Справа № 664/2841/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі:

головуючого судді Яценко О.М.,

при секретарі Брустман О.М.,

за участю представника позивача за первісним позовом,

відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1,

відповідача за первісним позовом ОСОБА_2,

представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_3,

позивача за зустрічним зустрічним позовом ОСОБА_4,

представника третьої особи за зустрічним позовом ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Цюрупинську цивільну справу за первісним позовом Цюрупинської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Цюрупинської міської ради, третя особа орган опіки та піклування Цюрупинської міської ради, про визнання права користування додатковою житловою площею, -

ВСТАНОВИВ:

Цюрупинська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю. Під час розгляду справи ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 подала зустрічний позов до Цюрупинської міської ради, третя особа орган опіки та піклування Цюрупинської міської ради, про визнання права користування додатковою житловою площею.

Представник позивач за первинним позовом (відповідача за зустрічним) позовні вимоги підтримала, у задоволенні зустрічного просила відмовити у звязку із необґрунтованістю, та суду пояснила що територіальна громада м. Цюрупинська в особі Цюрупинської міської ради є власником гуртожитку за адресою: м. Цюрупинськ, вул. Промислова, 1. Згідно плану третього поверху гуртожитку житлові приміщення поділені на секції. В секції № 305 знаходяться секції № 305-а та 305-б. Відповідачу ОСОБА_3 було видано ордер лише на житлову кімнату № 305-а, проте остання разом з матірю ОСОБА_2 самостійно зайняли кімнату № 305-б, не маючи на це жодних правових підстав. Так, дійсно до 23 квітня 2009 року у кімнаті № 305-б проживав син відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6, проте останній був знятий з реєстрації, а тому втратив право на проживання та користування зазначеною площею. Крім того, в кімнаті 305-б знаходяться особисті речі відповідачів, доступ до спірної кімнати відсутній. Тому просить первинні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Щодо зустрічного позову, то вважає його необґрунтованим, оскільки ОСОБА_3 в установленому законом порядку не оформила на додаткову кімнату права, а тому не набула право користування нею. У звязку із вказаним просить в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відповідач за первинним позовом ОСОБА_2 позові вимоги не визнала та суду пояснила, що вона за адресою: м. Цюрупинськ, вул. Промислова, 1, не проживала та не проживає. Вона лише приїздить до доньки ОСОБА_3 в гості, здійснює догляд за кімнатами, коли остання тимчасово відсутня, допомагає по господарству. Тому позовні вимоги Цюрупинської міської ради вважає необґрунтованими та просить в їх задоволенні відмовити.

Представник позивача за первинним позовом ОСОБА_3 (відповідача за зустрічним) ОСОБА_4 зустрічні позовні вимоги підтримала, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити, та суд пояснила, що у квартирі № 305 по вул. Промисловій в м. Цюрупинськ зареєстровані та проживають ОСОБА_3 та її неповнолітні доньки ОСОБА_7 та ОСОБА_8. У 2008 році рішенням виконкому Цюрупинської міської ради було видано ордери ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на зайняття кімнат № 305-а та № 303-б відповідно. Вказані кімнати були в занедбаному стані: покриття, електрична проводка, каналізаційні та водопровідні труби відсутні, стіни були обдерті практично до цегли, в кімнатах знаходився непотріб. ОСОБА_3 та ОСОБА_6 здійснили великий трудовий та матеріальний вклад (приблизно 25-30 тисяч гривень) на відновлення зазначених кімнат. У 2012 році рішенням Цюрупинської міської ради кімнати № 305-а та 305-б було обєднано в єдиний кімнатний комплекс. У 2009 році ОСОБА_6 виписався з кімнати. ОСОБА_3 разом з чоловіком та донькою ОСОБА_7 зайняли дві кімнати та проживали в них, здійснювали догляд, оплат по комунальних рахунках. У 2011 році ОСОБА_3 звернулася до Цюрупинської міської ради з заявою про надання їй додаткової житлової площі, проте їй було відмовлено. У 2012 році в ОСОБА_3 народжується друга донька ОСОБА_3, у звязку із чим гостро постало житлове питання. Враховуючи те, що кімната № 305-а має загальну площу 20,1 кв. м, то родина ОСОБА_3 потребує поліпшення житлових умов. У звязку із зазначеним просить зустрічні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, у задоволені зустрічного позову відмовити за необґрунтованістю.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Цюрупинської міської ради проти задоволення зустрічного позову заперечував, первинні позовні вимоги підтримав та пояснив, що оскільки неповнолітні діти прописані у спірній квартирі, питання у первісному позові про їх виселення не ставиться, а розміру кімнати № 305-а вистачає на законодавчому рівні для трьох прописаних осіб, тому зустрічні позовні вимоги вважає безпідставними, просить в їх задоволенні відмовити, а первісний позов задовольнити.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що вона є матірю відповідача за первинним позовом (позивача за зустрічним). У 2000-х роках, точно не памятає, її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відповідно до рішення Цюрупинської міської ради отримали дві кімнати № 305-а та № 305-б, які були занедбане, захаращені мотлохом, проживати в них було неможливо. Вона з дітьми спільними зусиллями відновили кімнати, здійснили ремонт, все очистили. Коли в ОСОБА_3 народилася перша дитина, її син ОСОБА_9 звільнив кімнату № 305-б для можливості комфортного проживання новоствореної сімї. Вона часто буває в гостях у доньки, проте там не проживає, а лише допомагає по господарству.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_3. У кімнатах проживають ОСОБА_3, її дві неповнолітні доньки та чоловік. Коли ОСОБА_3 заселялася до кімнати, до вона була занедбана, не було ні світла, ні води, вона як сусідка, не могла відкрити балкон. Після вселення ОСОБА_3 із сімєю зробили ремонт. ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_3, інколи приїздить в гості, проте в кімнаті не проживає.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що дійсно при вселенні в кімнату ОСОБА_3 було зроблено ремонт, оскільки були відсутні як світло, так і вода. Крім того, в кімнатах не було ні підлоги, ні стін.

Суд, заслухавши представника позивача за первинним позовом (відповідача за зустрічним), відповідача за первинним позовом, представника відповідача за первинним позовом ОСОБА_12 (позивача за зустрічним), третю особу за зустрічним позовом, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що до серпня 2008 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 проживали у кімнаті № 714 в буд. 1 по вул. Промисловій в м. Цюрупинськ. Рішенням виконкому Цюрупинської міської ради № 254 від 20.08.2008 року ОСОБА_3 г. було видано ордер № 44 на зайняття кімнати № 305-а в буд. № 1 по вул.. Промисловій в м. Цюрупинськ, а ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому Цюрупинської міської ради № 294 від 24.09.2008 року було видано ордер № 46 на право зайняття кімнати № 305-б в буд. № 1 по вул.. Промисловій в м. Цюрупинськ. Рішенням Цюрупинської міської ради № 98 від 16.05.2012 року кімнати № 305-а та № 305-б було обєднано у єдиний кімнатний комплекс. 06 вересня 2009 року в ОСОБА_3 народилася донька ОСОБА_7. 16.02.2010 року та 13 липня 2011 року рішеннями виконавчого комітету Цюрупинської міської ради № 23 та № 128 відповідно ОСОБА_3 було відмовлено у надані додаткової житлової площі у гуртожитку. 25 грудня 2012 року у ОСОБА_3 народилася друга дитина ОСОБА_8. Згідно довідки ТОВ «Комунгосп» № 2944 від 24.07.2013 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Відповідно до п. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно ч. 1 ст. 11 вищевказаного Закону, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно до пп. З, 6, 10 ст. 15 Житлового кодексу Української РСР,! виконавчі комітети міських рад на містах:

- здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад (ч. 1 ст. 18);

- приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради (ст. 51), затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого житлового фонду (ст. 52);

- видають ордери на жилі приміщення (ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 141).

Згідно пп. 2 п. «а», пп. 5, 7, 8, п. «б» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності; облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням; здійснення контролю за станом квартирного обліку та додержанням житлового законодавства на підприємствах, в установах та організаціях, розташованих на відповідній території, незалежно від форм власності; видача ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій.

Так, відповідно до пункту 10 Примірного положення про гуртожитки затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. № 208 та Положення про гуртожитки, затвердженого рішенням № 102 від 19.05.2006 року Цюрупинської міської ради «Про затвердження положення про гуртожитки» передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ордер може бути виданий лише на вільну жилу площу. При одержанні ордера пред'являються паспорти всіх членів сім'ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

Відповідно до ст. 129 Житлового кодексу Української РСР на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Відповідно до ст. 109 Житлового кодексу Української РСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідачі добровільно не виселилися із займаного жилого приміщення. Ст. 116 Житлового кодексу Української РСР передбачає, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Пунктом 44 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. № 208 передбачено, що громадян, які самоправно зайняли жилу площу в гуртожитку, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_3 дійсно зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 за вказаною адресою не зареєстрована, що підтверджено матеріалами позовної заяви. Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 фактично за зазначеною адресою не проживає, а лише приходить в гості до своєї доньки, допомагає по господарству, що підтверджено показами свідків. Крім того, позивач за первинним позовом Цюрупинська міська рада просить усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом звільнення кімнати № 305-б в буд. № 1 по вул.. Промисловій в м. Цюрупинськ від особистих речей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та надати власнику вільний доступ до житлового приміщення.

Як вбачається з цивільної справи, кімнати № 305-а та № 305-б були обєднані в єдиний кімнатний комплекс і в АДРЕСА_2 проживає відповідач за первинним позовом ОСОБА_3 з доньками. Враховуючи вказане, те, що кім. № 305-б в буд. № 1 по вул. Промисловій в м. Цюрупинськ відсутня, підтвердження фактичного проживання ОСОБА_2 за вказаною адресою спростовується показами свідків та матеріалами справи, тому в задоволені первісного позову необхідно відмовити в поновному обсязі.

Відповідно до ст. 47 ЖК Української РСР, норма жилої площі в Українській РСР встановлюється у розмірі 13,65 кв. м на одну особу.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ЖК Української РСР, понад норму жилої площі окремим категоріям громадян надається додаткова жила площа у вигляді кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЖК Української РСР, жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічних вимогам.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 54 ЖК Української РСР, якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення. Ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати норми, встановленої статтею 47 цього Кодексу, крім випадків, коли наймач або член його сім'ї має право на додаткову жилу площу. Якщо розмір ізольованої кімнати, що звільнилася, є меншим за встановлений для надання одній особі, зазначена кімната у всіх випадках передається наймачеві на його прохання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що позивач за зустрічним позовом потребує поліпшення житлових умов, оскільки площа кімнати № 305-а в буд. 1 по вул. Промисловій в м. Цюрупинськ є меншою за норму жилої площі, а тому ОСОБА_3 потребує поліпшення житлових умов. Крім того, вона як наймач суміжного приміщення (кім. № 305-б) мала переважне право на користування ним. Суд також приймає до уваги, що кімнати № 305-а та № 305-б були обєднані в єдиний кімнатний комплекс, а тому вимоги позивача за зустрічним позовом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 15, 47, 49, 50, 54, 109, 129 ЖК Української РСР, ст.ст. 11, 15, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити Цюрупинській міській раді у задоволенні їх первісного позову до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Зустрічний позов ОСОБА_3, представник ОСОБА_4, до Цюрупинської міської ради, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Цюрупинської міської ради про визнання права користування додатковою житловою кімнатою задовольнити.

Визначити за ОСОБА_3 право користування додатковою житловою кімнатою № 305-б, загальною площею 12,5 кв.м., яка знаходиться в будинку №1 по вул. Промисловій у м.Цюрупинську.

Стягнути з Цюрупинської міської ради на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 230,00 грн.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.

Суддя (підпис) Яценко О. М.

Копія відповідає оригіналу.

Суддя О. М. Яценко