№2/760/6383/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 грудня 2014 року Солом'янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Зінченко С.В.

при секретарі Резніченко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму загальної заборгованості за кредитним договором в розмірі 5851,41 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30.12.2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000 гривень.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Однак відповідач взятих на себе зобов'язань за договором щодо порядку повернення суми кредиту та сплати за користування кредитом належним чином не виконав, чим порушив умови укладеного договору внаслідок чого виникла заборгованість за договором на вказану вище суму.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд у відповідності до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів, приходить до наступного висновку.

Згідно частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено що 30.12.2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000 гривень.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

За вказаним вище договором відповідач взяв на себе зобов'язання здійснювати погашення кредиту (суми мінімального платежу) та платню за користування кредитом у встановленому договором порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу відповідачу кредитної картки із встановленим кредитним лімітом.

Однак, відповідачем внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань, було порушено умови кредитного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед банком, яка станом на 30.06.2014 року відповідно до поданого позивачем розрахунку становить 5851,41 гривень.

Відповідно до статей 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума загальної заборгованості за договором в розмірі 5851,41 гривень.

Також відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись статями 27, 31, 60, 77, 88, 208, 209, 212, 214-216, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 525, 526, 530, 553-554, 625 Цивільного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 5851,41 гривень заборгованості за кредитом та судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок, а всього стягнути 6095 гривень 01 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з для отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через суд, що ухвалив оскаржуване рішення, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Зінченко С.В.