Справа № 752/1953/14-ц
Провадження № 2/752/2323/14
01.09.2014 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Калініченко Л.С. при секретарі Хмарук Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
Позивач посилається на те, що 05 травня 2013 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 укладений договір позики коштів, згідно з умовами якого ним передано відповідачу 4500 доларів США., які відповідач зобов'язувався повернути. Грошові кошти в сумі 4500 доларів США відповідач отримав в повному обсязі, що підтверджується борговою розпискою від 05 травня 2013 року, в якій відповідач зобов'язується повернути борг до 30 листопада 2013 року. Вказує, що він неодноразово звертався до відповідача про добровільну сплату боргу, згідно з розпискою та умовами договору позики про повернення коштів, але до даного часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов'язання.
Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує повністю та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає за можливе на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України за згодою позивача провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 05 травня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір позики коштів, згідно з умовами якого позивачем передано відповідачу 4500 доларів США., які відповідач зобов'язувався повернути.
Грошові кошти в сумі 4500 доларів США. відповідач отримав в повному обсязі, що підтверджується борговою розпискою від 05 травня 2013 року, в якій відповідач зобов'язується повернути борг до 30 листопада 2013 року.
Згідно з ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
На думку суду, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Судом встановлено, що на підтвердження укладення договору позики позичальник надав позикодавцеві розписку, відповідно до якої ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_1 4500 доларів США 05 травня 2013 року.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Також, згідно з Законом України «Про міжнародне приватне право» ч. 1 ст. 73 Іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів.
З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного ст.ст. 530, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 218, 224-226, 228 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя