АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4728/14 Справа № 2-4259/11 Головуючий у 1 й інстанції - Шабанов А. М. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Ремеза В.А., Кіктенко Л.М.,

при секретарі - Бец Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, Відділу Державного підприємства «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», Дніпропетровського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, третя особа - інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Дніпропетровській області про усунення перешкод у володінні, розпорядженні та користуванні земельною ділянкою, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2014 року залишена без задоволення заява ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, Відділу Державного підприємства «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», Дніпропетровського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, третя особа - інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Дніпропетровській області про усунення перешкод у володінні, розпорядженні та користуванні земельною ділянкою.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про задоволення її заяви.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви суд виходив із того, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2011 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, Відділу Державного підприємства «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», Дніпропетровського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, третя особа - інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Дніпропетровській області про усунення перешкод у володінні, розпорядженні та користуванні земельною ділянкою, - відмовлено.

04 квітня 2014 року ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області заяву представника позивачки ОСОБА_2- ОСОБА_5 про перегляд у зв'язку з ново виявленими обставинами рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2011 року залишено без задоволення. В обґрунтування вказаної ухвали суд першої інстанції посилався на те, що підставою для відмови в задоволенні позовних вимог стало неподання позивачкою доказів щодо набуття нею у встановленому законом порядку права власності або користування земельною ділянкою понад площу, визначену у виданому їй державному акті, зайняття відповідачами цієї частини земельної ділянки та зведення на ній паркану; порушень прав позивачки щодо володіння належною їй земельною ділянкою не встановлено.

Обставини, встановлені постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2012 року, а також рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2013 року виникли після ухвалення рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2011 року. А тому посилаючись на ст.ст.361,362,364 ЦПК України, роз'яснення пунктів 3,8 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» суд заяву позивачки не задовольнив.

Але із такими висновками суду погодитися не можна, оскільки вони суперечать вимогам процесуального законодавства та обставинам у справі.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Крім того в п. 8 вказаної постанови зазначено, що завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого судового рішення, як підстави для його перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами (пункт 2 частини другої статті 361 ЦПК) мають існувати на момент ухвалення судового рішення, але про їх недостовірність заявнику не було відомо. Такі ново виявлені обставини мають бути підтверджені вироком суду у кримінальній справі, що набрав законної сили.

Із позовної заяви, поданої ОСОБА_2, вбачається, що вона посилалась на те, що інженер-землевпорядник ОСОБА_6, підписавши кадастровий план та акт встановлення меж земельних ділянок, зменшив розміри її земельної ділянки, що стало підставою для винесення рішення Сурсько-Литовської сільської ради №107 від 27 серпня 2007 року про надання дозволу ОСОБА_3 на будівництво забору та рішення Сурсько - Литовської сільської ради від 16 квітня 2008 року щодо безкоштовної передачі земельної ділянки у власність, у зв'язку з чим її права були порушені (том 1, а.с. 7).

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2012 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, зокрема, у тому, що виконуючи роботи з підготовки технічної документації на земельну ділянку АДРЕСА_1, він незаконно підписав акт встановлення меж цієї земельної ділянки в натурі і передачі на зберігання межових знаків (без дати) від імені представника відділу земельних ресурсів ОСОБА_8, власника землі ОСОБА_2, суміжних землекористувачів Свинцова та Кузнєцова, надавши йому таким чином вид достовірності (а.с. 9 т.4)

Також рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2013 року акт встановлення меж цієї земельної ділянки в натурі і передачі на зберігання межових знаків по АДРЕСА_1 визнано недійсним та скасовано (том 4, а.с. 19).

Всі обставини виникли після ухвалення рішення суду, і саме на них посилалась ОСОБА_2 як на нововиявлені обставини, однак, суд на це уваги не звернув, чим порушив порядок вирішення заяв про скасування рішення суду за нововиявленими обставинами. Тому відповідно до п.3 ст.312 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Разом із тим доводи апеляційної скарги про безпосереднє вирішення апеляційним судом заяви позивачки не підлягають задоволенню, оскільки суперечать вимогам ст.ст. 307, 312 ЦПК України.

А відповідно до роз'яснення п.20 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» за змістом частини другої статті 307 ЦПК апеляційний суд відповідно до наданих йому повноважень має право постановити ухвалу про скасування ухвали суду першої інстанції про залишення заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами без задоволення, постановленої з порушенням норм процесуального права, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, до повноважень якого законом віднесено вирішення цього питання. Нормами ЦПК не передбачено права апеляційного суду постановляти ухвалу про задоволення такої заяви і скасування ухваленого судом першої інстанції судового рішення

Керуючись ст.ст. 307, 308, п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2014 року - скасувати та направити питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: