Провадження № 2-п/127/195/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2014 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., при секретарі Тронт М.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування заочного рішення, -
28 липня 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області було винесене заочне рішення, яким було задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.
Представник відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про скасування зазначеного заочного рішення.
У судовому засіданні відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_4 заяву про скасування заочного рішення підтримали та просили її задовольнити.
Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується її особистою розпискою.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5- ОСОБА_7 заперечував проти задоволення заяви про скасування заочного рішення з підстав, викладених у письмовому запереченні, яке долучено до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_4 були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, а посилання адвоката ОСОБА_4 у заяві від 25 липня 2014 року як на причину відкладення розгляду справи на його перебування в іншому судовому засіданні не підтверджено жодним доказом.
Крім того, відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представником ОСОБА_4 у заяві про скасування заочного рішення не здійснено посилань на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Однак, на переконання суду, така підстава є не доказом, який має істотне значення для правильного вирішення справи, а підставою (обставиною) для перегляду даного судового рішення за нововиявленими обставинами у разі визнання договору поруки недійсним (п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України) або для зупинення провадження у справі судом апеляційної інстанції у разі оскарження даного судового рішення у апеляційному порядку (п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України).
Отже, сукупність передбачених ст. 232 ЦПК України підстав для скасування заочного рішення у даному випадку відсутня.
Крім того, на переконання суду, за своєю процесуальною природою рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 липня 2014 року не є заочним, оскільки одним з відповідачів ОСОБА_6 було подано заяву від 16 липня 2014 року про розгляд справи у її відсутність та часткове визнання позову (а.с.63), тобто один з відповідачів висловив свою позицію по суті позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 231-232 ЦПК України, суд, -
Заяву представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.07.2014 року - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку; у цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя