справа № 487/2284/14ц
провадження № 6/487/202/14
Заводський районний суд міста Миколаєва
_________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

12.03.2014 Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Кузьменка В.В., при секретарі судового засідання Каламурза О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві подання державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,

встановив:

28.02.2014 до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшло подання державного виконавця Центрального ВДВС Миколаївського МУЮ ОСОБА_1, в якому останній просив визначити частку боржника ОСОБА_2 у майні, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Софіївська, 153, яким остання володіє спільно з ОСОБА_3

В судове засідання сторони та заінтересовані особи не зявились, їх неявка не є перешкодою для вирішення вказаного питання.

Вивчивши подання, матеріали, якими державний виконавець обґрунтував його доводи, суд дійшов наступного.

Із матеріалів подання вбачається, що на виконанні Центрального ВДВС Миколаївського МУЮ перебуває виконавче провадження №37551397 із примусового виконання виконавчого листа виданого Заводським районним судом міста Миколаєва про стягнення з засудженої в рамках кримінальної справи №1/1412/320/12 ОСОБА_2 на користь Миколаївської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» 270 151.43 грн.

Із матеріалів подання, кримінальної справи за розглядом якої виданий виконавчий документ вбачається, що при розслідуванні злочину, скоєного ОСОБА_2, органом який здійснював досудове слідство - УСБУ у Миколаївській області було описано та арештоване майно: будинок №153 по вулиці Софіївській в місті Миколаєві, автомобіль марки «ВАЗ» модель « 2101» із номером державної реєстрації 68916НІ, пральна машина, телевізор.

Мотивуючи необхідність визначення частки боржника у вказаному майні, державний виконавець вказав, що згідно свідоцтва серії І-ФП №266683 від 30.12.1995, ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3, а відтак, згідно положень Сімейного кодексу України майно є у їх спільній сумісній власності.

Згідно частини 1статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

В той же час, слід врахувати положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно якого не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обовязковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них.

Жодних документів, на підставі яких є можливість визначити підстави набуття права власності на арештоване майно суду не надано.

За такого, суд дійшов висновку про неможливість задоволення клопотання, оскільки визначення частки боржника у майні не можливе без дослідження підстав набуття права власності на нього та може мати наслідком порушення права власності іншого з подружжя.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 208-218, 379 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами - відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України, «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року № 12, ухвала суду першої інстанції про відмову у визначенні частки майна оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

СУДДЯ В.В. КУЗЬМЕНКО