Справа №173/1633/14-ц
Провадження №2/173/1032/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Трофимової Н.А.

при секретареві Зубачевській О.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, від мені яких діє ОСОБА_3 до Верхньодніпровської міської ради, треті особи: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

25.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради, третя особа: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення права на спадщину. Позовні вимоги мотивовані тим, що діючи на основі довіреності від імені своїх синів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вона звернулася до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину її синам за заповітом їх батька - ОСОБА_5 від 15.04.2005р., посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 на частину будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Оригінал заповіту та дублікат договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно, житлового площею не більше ніж 60 кв.м., виданого 16 лютого 2005р. Державним нотаріальним архівом Дніпропетровської області за реєстром №1-70, оригінал якого втрачено, вона не надала, вважає, що вони знаходяться у спадкоємиці за заповітом - ОСОБА_4, місце проживання якої невідомо. Нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Вона звернулась до державного нотаріального архіву Міністерства юстиції в Дніпропетровській області з проханням надати документи, але їй також було відмовлено у наданні запитанних документів, так як дублікат документів на дублікат раніше виданих сестрі покійного ОСОБА_5 - ОСОБА_3 - не видається. Вона звернулася до Верхньодніпровського районного суду з позовом до ОСОБА_4 про надання оригіналів заповіту та дубліката договору забудови, але суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, бо нею не було доведено, що оригінал заповіту ОСОБА_5 та дублікат Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки знаходиться у відповідача, на підставі чого просить винести постанову суду про встановлення права на спадщину ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за заповітом їх батька ОСОБА_5 на частину будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Заявою від 17.10.2014р. представник позивачів змінив позовні вимоги та просив визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/6 частину будинку за адресою АДРЕСА_1 та право власності за ОСОБА_2 на 1/6 частину будинку за адресою АДРЕСА_1 за заповітом їх батька ОСОБА_5 від 15.04.2005 року, посвідчений приватнім нотаріусом ОСОБА_6 (а.с. 35-37).

В судове засідання позивачі не з'явилися про час, день та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Представник позивачів в судове засідання з'явився, позовні вимоги, з урахування змін, підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач - Верхньодніпровська міська рада, в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце повідомлена належним чином. Надала суду заяву в якій просила розглянути справу без участі її представника (а.с.27)

Третя особа: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце повідомлена належним чином. Надала суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі (а.с.26)

Третя особа: ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце повідомлена належним чином (а.с. 64, 65).

Представник комунального підприємства «Верхньодніпровське БТІ» суду пояснив, що згідно з матеріалами інвентарної справи право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 ні за ким не зареєстровано. Будинок було добудовано і в 1984 році було прийнято рішення про прийняття будинку в експлуатацію, проте з невідомих причин свідоцтво про право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не отримали.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, вважає що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі рішення Верхньодніпровської міської ради № 289 від 17 грудня 1981 року та Договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від від 29.12.1981р. ОСОБА_5 було надано у безстрокове користування земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 600 кв.м. для будівництва індивідуального жилого будинку (а.с.67; 69-72).

Рішенням Верхньодніпровської міської ради народних депутатів №80 від 01 квітня 1986 року прийнятий в експлуатацію будинку по АДРЕСА_1, побудований ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та зобов'язано їх зареєструвати право власності в Верхньодніпровськом БТІ (а.с.73), проте право власності за зазначеними особами зареєстровано не було.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2014 року по цивільній справі №173/3000/13-ц; №2/173/125/2014, визнано за ОСОБА_3 (ін.н. НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області. Тим самим рішенням встановлено, що спірний будинок є спільною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та кожному із подружжя належало по ? частині будинку (а.с.83-84).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, рішенням суду встановлено право власності ОСОБА_5 на ? спірного домоволодіння та ця обставина не підлягає доведенню в силу ст. 61 ЦПК України.

15.04.2005 року ОСОБА_5 склав заповіт, в якому зробив розпорядження на випадок його смерті та заповідав належну йому частину жилого будинку, розташованого за адресою: м. Верхньодніпровськ АДРЕСА_1, гр. ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, в рівних частинах кожному. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за №433 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_5 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_4, виданим повторно 15.05.2005р. відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управляння юстиції Дніпропетровської області (а.с.11).

Як убачається із матеріалів спадкової справи №433/2005 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_5, до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулися: ОСОБА_4 (а.с.40) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 46).

Постановою від 21.01.2014р. державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори відмовив представнику позивачів у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, Дніпропетровської області, оскільки надані документи не дають змоги встановити факт належності частки житлового будинку померлому ОСОБА_5, а також визначити розмір частки, яка йому належить. (а.с.21).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (чч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтею 1268 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268, ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.ст. 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки судом встановлено, що спадкодавцю належала ? частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, то з урахуванням змісту заповіту, кожному із трьох спадкоємців, зазначених в заповіті, переходить у власність 1/6 частина зазначеного будинку.

Враховуючи вищевикладене, а також те що, позивачі є спадкоємцем за заповітом, прийняли спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою; заповіт не скасований та не визнаний недійсним; наявність інших спадкоємців судом не встановлена, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст. ст. 214, 215 ЦПК України.

При цьому суд зазначає, що норми ст. ст. 88, 214, 215 ЦПК України, носять імперативний характер та не можуть бути змінені за згодою сторін (за виключенням випадків укладання мирової угоди).

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачів судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.(а.с.1-2), в рівних частках кожному.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, від мені яких діє ОСОБА_3 до Верхньодніпровської міської ради, треті особи: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, про визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), право власності на 1/6 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3; ідентифікаційний номер НОМЕР_3), право власності на 1/6 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5.

Стягнути з Верхньодніпровської міської ради на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3; ідентифікаційний номер НОМЕР_3), судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. в рівних частках кожному.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено 09.12.2014р. повний текст рішення буде виготовлено 14.12.2014р.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Трофимова