Номер провадження: 22-ц/785/3419/14
Головуючий у першій інстанції Коблова О.Д.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Мартнивої К.П., Журавльова О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Страхова компанія "STAYUS" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 26.11.2013 року,

встановила :

До суду звернувся ОСОБА_2 з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в наслідок ДТП, зазначаючи, що 13.09.2013 року о 19 годині 10 хвилин на перехресті вул. Будівельна, та вул. Бугаївська в м. Одесі відбулося зіткнення належного позивачеві на праві власності автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Позивач зазначав, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди йому було завдано матеріальної шкоди у розмірі 34537 (тридцять чотири тисячі п'ятсот тридцять сім) гривень 73 коп. Посилаючись на провину відповідача, яка встановлена судовим рішенням, на Звіт спеціаліста-товарознавця позивач просить стягнути матеріальну шкоду з відповідача. Також позивач вказує, що йому була спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, порушення звичайного графіку життя та ділових планів, в зв'язку з чим просив стягнути компенсацію за спричинення моральної шкоди у розмірі 2000 грн. Крім того просив стягнути з відповідача понесені ним та документально підтверджені судові витрати у розмірі 460 грн. 23 коп. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 26.11.2013 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 34537 гривень 73 копійки в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. У задоволені інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення, при ухваленні оскаржуваного рішення, норм процесуального та не правильне застосування матеріального права, просить рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 26.11.2013 року скасувати, ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову відмовити. Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав. Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав. Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено наступні фактичні обставини на підставі наявних у матеріалах справи доказів. 13.09.2013 року о 19 годині 10 хвилин на перехресті вул. Будівельна, та вул. Бугаївська в м. Одесі відбулося зіткнення належного позивачеві на праві власності автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 17.02.2001 року ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності. Відповідно Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, розмір збитків становить 57709 гривень. Страхова компанія "STAYUS" відшкодувала позивачеві суму збитків в розмірі 27740 грн. 10 коп. Не відшкодовано залишилось 32969 грн. 42 коп. від сплати яких Страхова компанія "STAYUS" відмовилась. Частково задовольняючи позов районний суд виходив з наступного. Відповідно до частини 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки, стосовно якої ухвалено вирок або постанову, з питань чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Оскільки постанова Малиновського районного суду міста Одеси від 17.02.2011 року містить відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода з вини ОСОБА_3, суд вважав обставину винуватості ОСОБА_3 встановленою, преюдиціальною та такою, що не підлягає доведенню. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збиткам, зокрема, втрати, яких особа зазначила у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано жодного доказу на спростування вказаних позивачем обставин, щодо розміру заподіяних збитків. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовується в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Позивачем доведений розмір збитків, а відтак сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, аналізуючи пояснення сторін, надані сторонами докази, заначенні норми права, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Колегія суду погоджується з таким висновком районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює. Доводи та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права. Колегія суддів не приймає доводи апелянта, що оціночний звіт про оцінку ушкоджень автомобіля є неналежним доказом, через те, що він складений самим позивачем, оскільки відповідно матеріалів справи авто-технічне дослідження здійснено Одеським науково-дослідним інститутом судовим експертиз (а.с.15 зворотна сторона). Посилання на цю обставину в рішенні суду є помилковим, однак не є підставою для його скасування. Крім того колегія суддів зазначає, що відповідно до Постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року, з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодовувати шкоду (у тому числі і моральну), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Тобто саме відповідач повинен був спростувати або довести розмір завданих збитків, чого ним зроблено не було. Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення. Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 26.11.2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді К.П.Мартинова

О.Г.Журавльов