15 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ будинку в натурі;
за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ будинку в натурі,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Київської області від 15 січня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про поділ будинку в натурі.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що на підставі договору дарування від 9 березня 2008 року отримав у власність Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1, а власником другої Ѕ частини є ОСОБА_5 Оскільки ОСОБА_5 займає більшу частину спірного житлового будинку, позивач просив поділити домоволодіння в натурі, згідно його частки, за укладеним договором.
У вересні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовними вимогами до ОСОБА_4 про поділ будинку в натурі.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 1946 року будинок був двоквартирний (на двох забудовників) і а той час долі були рівними. Однак у подальшому належна йому частина збільшилась за рахунок попередньої власниці - ОСОБА_6, а тому йому належить більша частина спірного житлового будинку. Тому ОСОБА_5 просив поділити будинок АДРЕСА_1, визнавши за ним право власності на ті приміщення, якими користувалась його сім'я його матері починаючи з 1946 року,а згодом сім'я ОСОБА_5 Крім того просив уточнити долі у праві власності сторін на житловий будинок.
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23 вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково. Розділено житловий будинок

АДРЕСА_1 між його співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 3-му варіанту розподілу згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від

29 січня 2014 року № 7263/13-43/189/14-43, виділено ОСОБА_4 приміщення у будинку: прим. 1-2 площею 15,4 кв. м вартістю 34 821 грн

30 коп., прим. 2-1 площею 13,6 кв. м вартістю 30 751 грн 20 коп., прим. 2-2 площею 13,8 кв. м вартістю 31 203 грн 50 коп., кім. 2-3 площею 7,2 кв. м вартістю 16 124 грн 10 коп., коридор 2-4 площею 5,0 кв. м вартістю

11 197 грн 30 коп., кухня 2-5 площею 4,5 кв. м вартістю 11 649 грн, санвузол 2-6 площею 1,9 кв. м вартістю 4 918 грн 40 коп., коридор ІІ площею 6,7 кв. м вартістю 6 815 грн 40 коп., погріб вартістю 4 543 грн 60 коп., ганок вартістю 1 274 грн 40 коп., ганок вартістю 277 грн.

Господарські будівлі та споруди: сарай під літ. «Б», сарай під літ. «Д», сарай під літ. «Е», вбиральня під літ. «І», колодязь під № «8», вигрібна яма під № «6», 1/2 частини огорожі № «1-3» вартістю 2 992 грн 15 коп., на загальну суму 247 826 грн 55 коп., що становить 45/100 частини будинку, визнано за ОСОБА_4 право власності на дану частину будинку.

ОСОБА_5 виділено приміщення у будинку: передпокій 1-1 площею 15,4 кв. м вартістю 34 821 грн 30 коп., прим. 1-3 площею 14,5 кв. м вартістю 41 881 грн 20 коп., прим. 1-4 площею 13,7 кв. м вартістю 39 570 грн 60 коп., кухня 1-5 площею 9,3 кв. м вартістю 20 827 грн, коридор 1-6 площею 5,7 кв. м вартістю 12 765 грн, санвузол 1-7 площею 6,4 кв. м вартістю 14 332 грн

60 коп., коридор 1 площею 6,4 кв. м вартістю 8 089 грн 70 коп., погріб вартістю 4 543 грн 60 коп., ганок вартістю 387 грн 90 коп., ганок вартістю 387 грн 90 коп.

Господарські будівлі та споруди: сарай під літ. «В», вбиральня під

літ. «Г», сарай під літ «И», альтанка під літ. «Ж», гараж під літ. «З», навіс під літ. «К», вигрібна яма під № «4», вигрібна під № «5», колодязь під № «7», 1/2 частини огорожі № «1-3» вартістю 2 992 грн 15 коп., на загальну суму 306 267 грн 45 коп., що становить 55/100 частини будинку, визнано за ОСОБА_5 право власності на вказану частину будинку.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію в розмірі 29 220 грн 45 коп. за перевищення частки у праві власності на будинок.

Зобовʼязано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 при поділі будинку за вказаним варіантом виконати в існуючій площі забудови будинку наступні види ремонтно-будівельних робіт для перепланування та переобладнання будинку на окремі ізольовані квартири з дотриманням вимог нормативної документації, чинної в галузі будівництва, що стосується квартир житлового будинку: демонтаж дверних блоків між прим. 1-1 та 1-2 та 1-2 та 1-4 з подальшим замуровуванням з обох сторін; влаштувати дверний проріз між прим. 1-2 та 2-2 ( з дверним блоком), згідно схеми додатку № 5.

В задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 15 січня 2015 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 вересня

2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково. Поділено будинок АДРЕСА_1 між його співвласниками, виділено

ОСОБА_5 прим. 1-1 площею 15,4 кв. м вартістю 34 821 грн 30 коп., прим. 1-2 площею 15,4 кв. м вартістю 34 821 грн 30 коп., прим. 1-3 площею 14,5 кв. м вартістю 41 881 грн 20 коп., прим. 1-4 площею 13,7 кв. м вартістю 39 570 грн 60 коп., кухня 1-5 площею 9,3 кв. м вартістю 20 827 грн, коридор 1-6 площею 5,7 кв. м вартістю 12 765 грн, санвузол 1-7 площею 6,4 кв. м вартістю 14 332 грн 60 коп., коридор 1 площею 6,4 кв. м вартістю 8 087 грн 70 коп., погріб вартістю 4 543 грн 60 коп., ганок вартістю 387 грн 90 коп., ганок вартістю 387 грн 90 коп., а також господарські будівлі та споруди: сарай «В», гараж «З», сарай «И», альтанку «Ж», вбиральню «Г», огорожу

№ «1-3», загальною вартістю 131 652 грн 80 коп., визнано за ОСОБА_5 право приватної власності на зазначене нерухоме майно.

Виділено ОСОБА_4 прим. 2-1 площею 13,6 кв. м вартістю

30 751 грн 20 коп., прим. 2-2 площею 13,8 кв. м вартістю 31 203 грн 50 коп., прим. 2-3 площею 7,2 кв. м вартістю 16 124 грн 10 коп., коридор 2-4 площею 5,0 кв. м вартістю 11 197 грн 30 коп., кухня 2-5 площею 43,5 кв. м вартістю 11 649 грн, санвузол 2-6 площею 1,9 кв. м вартістю 4 918 грн, коридор ІІ площею 6,7 кв. м вартістю 6 815 грн 40 коп., ганок вартістю 1 274 грн

40 коп., ганок вартістю 277 грн, а також господарські будівлі та споруди: сарай «Б», сарай «Д», сарай «Е», вбиральню «І», вигрібну яму, загальною вартістю 91 259 грн 20 коп., визнано за ОСОБА_4. право приватної власності на зазначене нерухоме майно. В задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду Київської області від 15 січня 2015 року та залишити в силі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 вересня

2014 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив із того, що сторони є співвласниками будинку і кожному із сторін належить по 1/2 частини будинку, атому поділ будинку підлягає поділу відповідно до часток співвласників.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та часткове задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції виходив із того, що у звʼязку із добудовою попередніми власниками як частки позивача, так і частки відповідача, збільшувалась загальна площа відповідних часток окремо, а не загальна площа будинку в цілому.

Частиною 1 статті 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у 1946 році будинок було поділено на дві половини. Крім того відповідно до постанови про адміністративне правопорушення від 11 квітня 1980 року ОСОБА_6 самовільно добудувала до своєї частини будинку жилі кімнати а також побудувала сарай (а. с. 112).

З копії технічного паспорта і експлікації на житловий будинок вбачається, що фактично будинок складається із двох окремих квартир, а саме: кв. №1 загальною площею загальною площею 86,8 кв. м, з яких

43,6 кв.м - житлової площі; квартири №2 загальною площею 53,1 кв. м, з яких 27,4 кв. м - житлової площі.

Відповідно до акта приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обʼєкта від 24 травня 1995 року ОСОБА_6 є особою, яка в період 1972-1980 років здійснила добудову до житлового будинку (а. с. 166).

Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що інші особи до укладання ОСОБА_6 договору дарування у 1996 році оспорювали право власності ОСОБА_6 на збудовані нею приміщення площею

56,6 кв м.

Таким чином суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України) дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог

ОСОБА_4 та часткове задоволення зустрічних позовних вимог

ОСОБА_5 поділивши будинок за фактичним користуванням співвласників.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов до висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Київської області від 15 січня 2015 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 15 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ будинку в натурі, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ будинку в натурі залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко