У Х В А Л А

Іменем України

16 квітня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Савариної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 від імені якого діє по довіреності представник ОСОБА_2 на заочне рішення Перечинського районного суду від 02 грудня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Перечинського районного суду від 02 грудня 2013 року задоволено позов. Стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором.

Ухвалою Перечинського районного суду від 12 лютого 2014 року заяву ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення суду, залишено без задоволення.

ОСОБА_1 від імені якого діє по довіреності представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій клопоче перед апеляційною інстанцією стосовно скасування рішення суд та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову. Мотивує, вимоги тим, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам норм процесуального та матеріального права.

Представник апелянта в особі ОСОБА_2 підтримав, вимоги скарги та просив задовольнити таку з наведених підстав.

Представник позивача в особі ОСОБА_7 заперечив, вимоги скарги та просив відхилити таку як безпідставну.

Протягом судового розгляду судом першої інстанції встановлено, що між сторонами 29.09.2008 року укладено Договір про надання споживчого кредиту в сумі 30000 доларів США під 16 % річних. Проте ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання за цим договором порушив, внаслідок чого станом на 21.03.2013 року за ним утворилась заборгованість усього в сумі 32353,58 доларів США і 9747,13 гривень пені за прострочення кредиту і за прострочення відсотків за період з 21.03.2012 року по 21.03.2013 року. У забезпечення виконання основного зобовязання з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено 29.09.2008 року Договори поруки за №№ 231712, 231715 і 231717. Виходячи зі змісту таких, останні взяли на себе зобовязання відповідати перед позивачем солідарно разом із ОСОБА_1 за виконання останнім свого обовязку за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи й перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла до думки, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступних мотивів.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводом апеляційної скарги є те, що розрахунок заборгованості є неправильним, оскільки не враховано всі здійснені платежі після складення розрахунку. А звідси, сума зазначена в позові є меншою. Судом не враховано тієї обставини, що по значній частині боргу, сплинув строк позовної давності.

Проте такі доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

За правилами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі.

А виходячи з вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Зважуючи на ці норми процесуального права, колегія суддів вважає за можливе зазначити наступне.

Доведеним і таким що не оспорюється є факт укладення між сторонами Договору про надання споживчого кредиту за № 0 від 29.09.2008 року і Додаткової угоди № 2 від 07.05.2009 року до договору про надання споживчого кредиту за № 0 від 29.09.2008 року та Договори поруки за № 231712 від 29.09.2008 року разом із Додатковою угодою № 1 від 07.05.2009 року; № 231715 від 29.09.2008 року разом з Додатковою угодою № 1 від 07.05.2009 року і № 231717 від 29.09.2008 року разом з Додатковою угодою № 1 від 07.05.2009 року.

Проте, всупереч умов Договору про надання споживчого кредиту разом із Правилами, ОСОБА_1 починаючи з березня 2010 року не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення виниклої заборгованості по кредиту та процентам, чим тривалий час порушує взяті на себе договірні зобовязання. Такі дії ОСОБА_1 суперечать вимогам ч. 1 ст. 1054 ЦК України.

Згідно п. 5.6. Постанови правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254 Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Виходячи з цього, станом на 21.03.2013 року здійснено виписку з особового рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором, яким встановлено заборгованість за кредитом у сумі 26580,22 доларів США. А по процентам за користування кредитом заборгованість становить всього 5773,36 долари США. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, всього 5010,49 гривень та за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах за користування кредитом, всього 4736,64 гривень, а.с. 29-33.

Зазначеним розрахунком стверджено, що останньою сплатою тіла кредита є 21.09.2010 року; відсотки за користування кредитом сплачувались періодично через кожні декілька місяців і останньою сплатою відсотків є 18.02.2013 року; пеня сплачувалась щомісяця протягом року, хоча і не в повній мірі.

Приймаючи до уваги наведене та виходячи з вимог ч. 1 ст. 264 ЦК України з боку ОСОБА_1 мало місце переривання перебігу позовної давності, коли здійснював поточні сплати згідно Договору про надання споживчого кредиту за № 0 від 29.09.2008 року, що свідчить про визнання ним свого боргу перед позивачем.

Таким чином, твердження апелянта, що мав місце перебіг позовної давності не знайшло свого підтвердження. Крім цього, якщо і брати до уваги, що останній платіж по тілу кредиту мав місце 21.09.2010 року, то і в цьому випадку, позивач звернувся до суду в строк передбачений ст. 257 ЦК України (22.04.2013 року).

Стосовно посилання апелянта на квитанцію № 47 від 22.04.2013 року ро сплату 161 долара США то така не може бути взятою до уваги з тих підстав, що зазначену суму кредиту апелянт сплатив пізніше ніж позивач ставив позовні вимоги. І така є платежем за поточне користування кредитними коштами.

Суму 32353,58 долари США, що по курсу НБУ становить 258602,17 гривень заборгованості по кредиту і процентам та пеню в сумі 9747,13 гривень позивач визначив станом на 21 березня 2013 року, і таку просив стягнути в позові на час звернення до суду. Оскільки ОСОБА_1 і далі не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, а тому і сума заборгованості збільшилась після звернення позивача до суду, але останній у звязку із цим не збільшував розмір позовних вимог.

Позаяк суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог, а тому, наведена квитанція не може бути взятою до уваги як така, що мала місце за межами позовних вимог.

Встановивши обґрунтованість позовних вимог, суд першої інстанції підставно задовольнив позовні вимоги.

Позаяк доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та вище наведеного, а тому колегія суддів у відповідності до вимог передбачених ст. ст. 213, 308 ЦПК України дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін .

Ураховуючи з наведеного та керуючись вимогами статей 307, 308, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені якого діє по довіреності представник ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Перечинського районного суду від 02 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили .

Головуючий : __________________

Судді : __________________

__________________