Справа 237/3928/13-ц
Провадження 2/237/73/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 травня 2014 року м. Мар»їнка

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Ліпчанського С.М.

при секретарі Бахтіяровій Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Марїнка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала наступним.

22 червня 1991 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який був зареєстрований у Зорянській сільській раді, Донецької області. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до рішення Мар»їнського районного суду від 06 серпня 2010 року сторони розірвали шлюб.

Позивач зазначила, що вони мають спірне майно у вигляді домобудівництва № 45 по вулиці Чайковського с. Желанне -2, який зареєстрований на відповідача.

Вважає, що вона має законне та обґрунтоване право на спірне майно у вигляді ? частини спірного домоволодіння.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Суду надали пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Відповідач із позовом не погодився, просив суд у задоволенні позову відмовити із-за відсутності законних та обґрунтованих підстав.

Суд, вислухавши пояснення сторін. дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 22 червня 1991 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який був зареєстрований у Зорянській сільській раді, Донецької області ( а.с.7).

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до рішення Мар»їнського районного суду від 06 серпня 2010 року сторони розірвали шлюб ( а.с.6).

Відповідно до статті 3 Сімейного Кодексу України сімї складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають права та обовязки.

В судовому засіданні встановлено, і цей факт не оспорюється позивачем, що вона 14 січня 2012 року уклала шлюбі із іншим чоловіком та змінила своє прізвище на «Ярошинська». З цього часу та по теперішній час вона мешкає із ним.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 08.11.2012 року виконавчим комітетом Зорянської сільської ради житловий будинок № 45 по вулиці Чайковського у с. Желанне Друге належить ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Зорянської сільської ради від 24 вересня 2012 року № 84.

Згідно зі статтею 74 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Частиною другою цієї статті встановлено, що на майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положеннями глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до статті 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 70 Сімейного Кодексу України передбачено, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 став власником спірного домоволодіння на підставі рішення виконкому Зорянської сільської ради 24 вересня 2012 року. На цей час відповідач був розлучений із позивачем, вони не мешкали у цивільному шлюбу, спільного побуту не вели. Окрім того, позивач вже на цей час вийшла заміж та мешкала в іншій сімї, а тому з огляду на вищевикладене суд вважає, що відсутні законні та обґрунтовані підстави для задоволення позовної заяви ОСОБА_1

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 60, 63, 70,74 Сімейного Кодексу України, ст. 376 ЦК України, керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

06.05.2014