Cправа № 127/1698/14-ц
Провадження № 2/127/1750/14
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з зазначеною вище позовною заявою, одночасно подавши при цьому заяву про забезпечення позову, у якій просить суд накласти арешт у межах суми заборгованості за кредитом в розмірі 36 388,78 грн. на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачу, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Дана заява подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з розясненнями Пленуму Верховного суду України, викладеними у п. 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитись, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарської діяльності фізичної особи - підприємця.

У поданій до суду заяві про забезпечення позову заявником ПАТ КБ «Приватбанк» не обґрунтовано необхідність застосування саме вказаного виду забезпечення позову, не зазначено, на яке саме майно відповідача накласти арешт та де воно знаходиться, а також назву фінансової установи та номери рахунків, на які позивач просить накласти арешт.

З огляду на викладене вище, дослідивши заяву про забезпечення позову по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові, оскільки у відповідності до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявникові.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, 153 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позовних вимог по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з отримання копії ухвали.

Суддя: