КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/6346/13-ц
Провадження № 6/488/304/14
У Х В А Л А

17.12.2014 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого по справі судді Циганок В.Г.

при секретарі судового засідання Спільній Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про обмеження виїзду за кордон ОСОБА_2.

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту ОСОБА_2.

Подання обґрунтовується тим, що на виконанні в Корабельному відділі державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/488/432/2014 від 13.03.2014 року виданого Корабельним районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання як дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 05.12.2013 і до протягом усього строку інвалідності ОСОБА_3

Виконавче провадження відкрито 11.04.2014 року.

Суд, вивчивши приєднані до подання матеріали, прийшов до висновку, що вказане подання є безпідставним та задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право в разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

За змістом ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

В своєму узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі від 01.02.2013 Верховний Суд України зазначив про те, що під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків, передбачених ч. 6 ст.12 Закону України Про виконавче провадження.

Враховуючи те, що належні та допустимі докази ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням в матеріалах справи відсутні, суд відмовляє у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника.

Крім того зазначає, що до подання також не надано доказів про повідомлення боржника щодо відкриття виконавчого провадження та доказів на підтвердження того, що державним виконавцем боржникові направлялося повідомлення про направлення до суду подання щодо встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст.210, 377-1 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про обмеження виїзду за ОСОБА_2, 15.01.1991 р.н - відмовити.

Копію ухвали направити в Корабельний відділ державної виконавчої службі Миколаївського міського управління юстиції для відома.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подання в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвали, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. Г. Циганок