АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5361/14 Справа № 201/4445/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року м. Дніпропетровськ

01 липня 2014 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.

суддів: Михайловської С.Ю., Пономарь З.М.,

при секретарі Безверхому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Теплоенерго" про визнання дій неправомірними, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 04 квітня 2013 року, при підвищенні температури повітря, відповідачем без попередження було припинено подачу тепла в будинок №39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпропетровську, однак при зниженні температури повітря подача тепла не відновилась. З цього приводу мешканцями будинку було подано скаргу відповідачу. Дії відповідача вважає неправомірними, такими, що порушують права споживача, та просила суд визнати неправомірним закінчення 04 квітня 2013 року опалювального сезону; визнати неправомірною відсутність достовірної інформації про дату закінчення опалювального сезону; визнати неправомірною відсутність інформації про зниження вартості послуг у звязку з достроковим закінченням їх надання; стягнення переплати за теплопостачання за квітень 2013 року в сумі 7,65 грн., стягнення моральної шкоди в розмірі 6000,0 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивачка є співвласником квартири АДРЕСА_1, а відповідач КП "Теплоенерго" надає послуги з подачі тепла у вказаний будинок; викладене стверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 03.01.1997 року та визнано сторонами.

Крім того, між позивачем та відповідачем у квітні 2013 року укладено договір №03155 про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Пунктом 5 даного договору передбачено, що - вартість опалення 1 кв. м. опалювальної площі - 7,3 грн./кв.м., вартість теплової енергії на підігрів гарячої води - 14,38 грн./куб.м. за встановленими нормами споживання теплової енергії, тариф на теплову енергію - 291,5 грн./Гкал.

У зв'язку з підвищенням середньодобової температури повітря, яке спостерігалось з 31 березня 2013 року, Дніпропетровський міський голова ОСОБА_3 своїм розпорядженням №107-р від 02 квітня 2013 року дозволив організаціям, що експлуатують комунальні, виробничо-опалювальні котельні та теплові мережі у м. Дніпропетровську, закінчити опалювальний сезон 2012-2013 років після підвищення середньодобової температури зовнішнього повітря вище 8 градусів за Цельсієм протягом трьох діб (а.с. 22).

Згідно з довідками, наданими Дніпропетровським регіональним центром гідрометеорології Державної служби України з надзвичайних ситуацій, у 2013 році зафіксовані наступні показники середньодобової температури повітря: 31 березня 8,7 градусів за Цельсієм, 01 квітня 14,2, 02 квітня 9,6, 03 квітня 7,6, 04 квітня 12,5, 05 квітня 13,2 градусів за Цельсієм вище нуля (а.с. 22).

На підставі розпорядження Дніпропетровського міського голови ОСОБА_3 за №107-р від 02 квітня 2013 року та з урахуванням наведених показників середньодобової температури повітря, 04.04.2013 року відповідачем було видано наказ за №75/1, згідно якого наказано начальникам відповідних теплових районів закінчити опалювальний сезон 2012-2013 років 04 квітня 2013 року до 12-00 год. (окрім об»єктів соцінфраструктури).

Апеляційним судом також встановлено, що фактично припинення опалення квартири позивачки відбулось зранку 04 квітня 2013 року, що визнано сторонами у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Місцевим судом встановлено, що 15 квітня 2013 року позивач подав відповідачу скаргу разом з актом-претензією; відповідь на вказану скаргу відповідачем була надана 25 квітня 2013 року, тобто в строк передбачений Законом України «Про звернення громадян», та направлена простим листом без повідомлення, оскільки Закон України «Про звернення громадян» не передбачає направлення відповідей на звернення рекомендованою поштою з повідомленням.

Також встановлено, що будинок №39/41 на вул. Жуковського обладнаний приладом обліку теплової енергії, і нарахування споживачам вартості централізованого опалення КП «Теплоенерго» проводить згідно з п. 12 «Правил надання послуг з централізованого опалення...», а саме: згідно з показаннями приладу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі квартир споживачів.

Постановою від 14 грудня 2010 року № 1842 Національна комісія регулювання електроенергетики України установила для КП «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради тариф на теплову енергію: для населення - 242,92 грн. за 1 Гкал(без ПДВ), 291,50 грн. (з ПДВ).

У зв»язку зі зміною тарифів на теплову енергію відповідачем були роздруковані 1700 оголошень для розміщення їх на житлових будинках, що підтверджується копією службової записки заступника директора, копією відповідного оголошенні (а.с.27); крім того, було замовлене розміщення реклами з відповідною інформацією на місцевому телевізійному каналі (а.с. 28).

Колегія звертає увагу, що діючі тарифи зазначаються у розрахункових квитанціях на оплату послуг відповідача, що стверджується, зокрема, представленою позивачем копією відповідної квитанції за квітень 2013 року на а.с. 17.

Суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що надання послуг з централізованого опалення здійснюється у відповідності до положень Закону України «Про житловокомунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановю КМУ від 21 липня 2005 року № 630, якими чітко визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обовязки споживача і виконавця, тощо.

Вимоги щодо кількісних і якісних показників послуг та зменшення плати у разі їх відхилення від нормативних наведені в додатку до Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідновлення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, який затверджено постановою КМУ № 151 від 17 лютого 2010 року.

Щодо послуги «централізоване опалення» встановлені вимоги: своєчасний початок і закінчення опалювального сезону; безперебійність надання послуги протягом опалювального сезону; відповідність температури повітря в житлових приміщеннях санітарній нормі.

Відповідно до п. 5 «Правил надання послуг з централізованого опалення...», рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчими органами відповідних сільських, селищних та міських рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації, нормами санітарного законодавства та іншими нормативними документами.

Відповідно ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії; тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, крім тарифів на виробництво теплової енергії для суб'єктів господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, затверджуються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законодавством.

Статтею 25 Закону України «Про теплопостачання» встановлені основні обов'язки теплопостачальної організації, в тому числі - повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації при зміні тарифів на теплову енергію.

Згідно з п. 12 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення ...» у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, зважаючи на зміст наведеного вище розпорядження Дніпропетровського міського голови ОСОБА_3 за №107-р від 02 квітня 2013 року та показники середньодобової температури повітря, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про правомірність дій відповідача при прийнятті рішення про закінчення опалювального сезону 2012-2013 років та припинення подачі тепла у багатоквартирні житлові будинки з 04.04.2013 року.

Доводи апелянта про те, що на час припинення подачі тепла у будинок №39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпропетровську не було трьох діб поспіль із середньодобовою температурою зовнішнього повітря вище 8 градусів за Цельсієм, - є безпідставними та спростовуються довідками, наданими Дніпропетровським регіональним центром гідрометеорології Державної служби України з надзвичайних ситуацій, з яких, зокрема, вбачається, що до 04.04.2013 року (дати припинення подачі тепла) середньодобова температура зовнішнього повітря понад 8 градусів за Цельсієм тривала три доби поспіль: 31 березня 8,7 градусів за Цельсієм, 01 квітня 14,2, 02 квітня 9,6 градусів за Цельсієм вище нуля.

Посилання апелянта на те, що початок перебігу трьохденного періоду з відповідними показниками температури повинен відраховуватись не раніше ніж від дня ухвалення Дніпропетровським міським головою вищезазначеного розпорядження за №107-р від 02 квітня 2013 року, - є безпідставним, оскільки наведене розпорядження такого застереження не містить, дії відповідача відповідають наведеним нормативним актам, а зазначене розпорядження міського голови позивачем, у передбаченому діючим законодавством порядку, не оскаржене.

Правильно і детально встановивши фактичні обставини справи, надавши належної оцінки представленим доказам у їх сукупності, зважаючи на недоведеність позовних вимог, встановивши факт відсутності порушень прав споживача, місцевий суд ухвалив законне рішення про відмову у задоволенні позову в частині визнання неправомірною відсутність інформації про припинення опалювального сезону і зниження вартості послуг, стягнення з відповідача на користь позивача 7,65 грн.

Враховуючи невстановлення судом фактів порушення відповідачем прав чи законних інтересів позивача, колегія дійшла висновку про правомірність оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення на користь позивача моральної шкоди.

Безпідставними є і доводи апелянта про порушення місцевим судом вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України; колегія не вбачає виходу за межі позовних вимог, адже, надаючи оцінку відповіді відповідача на скаргу позивача від 15.04.2013 року, місцевий суд наводив обґрунтування відмови у задоволенні даного позову.

Більше того, оскаржуване рішення суду першої інстанції не містить доводів, які б суперечили змісту рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, яким, визнано порушеним право ОСОБА_4 бути присутнім при розгляді вказаної вище скарги від 15.04.2013 року та визнано протиправним відсутність повідомлення ОСОБА_4 про час та місце розгляду тієї ж скарги, стягнуто моральну шкоду, а в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог та змісту доводів апеляційної скарги, враховуючи положення ст. 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що рішення місцевого суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді