АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року м. Дніпропетровськ

25 лютого 2014 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району м. Дніпропетровська, Дніпропетровської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона є власником квартири №25, яка розташована в будинку № 23 по вул. Шевченка в м. Дніпропетровську. Вказаний будинок є комунальною власністю територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради. Балансоутримувачем вказаного будинку є Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Жовтневого району м. Дніпропетровська, яке проводить капітальний та поточний ремонт будинку, забезпечує технічне обслуговування житлового будинку, несе відповідальність за його експлуатацію. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачами своїх обов'язків по утриманню житлового будинку відбулось залиття квартири позивачки, в зв'язку з чим їй завдана матеріальна шкода в розмірі 19343,0 грн. Тому позивачка просила суд стягнути з відповідачів солідарно матеріальну шкоду в розмирі 19343,0 грн., 500,0 грн. за послуги експерта по оцінці вартості матеріальних збитків, моральну шкоду в розмірі 5000,0 грн. та витрати на оплату судового збору.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2014 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_6 до Дніпропетровської міської ради відмовлено та частково задоволені позовні вимоги до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району; стягнуто з Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району на користь позивачки матеріальну шкоду у сумі 19343,0 грн., витрати на проведення дослідження - 500,0 грн., моральну шкоду у сумі 1000,0 грн., сплачений судовий збір - 458,80 грн., а разом - 21301,80 грн.; у задоволенні інших вимог до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району відмовлено.

В апеляційній скарзі Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Жовтневого району посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 12 липня 2011 року (а.с. 58 59).

Відповідно до довідки №1566 від 13 червня 2013 року (а.с. 23) житловий будинок № 23 по вул. Шевченка в м. Дніпропетровську знаходиться на балансі КВ ЖРЕП Жовтневого району м. Дніпропетровська.

21 липня 2008 року між ОСОБА_6 та КП «Житлово-експлуатаційне підприємство № 9» укладено договір №1100 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території у будинку № 23 по вул. Шевченка у м. Дніпропетровську (а.с. 13-14).

Відповідно до акту від 11 березня 2010 року, складеного комісією КЖЕП №9, причиною залиття квартири АДРЕСА_2 є танення льоду на даху, внаслідок чого відбулось пошкодження зазначеної квартири (а.с. 61).

Згідно звіту про оцінку матеріальної шкоди, складеного ПП «Експерт-Борисфен» у 2013 році, внаслідок залиття приміщення поз. 25-3 площею 14,3 кв.м. в квартирі АДРЕСА_2 позивачці заподіяна матеріальна шкода у розмірі 19343,0 грн. (а.с. 27 - 81).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживания та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачепу законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, иеобхідних для своєчасного проведения капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; виконавець суб»єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до п.п. 4, 5, 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить: визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства; управління об»єктами у сфері житлово-комунальних послуг, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації; здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкоових територій відносяться до житлово-комунальних послуг і включають: прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічного обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.

Статтею 19 зазначеного Закону встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем, виробником.

Частиною 2 ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що власник має право доручати повністю або частково розпоряджатися та управляти належним йому майном відповідно до закону та договору балансоутримувачу або управителю.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов»язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, а також забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що передані на його баланс.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що управитель зобов»язаний забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів.

Відповідно до п. 2.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комитету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, поточний ремонт - комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Поточний ремонт повинен проводитись з періодичністю, яка забезпечує ефективну експлуатацію будівлі з моменту завершения його будівництва (капітального ремонту, реконструкції) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт або реконструкцію.

Відповідно до п.п. 1.1.15.10. Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків і споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 року №150, до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій входить здійснення поточного ремонту, зокрема, закріплення трубопроводів.

Згідно частин 1, 2 ст. 22 ЦК України збитками є витраи, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробилоа або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушее (упущена вигода).

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, враховуючи, що на час залиття кватири позивачки балансоутримувачем будинку №23 по вул. Шевченка в м. Дніпропетровську було Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Жовтневого району м. Дніпропетровська, яке мало здійснювати належне утримання інженерних та інших мереж будинку, місцевий суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача КВ ЖРЕП Жовтневого району м. Дніпропетровська на користь позивачки матеріальної шкоди у доведеному розмірі 19343,0 грн.

Крім того, колегія звертає увагу, що балансоутримувач КВ ЖРЕП Жовтневого району м. Дніпропетровська, в порушення вимог ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не забезпечив умови для своєчасного проведення ремонту будинку №23 по вул. Шевченка в м. Дніпропетровську відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, а також не забезпечив належні експлуатацію та утримання відповідного обладнання будинку, що спричинило залиття квартири позивачки та заподіяння їй матеріальної і моральної шкоди.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що договір №1/9-ж від 31.12.2003 року, з додатковими угодами за період з 2004 року по 2013 рік, укладений між КВ ЖРЕП Жовтневого району м. Дніпропетровська та КП «Житлово-експлуатаційне підприємство № 9» про виконання робіт з обслуговування житлового фонду (а.с. 116 117, 118 126, 129 131), договір від 01.01.2004 року, з додатковими угодами, укладений між КВ ЖРЕП Жовтневого району м. Дніпропетровська та КП «Житлово-експлуатаційне підприємство № 9» на утримання житлових будинків і прибудинкових територій (а.с. 133 134, 127, 128), а також договір №1100, укладений 21 липня 2008 року між ОСОБА_6 та КП «Житлово-експлуатаційне підприємство № 9» про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території у будинку № 23 по вул. Шевченка у м. Дніпропетровську (а.с. 13-14), свідчать, що КП «ЖЕП №9» є саме виконавцем у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а не власником чи балансоутримувачем вказаного будинку.

Тому, з урахуванням наведених вище норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і ЦК України, доводи апелянта про необхідність стягнення суми заподіяної шкоди з КП «ЖЕП №9», яке не було залучено до участі у даній справі, - є безпідставними, недоведеними та обумовлені бажанням апелянта уникнути цивільно-правової відповідальності.

Суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову про стягнення шкоди з Дніпропетровської міської ради, оскільки належним відповідачем є балансоутримувач КВ ЖРЕП Жовтневого району м. Дніпропетровська.

Виходячи з вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України, змісту постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», встановивши факт заподіяння позивачці моральної шкоди, яка полягає у душевних переживаннях, що пов»язані із пошкодженням майна, дискомфортом через затоплення житлового приміщення, необхідністю проведення ремонту, небажанням відповідача КВ ЖРЕП Жовтневого району м. Дніпропетровська відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду у добровільному порядку, враховуючи принципи справедливості та співмірності, місцевий суд обґрунтовано стягнув з вказаного відповідача на користь позивачки моральну шкоду у необхідному та достатньому розмірі 1000,0 грн.

Крім того, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на проведення оцінки матеріальної шкоди у сумі 500,0 грн. (а.с. 26) та витрати на оплату судового збору.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 88, 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району м. Дніпропетровська - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді