Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2014 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Юр"ївка, в порядку заочного розгляду справи, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу в обгрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 04.11.1972 року між ним та відповідачем по справі був укладений шлюб, від якого сторони неповнолітніх дітей на час звернення до суду не мають.

Позивач зазначав, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, при цьому відповідач систематично вживає спиртні напої, через що в сім»ї виникають сварки, в ході яких останній ображає та принижує честь і гідність позивачки та що робить спільне життя нестерпним. Окрім того, відповідач не бере участі в матеріальному забезпеченні сім»ї, влаштуватися на роботу та працювати не бажає. Шлюбно - сімейні відносини та ведення спільного господарства фактично припинені з 2000 року, а відтак збереження шлюбу є неможливим.

Посилаючись на ст. ст. 105, 110 СК України позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем по справі 04.11.1972 року Зубрянською сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при цьому позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав повністю, зазначивши, що неповнолітніх дітей від шлюбу на час розгляду справи не має, при цьому причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, окрім того відповідач зловживає спиртними напоями, а відтак розірвання шлюбу через органи РАЦС неможливе. Окрім того, спору по майну не має, шлюбно-сімейні відносини припинені з 2000 року. Судові витрати по справі позивач просив залишити за ним , вказавши, що після розірвання шлюбу змінювати прізвище не бажає (ас. 41).

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, заяви про розгляд справи в його відсутності не надавав (ас.39).

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі не явки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи дане , суд вважає можливим провести заочний розгляд даної справи у відсутності сторін по справі, на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, проти чого позивач не заперечував, зазначивши про це у наданій суду заяві (ас. 40).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини:

- 04.11.1972 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого останні на час розгляду справи неповнолітніх дітей не мають. Дане підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 148980 від 11.07.2003 року (ас. 5).

З долучених до матеріалів позову копій свідоцтв про народження дітей сторін, вбачається, що останні на час розгляду справи є повнолітніми (ас. 6, 7, 8, 9, 10,11, 12).

Шлюбно сімейні відносини та ведення спільного господарства припинені між сторонами з 2000 року через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, а також через зловживання відповідачем спиртними напоями на грунті чого в сім»ї виникають постійні сварки , що унеможливлює подальше спільне проживання і збереження шлюбу.

Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сімю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно сімейних відносин.

Спору про розподіл майна у сторін не має.

При викладених вище обставинах, суд знаходить збереження сімї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Враховуючи волю позивача, суд знаходить можливим залишити за останнім судові витрати по справі та після розірвання шлюбу прізвище « Кондратенко».

Керуючись ст. ст. 10, 11, 213, 215, 218, 224-228, 294 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 114 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище Левицька) 04 листопада 1972 року Зубрянською сільською радою Пустомитівського району Львівської області по актовому запису № 33 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачем по справі ОСОБА_1 прізвище » Кондратенко».

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивачем рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі протягом десяти днів , з дня отримання копії рішення, апеляційної скарги.

Суддя : С.О.Маренич