Провадження № 2-о/521/389/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року Малиновський райсуд м. Одеси

в складі: головуючого судді - Роїк Д.Я.,

при секретарі - Дукіній Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про оголошення особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

19.11.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з завою про визнання особи померлою. При цьому вона посилається не те, що з 21.02.1992 року по теперішній час не має будь-яких відомостей про ОСОБА_2, якого було визнано безвісно відсутнім з 21.02.1992 року.

Заявник у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник зацікавленої особи в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності у зв'язку з великою завантаженістю, зазначено, що заперечень проти задоволення вимог заявника не має.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з ОСОБА_2 ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.06.1988р. Шлюб було зареєстровано Нікольським міським РАГСом Республіки Казахстан, актовий запис №261. Від шлюбу дітей не має.

Свідоцтво про шлюб позивачем втрачено. Реєстрація шлюбу підтверджується лише штампом про реєстрацію шлюбу, який міститься на арк. 10 паспорта громадянина України, серії НОМЕР_1, виданого Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 19.09.2002р.

В 1993 році ОСОБА_1 зверталась до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім. Рішенням Сатпаєвського міськнарсуду Жезказганської області Республіки Казахстан від 16.03.1993 р., справа №2-ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Ютара Білогорка Новосергіївського району Оренбурзької області визнано безвісно відсутнім з 21 лютого 1992р. Рішення набрало чинності 26 березня 1993р. та є чинним до теперішнього часу.

З 21 лютого 1992р. заявник не має про ОСОБА_2 ніяких відомостей.

За правилом п. 3 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Виходячи з вищенаведеного суд вважає за необхідне визнати померлим ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Керуючись ст. 46 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 213, 215, 234 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Визнати померлим ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: