Справа № 369/2471/15-ц
Провадження № 2/369/1504/15
14 травня 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Нікушина В.В.
при секретарі Москаленко І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Києво-Святошинський районний відділ Державної міграційної служби України у Київській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У березні 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до районного суду з названим позовом. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що згідно договору дарування вона є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Також, за вказаною адресою значиться зареєстрованою ОСОБА_2. Більше року відповідачка не проживає в будинку, у житловому приміщенні відсутні її особисті речі. Всі витрати по сплаті за комунальні послуги, утримання квартири в належному стані несе позивачка, у зв'язку з чим змушена була звернутись із позовом до суду за захистом свого порушеного права. Тому просила суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком номер АДРЕСА_1 та та зобов'язати Києво-Святошинський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Київській області зняти з реєстрації ОСОБА_2за вищезазначеною адресою.
У судове засідання позивач не з'явилася. Направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
У судове засідання відповідач не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
При розгляді справи судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується договором дарування від 22 липня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Києво-Святшинської нотаріальної контори ОСОБА_3 за реєстровим №1-1908.
З наданої будинкової книги встановлено що у будинку АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 - власник,ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Відповідно актів депутата Боярської міської ради Бурнак Л.Д. від 12 вересня 2014 року та 16 лютого 2015 року ОСОБА_2 у вищезазначеній квартирі не проживає з липня 2014 року по даний час.
Судом встановлено, що відповідач, будучи зареєстрованим в спірному жилому приміщенні, там не проживає, не маючи перешкод в користуванні ним, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за нею право користування жилим приміщенням, не вчиняє. Наведене вище свідчить про відсутність відповідача в спірному жилому приміщенні понад шість місяців без поважних на те причин.
Судом не встановлено фактів перешкоджання ОСОБА_1 відповідачу в користуванні житлом.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи
Таким чином, оцінивши докази у справі суд вважає, що ОСОБА_2, яка не є членом сім'ї власника будинку АДРЕСА_1, та з липня 2014 року не проживає в ній, ускладнює здійснення ОСОБА_1 повноважень користування нею, оскільки остання вимушена сплачувати за відповідача витрати на комунальні послуги, а тому є підстави для визнання останньої такою, що втратила право користування цим жилим приміщенням.
Відповідно до встановленого ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі рішення суду, в тому числі, про позбавлення права користування житловим приміщенням, а тому при задоволенні вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, окремого застереження щодо зняття з реєстраційного обліку за його адресою цієї особи не потребується.
Отже, обов'язок Києво-Святошинського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Київській області, щодо зняття з реєстрації відповідача на підставі рішення суду про виселення встановлений на законодавчому рівні та не потребує додаткового підтвердження у судовому порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають.
Згідно вимог ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем за пред'явлення позовних вимог судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі ст.ст. 391, 405 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 74, 88, 169, 209, 213-215, 218, 224-228, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Києво-Святошинський районний відділ Державної міграційної служби України у Київській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп (двісті сорок три грн. шістдесят коп.)
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали учать у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя: В. В. Нікушин