Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Шовкопляс О. П. ,

при секретарі Кузьменко Т. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 29 травня 2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, сімейне життя не склалося, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, втратили почуття любові та поваги, вже протягом шести місяців проживають окремо, а тому вона вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати.

В судовому засіданні позивач не з"явилася до суду подала заяву, згідно якої позов підтримала повністю і просила задоволити.

Відповідач в судовому засіданні не з"явився до суду подав заяву, згідно якої позов визнав повністю і проти розірвання шлюбу не заперечує.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами був зареєстрований 29 травня 2010 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №427.

Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Дані обставини повністю підтверджуються поясненнями позивача, наданими копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини.

Також, судом встановлено, що сторони повністю припинили шлюбні відносини, між ними існують неприязні відносини. Так, позивачка посилається на те, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного.

Тобто, судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, а тому збереження сімї є не можливим.

Так, згідно вимог ст. 110 Сімейного кодексу України право на предявлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя.

Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, суд вважає, що оскільки сторони повністю припинили подружні відносини, втратили повагу один до одного і продовження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу повністю обґрунтовані і підлягають до задоволення.

Також, суд приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 29 травня 2010 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 427, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Залевська».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_3