справа № 462/2100/14-ц
УХВАЛА

11 червня 2014 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Залізничний районний відділ ГУ ДМС України у Львівській області, про виселення та зняття з реєстрації місця проживання,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м.Львова знаходиться цивільна справа за вказаним позовом.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заявив клопотання про залучення до участі у справі як співвідповідача чоловіка відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5, так як вони проживають разом із відповідачкою однією сімєю в спірній квартирі по вул.Марка Вовчка, 36/30 у м.Львові.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила, зазначивши, що позовні вимоги ОСОБА_3 заявлено лише до ОСОБА_4, яка на переконання позивача порушує його права.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.33 ЦПК України (Заміна неналежного відповідача, залучення співвідповідачів) суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

З норми даної статті вбачається, що відповідачу та його представнику такого права як заявляти клопотання про залучення співвідповідача не надано. Заміна первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача можливо лише за клопотанням позивача.

Представник позивача проти залучення співвідповідачем ОСОБА_5 категорично заперечує.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України одним з принципів цивільного судочинства є диспозитивність. Згідно зазначеного принципу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 постанови від 12.06.2009 року № 5 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справв до судового розгляду", при пред'явленні позову до частини відповідачів (наприклад, при

солідарному обов'язку боржників згідно зі статтею 543 ЦК України) суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобов'язаний вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Лише у випадку неможливості розгляду справи без участі співвідповідача чи співвідповідачів у зв'язку з характером спірних правовідносин (наприклад, при розгляді справ про захист гідності, честі та ділової репутації за участю засобів масової інформації) суд залучає його чи їх до участі у справі зі своєї ініціативи (статті 32, 33 ЦПК). Мотиви, з яких суд визнав неможливим розгляд справи без зазначених осіб, повинні бути зазначені в ухвалі, копія якої разом з копією позовної заяви невідкладно надсилається залученим особам.

У даній справі, враховуючи предмет спору та характер спірних правовідносин, а саме: виселення та зняття з реєстрації місця проживання, обов'язкова процесуальна участь ОСОБА_5 як відповідача, не випливає з норм матеріального права, на думку позивача його права, як власника квартири, порушуються саме ОСОБА_4, а тому суд зобов'язаний вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно того відповідача, який зазначений в ньому, і не може зобов'язати позивача заявити позовні вимоги до особи, яку пропонує представник відповідача, оскільки це порушить принцип диспозитивності цивільного судочинства.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 33 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.