Справа № 199/9471/13-ц
(2/199/3362/13)
24 грудня 2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Подорець О.Б.
за участю секретаря Голубніченко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_3 міська рада, Житлово-будівельний кооператив №168» « 50 років Жовтня», Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_3 міська рада, Житлово-будівельний кооператив №168» «50 років Жовтня», Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в обґрунтування позову зазначив, що він є сином ОСОБА_4, яка померла 06 листопада 2005 року. Остання заповіту не залишила. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири №91 у будинку № 19 по проспекті Правда в місті ОСОБА_3. Спадкоємцем першої черги є позивач по справі як син померлої. Вищезазначена квартира знаходиться в Житлово-будівельному кооперативі №168» « 50 років Жовтня», членом якого була ОСОБА_4 Згідно довідки ЖБК № 168 ОСОБА_4 сплатила всю суму паю в розмірі 23 728,40 грн.
Позивач після смерті ОСОБА_4 в установленому законом порядку звернувся до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак при оформленні спадкових прав зясувалося, що спадкодавець не встиг оформити право власності на зазначену квартиру. На підставі викладеного позивач просить визнати за ним право власності на квартиру №91 у будинку № 19 по проспекту ім. газети «Правда» в місті ОСОБА_3, загальною площею 43,1 кв.м. та житловою площею 27,2 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 06 листопада 2005 року.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_5 не зявився, надав заяву в якій просив слухати справу у його відсутності на задоволенні позову наполягав.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник відповідача ОСОБА_2 комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Представники третіх осіб - ОСОБА_3 міської рада, Житлово-будівельний кооператив №168» « 50 років Жовтня», Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контора у судове засідання не зявилися, про слухання справи повідомлені належним чином, про причини не явки суд не повідомили.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.
Дана норма права кореспондується з положеннями ст.19-1 Закону України «Про кооперацію».
Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.11 своєї постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз'яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім цього, слід враховувати, що: б) при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 була членом Житлово-будівельний кооператив №168» « 50 років Жовтня». Відповідно до довідки голови ЖБК №168 від 02 травня 2012 року пайовий внесок за квартиру №91 в будинку №19 по проспекту ім. газети «Правда» в місті ОСОБА_3 був сплачений останньою в повному обсязі.
Таким чином, оскільки ОСОБА_4 було сплачено вартість квартири, то вона стала її власником.
06 листопада 2005 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири №91 в будинку №19 по проспекту ім. газети «Правда» в місті ОСОБА_3.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.
Спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_1 як син померлої.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право власності на квартиру №91 в будинку №19 по проспекту ім. газети «Правда» в місті ОСОБА_3 за померлою ОСОБА_4 зареєстровано не було.
У абз. 2 п. 8 своєї постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України розяснив, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.
Відповідно до довідки ОК Житлово-будівельного кооперативу №387» від 02 травня 2012 року пайовий внесок за квартири №91 у будинку №19 по проспекту ім. газети «Правда» в місті ОСОБА_3 сплачений в повному обсязі.
Таким чином, в матеріали справи надано достатньо доказів того, що ОСОБА_4 за життя набула право власності на квартиру №91 у будинку №19 по проспекту ім. газети «Правда» в місті ОСОБА_3, а отже після її смерті відкрилася спадщина на це майно і позивач ОСОБА_1 прийняв це майно, а тому позовні вимоги про визнання за ним права власності в порядку спадкування є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Вирішуючи відповідно до вимог ст.88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку судові витрати з відповідача не стягувати, оскільки вимога про розподіл судових витрат позивачем не заявлялася.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 212, 214, 215, 222, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_3 міська рада, Житлово-будівельний кооператив №168» «50 років Жовтня», Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити в повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №91 в будинку №19 по проспекту ім. газети «Правда» в місті ОСОБА_3, загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м., в порядку спадкування за законом після померлої 06 листопада 2005 року ОСОБА_4.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста ОСОБА_3. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя О.Б.Подорець