Справа № 185/8511/14-ц
Провадження № 2/185/3411/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 жовтня 2014 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Боженко Л.В. при секретарі Полуциган О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся через суд до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 їз позовом про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 08 серпня 2013року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір позики грошових коштів на суму 520 000 грн. Згідно умов договору позивач брав на себе зобов'язання надати відповідачу грошові кошти в сумі 520 000 грн., а відповідач брав на себе зобов'язання повернути отримані від позивача грошові кошти частками згідно графіка до 20 серпня 2014 року. Відповідач сплатив 9 внесків у дні згідно графіку погашення боргу по 8 667 грн. та не в повному обсязі-5050грн. від 08.07.2014р. На підтвердження укладення вказаного договору ОСОБА_2 була власноруч написана розписка від 08.08.2013 року про отримання ним від позивача суми 520 000грн. В забезпечення вказаного зобовязання позивачем 08.08.2013 року були укладені Договори поруки з ОСОБА_3 та з ОСОБА_4 згідно яких вони поручились за ОСОБА_2. Так згідно п. 4.1 зобовязалися нести перед позивачем солідарну відповідальність за ОСОБА_2 як солідарні боржники. Позивач просить стягнути солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на його користь суму боргу в розмірі 433 334 грн. та плату за користування позикою грошима у розмірі 2 836,97 коп. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримав позовні вимоги, пославшись на обставини наведені в позові.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 визнали позовні вимоги, пояснили несвоєчасну сплату тим, що вважали що за умовами договору отримані від позивача грошові кошти повинні були сплачувати на протязі 5 років.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в матеріалах справи в їх сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав.

В силу п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори й інші правочини.

Суд вважає, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики(а.с.7), який підписаний відповідачем, а тому зобов'язання за ним регулюються ст. ст. 1046-1050 ЦК України.

У судовому засіданні було встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 було сплачено 9 внесків у дні згідно графіку погашення боргу по 8 667 грн. та 08.07.2014 року не в повному обсязі - 5050грн.( а.с.5). Дійсність договору , розписки підтверджена в судовому засіданні самим відповідачем(а.с.7,10).

Згідно із частиною другою ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною першою ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Також в судовому засіданні встановлено, що в забезпечення договору позики позивачем ОСОБА_1 08.08.2013 року були укладені Договори поруки з ОСОБА_3 та з ОСОБА_4, згідно яких вони поручились нести перед позивачем солідарну відповідальність за ОСОБА_2 як солідарні боржники. (а.с.8-9).

Суд вважає, що за договором позики позивач ОСОБА_1 передав відповідачу ОСОБА_2 суму 520 000 грн., отже вказаний правочин, у розумінні ст. 1046 ЦК України, було укладено та фактично виконано з боку позивача. Також в судовому засіданні було встановлено часткове повернення відповідачем суми, а тому стягненню з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача належить сума 433 334 грн.

За змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно п.п 4.4 укладеного договору передбачено, що після закінчення строків, вказаних в договорі позичальник сплачує плату за користування позикою, яка складає 1% в день від суми кожного несплаченого по договору платежу починаючи з дня, коли повинен був здійсненний цей платіж згідно графіка до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.

Тому плата за користування позикою складає в розмірі 2 836 грн. 97 коп., яка також належить стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути із відповідачів і судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 4 362грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 08 серпня 2013року, яка складається із основної суми за договором позики у розмірі 433 334грн.(чотириста тридцять три тисячі триста тридцять чотирі ) та плати за користування позикою в розмірі 2 836 грн. ( дві тисячі вісімсот тридцять шість) 97коп.

Стягнути із ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору по з кожного по 1 454( одна тисяча чотириста пятдесят чотири) грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6