Дата документу 28.03.2014
ЄУ № 420/383/14-ц
Провадження №2-о/420/25/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді В.В. Проньки

при секретарі Я.В. Свистуновій

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Новопсков цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю, заінтересована особа - Білолуцька селищна рада Новопсковського району Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до Новопсковського районного суду із заявою в якій просить встановити, факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який помер 02.09.2013 року, починаючи з 1977 року по 02.09.2013 року.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що вона з 1977 року проживала однією сімєю з ОСОБА_2, по день його смерті до 02.09.2013 року. Вони вели спільне господарство, піклувалися один про одного, фактично вони перебували у цивільному шлюбі. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,97 га, сінокосів та пасовищ розташованих на території Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області. Вона є спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2, так як проживала з ним однією сімєю більше пяти років. Спадщину після його смерті вона фактично прийняла, так як проживали вони разом, спадкоємців за заповітом немає, дітей у нього не було. Встановлення факту проживання однією сімєю має для неї юридичне значення, вона зможе реалізувати своє право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2

В судовому засіданні заявник на своїх вимогах наполягала з підстав, викладених в заяві, просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області - в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з вимогами згоден.

Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 366951, виданого 04.09.2013 року Виконавчим комітетом Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_2, 02.09.2013 року помер, про що зроблений актовий запис №52.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 6,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0079666, виданим 03.01.1997 року Новопсковською районної державною адміністрацією, зареєстрованим 01.02.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 509; а також з земельної ділянки площею 4,9700 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області, яка згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 025362, виданого 23.06.2003 року Білолуцькою селищною радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 586 належала спадкодавцю на праві власності.

У чинність ст. 1264 ЦК України заявник є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2 Заповіт після його смерті відсутній. Особи, які мають обовязкову частку в спадщині відсутні.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області № 319 від 20.02.2014 року, ОСОБА_2 з 1977 року по 02.09.2013 рік проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Знятий з реєстраційного обліку у звязку зі смертю. На момент смерті разом з ним проживала і була зареєстрована співмешканка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 має для заявника юридичне значення вона зможе реалізувати своє право на спадщину за законом.

Із показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 встановлено, що позивач, починаючи з 1977 року по 02.09.2013 року (день смерті ОСОБА_2Б.) постійно проживала разом з ОСОБА_2 однією сімєю, разом господарювали, жили добре. Після його смерті ОСОБА_1. здійснювала його поховання.

Згідно п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Частиною 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Сімя створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства .

Відповідно до роз'яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р. № 5 зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. При цьому встановлення судом факту перебування у фактичних шлюбних відносинах може мати місце, якщо такі відносини виникли до 8 липня 1944 року і тривали до смерті (пропажі без вісті на фронті) одного з подружжя, внаслідок чого шлюб не може бути зареєстровано в органах реєстрації актів громадського стану. В інших випадках заяви про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах судовому розгляду не підлягають.

Крім того, відповідно до 1 розділу VII «Прикінцеві положення» СК України зазначений кодекс набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 1 січня 2004 року. За загальним правилом дії законів та інших правових актів у часі ( ч.1 ст. 58 Конституції) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року.

До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. А тому не можна встановлювати факт спільного проживання однією сім'єю у період з 1977 року по 1 січня 2004 року, оскільки діючим законодавством України, якій діяв до 2004 року встановлення такого факту не мало правового значення.

Вислухавши пояснення заявника, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, у чинність ч.2 ст.256 ЦПК України, суд вважає вимоги ОСОБА_1 законними, обґрунтованими, доказово підтвердженими матеріалами справи, та такими, що підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ч.7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення витрати заявникові не відшкодовуються.

На підставі вищевикладеного керуючись ст.ст. 10,11,60, 212-215, 235 ч.2, 256 ч.1 п.6, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю, заінтересована особа - Білолуцька селищна рада Новопсковського району Луганської області - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який помер 02.09.2013 року, за адресою с. Білолуцьк, вул. Чкалова, 23 Новопсковського району Луганської області з 1 січня 2004 року до 02 вересня 2013 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Встановлення факту проживання однією сімєю необхідно ОСОБА_1 для реалізації права на спадщину за законом.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: