УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2014 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 щодо зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №41990561,-

встановив:

11 грудня 2014р. суду надійшла заява ОСОБА_1 про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №41990561. В обґрунтування заявленої вимоги боржник посилався на непрацездатність під час виконавчого провадження, потребу в дорогому лікуванні.

Суддя, дослідивши матеріали справи №2018/9969/2012, заяву ОСОБА_1 про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №41990561, доходить наступного:

Відповідно розяснень, що містяться в п.3 Постанови Пленуму ВСУ Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження №14 від 26.12.2003р., заяви мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

Як передбачено ст.119 ЦПК України заява має містити зміст вимог, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, а також номери засобів зв'язку осіб, що беруть участь у справі.

Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

При тому, розділом VI ЦПК України передбачений вичерпний перелік питань, що розглядаються судом на стадії виконавчого провадження.

Зокрема, ст.373 ЦПК України передбачає можливість відстрочки і розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання.

При тому, положеннями ст.ст.37, 38 Закону України Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999р. (далі: ЗУ№606-XIV) передбачені як право звернення боржника із заявою про зупинення виконавчого провадження, так і підстави його зупинення державним виконавцем.

Однак боржник в мотивувальній частині заяви просить встановити спосіб виконання рішення, тобто висуває вимоги передбачені ст. 373 ЦПК України, а в резолютивній частині заяви, - зупинити виконавчі дії, тобто висуває вимоги, що підлягають вирішенню державним виконавцем в порядку ст. 38 ЗУ№606-XIV.

Таким чином, мотивувальна та резолютивна частини заяви суперечливі.

Більш того, викладені в заяві вимоги про зупинення виконавчих дій не підлягають вирішенню судом в якості процесуальних питань, повязаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), тобто в порядку передбаченому розділом VІ ЦПК України.

Окрім того, всупереч вимог ст. 119 ЦПК України, зазначаючи власну непрацездатність, заявник не посилається в якості доказу на відповідну довідку МСЕК із зазначенням дати її видачі та номеру, а також не зазначає засобів звязку Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції.

З урахуванням викладеного, подану заяву не можна вважати такою, що відповідає загальним вимогам, викладеним у ст.119 ЦПК України.

Без усунення вказаних недоліків заява не може бути прийнята до розгляду у суді, а тому підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.119 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 щодо зупинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №41990561 - залишити без руху, надавши заявнику пять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Розяснити заявнику, що в разі неусунення указаних недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Суддя