша кредитно-фінансова компанія» є таким, що втратило право вимоги до нього за зобов'язаннями по кредитному договору №260-08 КНІ від 19 липня 2008 року, що укладений між ним, ОСОБА_1 та ТОВ «Перша кредитно-фінансова компанія»; лише зі спливом шести років з дати підписання кредитного договору в липні 2014 року, ТОВ «Прімоколект», вперше звернулося з письмовою вимогою до нього, як боржника. Крім того, ТОВ «Перша кредитно-фінансова компанія» передав ТОВ Прімоколект» право вимоги до боржників за договором доручення, про боржник попереджений не був.

Важає, що оскільки з дня підписання кредитного договору №260- КНІ від 19.07.2008 року минуло вже 6 років, а кредитор так і не звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, чим умисно штучно сприяє збільшенню заборгованості; ТОВ «Перша кредитно-фінансова компанія» пропустив строк позовної давності для того, щоб звернутися до суду з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором, тому намагається укладенням договору доручення з ТОВ «Прімоколект» стягнути з нього грошові кошти.

Посилається на п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до якого кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Припускає, що відповідно до договору доручення ТОВ «Перша кредитно-фінансова компанія» ТОВ «Прімоколект» право вимоги до боржників, тобто ТОВ «Прімоколект» переходить право на отримання від Боржників на свою користь, платежів по кредиту, відсоткам за його користування, комісіям, винагородам, інших платежів, неустойки (штрафу, пені) до повного виконання зобов'язань Боржником.

Також вказує, що умови договору, що обмежують права споживача порівняно з положеннями, передбаченими законодавством, визнаються недійсними.

Відповідне роз'яснення міститься в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» № 5 від 12.04.1996 року.

Відповідно до ч. 8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Позивач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, направив заяву про розгляд всіх судових засідань у його відсутність, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі

Відповідачі про день, час та місце розгляду справи також повідомлені належним чином, до суду своїх представників не направили, відповідачі 1 та 2 надали суду свої письмові заперечення, з підстав, наведених в них, просили відмовити в задоволенні позову та розглянути справу у відсутність їхніх представників.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надані сторонами докази на обґрунтування їх вимог і заперечень, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та Миколаївським відділенням Кредитної спілки «Альянс Україна, що діє від імені Кредитної спілки «Альянс Україна» («Кредитодавець) та членом кредитної спілки ОСОБА_1 («Позивачальник») 19.07.2008 року укладено Договір кредиту № 260-08кНІ, відповідно до п.1.1. якого Кредитодавець зобов'язується надати Позичальнику кредит у сумі 15 000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором.

Ціль кредиту: ремонт оселі (п.1.2.); строк - 36 фактичних місяців від дати надання Позичальнику кредиту (п.2.1.).

Відповідно до п.2.3. Позичальник зобов'язується повернути кредит та проценти за його користування до 19 липня 2011 року.

Плата за користування кредитом (проценти), згідно п. 3.1., становить 0,19185 за день плюс один відсоток від суми кредиту, який сплачується Позичальником авансово в день отримання кредиту.

Згідно п. 6.1. Договору за порушення визначеного графіком (п.3.3. договору) терміну отримання кредиту та прострочення сплати процентів за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі 1 (одного) проценту від загальної суми неповернутого кредиту за кожен день просрочення виконання.

Згідно п. 9.2. цей Договір вступає в силу з моменту підписання його Сторонами та діє до повного виконання Сторонами власних обов'язків за цим Договором.

Відповідно до п.9.5. до правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього Договору застосовується строк позовної давності тривалістю у п'ять років (ст. 259 ЦК України). (а.с.53-56)

Зазначений договір в установленому порядку недійсним не визнавався.

11 липня 2011 року Кредитна спілка «Альянс Україна» та ТОВ «Перша кредитна-фінансова компанія» (надалі за текстом - ПКФК) уклали Договір відступлення прав вимоги 3 1/В, відповідно до якого остання набула право вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками Кредитної спілки «Альянс Україна», включно і до гр. ОСОБА_1 (а.с.43-50).

Як вбачається з карточки платежів по гривневому кредиту (а.с.51-52) позивачем не було здійснено жодного платежу, що не заперечує й сам позивач.

Отже, твердження позивача про укладення ним Договору кредиту з відповідачем 1 по справі не знайшло підтвердження в судовому засіданні та спростовується наведеним вище.

15 липня 2011 року, ТОВ «Перша кредитна-фінансова компанія» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал» (ЗНВІПФ "ПРІМОКОЛЕКТ ВЕНЧУРНИЙ ФОНД- 1") уклали Договір відступлення прав вимоги № 2/В (надалі за текстом - Договір № 2/В). Відповідно до умов Договору № 2/В, Відповідач 2 набув право грошової вимоги до осіб, які являлись Боржниками ТОВ «Перша кредитна-фінансова компанія», в т.ч. і до гр. ОСОБА_1.(а.с.33-40)

Згідно розділу 3 Договору №2/В, ПКФК надало відповідачу 2 наступна гарантії, зокрема: а) що йому належить прав вимоги за портфелем заборгованості до осіб, зазначених у реєстрі боржників; б) вся інформація передана від ПКФК до відповідача 2 є повною та правдивою, і співпадає з останніми відомостями , якими володіє ПКФК; в) відповідно до законодавства ПКФК має право відступлення кожного права вимоги третім особам, в тому числі відповідачу 2, а також в момент відступлення прав вимоги ПКФК не відомі обставини, внаслідок яких боржники мають право не виконувати вимогу Відповідача 2.

Главою 47 ЦК України, а саме: ст.ст 512-523 регулюються загальні підстави та порядок заміни кредитора в у зобов'язанні.

Так, відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Стаття 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином на підставі Договору № 2/В та у відповідності до норм чинного законодавства Відповідач 2 набув право грошової вимоги до осіб, які являлись боржниками ПКФК, в тому числі і до гр. ОСОБА_1 за Договором кредиту № 260-08-кНІ.

15 липня 2011 року ТОВ «Прімоколект. Центр грошових вимог» та ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал» укладено Договір про надання інформаційних послуг № 15/07/11, відповідно до якого Відповідач 3 зобов'язався надати ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал» послуги стосовно інформування Боржників КУА про розмір поточної/простроченої заборгованості, направлення претензій та проведення переговорів. В свою чергу , відповідач 2 гарантував (п.1.6 Договору) відповідачу 3 те, що заборгованість Боржників, (в т.ч. і гр.. ОСОБА_1.) дійсно існує, не погашена, не відмінена і не анульована дійсно існує. (а.с.28-32).

Згідно Довідки ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал» вих. № 15/09/14 сума здійснених проплат ОСОБА_1 за Договором кредиту № 260-08-кНІ. За період з 15.07.11 р. по 15.09.2014 р. становить 0.00 грн. та станом на 15.09.2014р. рахується заборгованість в сумі 193 108,85 грн., з яких: тіло - 14583,33 грн.; відсотки - 29 366,43 грн.; пеня - 148 604,09 грн.; віндикаційні витрати - 555,00 грн.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За таких обставин, підсумовуючи викладене, слід зазначити, що суд, за наслідками повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, дотримуючись при цьому принципів розумності та справедливості, вважає, що позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст. ст.6, 16, 256, 512-523, 627 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 27, 31, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша кредитно-фінансова компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімоколект. Центр грошових вимог», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» про захист прав споживачів та припинення правовідносин - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Г.О.Матійчук