ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2014 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Карпенко С.О., Остапчука Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 26 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який неодноразово уточнював, і остаточного просив визнати недійсними в Ѕ частині свідоцтва про право на спадщину за законом від 1 липня 2013 року, видані ОСОБА_4 приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстровані в реєстрі за № № 514, 515, 516 та 517.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 8 серпня 2012 року ОСОБА_7 склала заповіт за яким все своє майно та майнові права заповіла своїм дітям: ОСОБА_8 - Ѕ частину всього майна, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 - по ј частці майна кожній. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 0,25 га та 0,6733 га по АДРЕСА_1 і житлового будинку за цією ж адресою; земельних ділянок площею 0,5874 га та площею 3,0722 га, розташованих на території Садівської сільської ради Житомирського району Житомирської області. ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, до дня відкриття спадщини, помер. ОСОБА_5 подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_4, яка прийняла спадщину на все зазначене майно після ОСОБА_7 Позивач вважав, що він за правом представлення повинен успадкувати Ѕ частину спадкового майна, оскільки його батько ОСОБА_8, спадкоємець за заповітом, помер до відкриття спадщини.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 26 березня 2014 року рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано недійсними в 1/3 частині свідоцтва про право на спадщину за законом від 1 липня 2013 року, видані ОСОБА_4

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду Житомирської області від 26 березня 2014 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з невідповідності обраного позивачем способу захисту своїх прав положенням ст. 16 ЦК України та з недоведеності позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що спадкування майна ОСОБА_7 відбулось за законом і позивач як її внук за правом представлення має успадкувати ту частину спадщини, яка б належала за законом його батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини. Розмір цієї частки становить 1/3 частину. Оскільки батько позивача та відповідачі у справі спадкують за законом у першу чергу, частку позивача апеляційний суд визначив у розмірі 1/3 частини.

Такі висновки ґрунтуються на фактичних обставинах, встановлених апеляційним судом, і відповідають вимогам закону.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7, після смерті якої відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 0,25 га та 0,6733 га по АДРЕСА_1 та житловий будинок за цією ж адресою, земельні ділянки площею 0,5874 га та площею 3,0722 га, розташовані на території Садівської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Садківської сільської ради Житомирського району Житомирської області 8 серпня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 47, ОСОБА_7 все своє майно та майнові права заповіла ОСОБА_8 (Ѕ частину всього майна), ОСОБА_5 (ј частину всього майна) і ОСОБА_4 (ј частину всього майна).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8, який є батьком позивача і рідним братом відповідачів, помер.

Із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_4 та ОСОБА_8; ОСОБА_5 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_7 приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу ОСОБА_6 1 липня 2013 року видані ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,2500 га та 0,6733 га, розташовані по АДРЕСА_1; земельні ділянки площею 0,5874 га та площею 3,0722 га, розташовані на території Садівської сільської ради Житомирського району Житомирської області; житловий будинок АДРЕСА_1.

Так, за правилами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Зі змісту вказаних норм слідує, що спадкоємець самостійно вирішує питання способу прийняття спадщини (за заповітом чи за законом), має право відмовитися від її прийняття взагалі чи на користь третьої особи.

Встановивши, що майно ОСОБА_7 спадкувалося за законом, апеляційний суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову, оскільки ОСОБА_3, внук спадкодавця, має право за правилами ст. 1266 ЦК України на ту частину спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живий на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при розгляді справи судом апеляційної інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, оскільки висновок суду апеляційної інстанції доводами апеляційної скарги не спростований і зводиться до переоцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки якого доводами касаційної скарги не спростовані, тому касаційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 26 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П.Касьян
Судді: В.І.Амелін В.П.Гончар С.О.Карпенко Д.О.Остапчук