Справа № 452/478/14-ц
УХВАЛА

судового засідання

12 лютого 2014 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого - судді Кравціва В.І., з участю секретаря Добрянського І.І., розглянувши у порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 11.02.2014 року звернулися із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок по вул. Котляревського, 17 в м. Самборі Львівської області, який належить ОСОБА_5, тим самим заборонивши йому вчиняти будь-які дії повязані з відчуженням цього житлового будинку.

У обґрунтування своєї заяви посилалися на те, що у провадженні суду є цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні приватною власністю, а саме про зобовязання їх, заявників, не чинити йому перешкоди у користуванні житловим будинком по вул. Котляревського, 17 в м. Самборі Львівської області шляхом виселення їх із даного будинку.

Вони, заявники, є наймачами квартири у вказаному житловому будинку і тому предявили позов до Львівської обласної ради та Самбірської міської ради про надання їм іншого жилого приміщення.

На момент звернення до суду із заявою їм, заявникам, стало відомо, що ОСОБА_5 має намір здійснити продаж житлового будинку по вул. Котляревського, 17 в м. Самборі, а тому у них є підстави вважати, що третя особа може здійснити їх виселення із даного будинку, не дочекавшись надання їм іншого житла.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про забезпечення позову за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши обставини вказаної заяви, суд дійшов до висновку про відмову у її задоволенні з таких підстав.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 цього Кодексу види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Статтею 13 Конституції України встановлено, що держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності. Згідно ст.ст. 317 та 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У справі за позовом ОСОБА_5 заявники є відповідачами і позивач предявив до них позов про захист свого права власності, яке у даній справі не оспорюється, а тому ще й обмеження його у праві розпоряджатися майном, що належить йому на праві власності, є протиправним. Крім того, на ОСОБА_5 не може бути покладено обовязок надання заявникам іншого жилого приміщення. У п.п. 4 та 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або повязані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими. Отже, заявники не зазначають як підставу забезпечення позову наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а припущення наміру ОСОБА_5 розпорядитися своїм майном, яке не доведено жодними доказами. Керуючись ст.ст. 151 - 153, 208 - 210, 293 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на житловий будинок по вул. Котляревського, 17 в м. Самборі Львівської області, який належить ОСОБА_5.

Ухвала набирає законної сили негайно і оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя