Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1374/14-ц
Провадження № 2/376/651/2014
У х в а л а

"12" червня 2014 р. Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Рогізянської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ :

2.06.2014 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовною заявою до Рогізянської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Конституції України держава взяла на себе обовязок гарантувати забезпечення прав і свобод людини, а у ст. 124 Конституції встановила, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Незалежно від того, що Конституцією України особі гарантовано право на захист, це не позбавляє особу обовязку дотримуватись порядку звернення до суду, встановленого законом тобто Цивільного процесуального кодексу України виходячи із принципу єдиної процесуальної форми.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити : зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав звільнення від доказування. Також, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам встановлених законом. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла 09.12.2000 року шляхом подачі заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину, а саме право власності на майновий пай не має можливості у звязку із відсутністю Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику в справах про спадкування" ( Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.)

Право власності на майновий пай колективного сільськогосподарського підприємства регулюються Указом президента N 62 від 29 січня 2001 року "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки" та виданими на виконання зазначеного Указу нормативно-правовими актами: постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2001 року N 177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки", затвердженим вказаною постановою КМУ Порядком визначення розміру майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженим вказаною вище постановою КМУ Тимчасовим положенням про комісію з реорганізації вирішення питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, наказом Міністерства Аграрної політики N 16 від 07 лютого 2001 року про затвердження Рекомендації щодо проведення загальних зборів колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства, а також затвердженою зазначеною вище постановою КМУ Методикою уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств. Наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року N 62 про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, Законом України "Про власність" від 15.04.91 року, діючим на час виникнення спірних правовідносин, Законом України "Про колективне сільськогосподарське підприємство".

За змістом зазначених нормативно-правових актів - документом, що встановлює право власності на майновий пай, є відповідне свідоцтво, яке видається сільською, селищною радою міською радою згідно зі списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства, а для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, до сільської, селищної ради подаються посвідчені в установленому законом порядку копія відповідної цивільно-правової угоди, попереднє свідоцтво та після їх отримання відповідна рада вносить зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП. Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради.

Відповідно до пункту 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року N 177 (далі - Порядок), майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Згідно з абзацом шостим пункту 14 Порядку для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Таким чином, виходячи з вище наведених правових норм позивачу необхідно додати витяг з книги обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства та докази про те, що майновий пай не відчужений на підставі цивільно-правових угод, не перебуває під арештом, заставою тощо.

Також, суд, звертає увагу, що стаття 5 закону "Про нотаріат" зобов'язує нотаріуса сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 46 вказаного закону нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребувати від фізичних чи юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

В матеріалах справи відсутні дані про виконання державним нотаріусом вимог вказаного закону щодо відкладення чи зупинення вчинення нотаріальної дії з метою витребування від учасників правочину документів чи відомостей, необхідних для вчинення нотаріальної дії про яку вони просили.

У звязку з чим, позивачам до позовної заяви необхідно долучити обґрунтовану відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій та докази неможливості отримання дубліката вище зазначеного свідоцтва.

Уточнити правові підстави позову та уточнити з чого виходив позивач визначаючи суму судового збору тощо.

Відповідно до вимог ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу , в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Рогізянської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування - залишити без руху.

Для усунення вказаних недоліків надати позивачеві строк до двох днів з дня отримання ним ухвали.

Суддя