АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4368/14 Справа № 196/400/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року м. Дніпропетровськ

16 червня 2014 року колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Лаченкової О.В.

суддів Григорченко Е.І., Городничої В.С.,

при секретарі Цибук Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2014 року по справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Скайран», про визнання договору купівлі-продажу недійсним

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2014 у задоволені заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року №9, згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього чи і в інших осіб.

Суд пересвідчився, що між сторонами дійсно існує спір, який підтверджується позицією сторін у судовому процесі та небажанням цих сторін вирішити його шляхом переговорів і примирення у справі за позовом ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, що має немайновий характер.

Твердження заявника про те, що на час його звернення до суду з заявою про забезпечення позову нежитлова будівля №5 по вул. Дніпропетровській в селі Могилів Царичанського району належить саме ОСОБА_4, не підтвержено доказами, а суд самостійно не має можливості здійснити відповідну перевірку.

За викладених обставин, беручи до уваги те, що на час розгляду заяви про забезпечення позову оспорюваний договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, який укладений 20.07.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не визнаний судом недійсним, а також те, що згідно пункту 1 частини першої статті 152 ЦПК України та пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року №9 у спосіб накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві, або знаходяться у нього чи в інших осіб, може забезпечуватися лише позов майнового характеру, суд змушений відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви про забезпечення позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Заходи забезпечення позову, на яких наполягав ОСОБА_2 не є такими, невжиття яких може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення по даному спору.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд неповно зясував обставини, що мають значення по справі, дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, а також порушив норми процесуального права, що призвели до неправильного вирішення питання є необґрунтованими, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді