АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Михайловської С.Ю., Красвітної Т.П., при секретареві Глубоченку М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України на заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 20 грудня 2013 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України про зобовязання виплатити грошові кошти та відшкодувати моральну шкоду,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Філії Лівобережного відділення №8420 ВАТ Державний ощадний банк України з позовом, в останній редакції якого вказав відповідачем ПАТ Державний ощадний банк України ТВБВ І типу №10003/0422 філії Дніпропетровське обласне управління. Просив зобовязати відповідача виплатити йому 2301грн.25коп. вкладу, 683грн.49коп. відсотків від суми позики та 4000грн. моральної шкоди.

Рішенням Індустріального райсуду м.Дніпропетровськ від 20.12.2013р. з врахуванням виправленої ухвалою того ж суду від 26.05.2014р. назви відповідача позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, відповідача зобовязано виплатити ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 2301грн.25коп. та 683грн.49коп. відсотків від суми позики (а.с.55-57,188). Додатковим рішенням того ж суду від 20.12.2013р. з відповідача у дохід держави стягнуто 298грн.47коп. судового збору (а.с.58).

Ухвалою Індустріального райсуду м.Дніпропетровськ від 31.03.2014р. у задоволенні заяви ПАТ Державний ощадний банк України про перегляд заочного рішення відмовлено (а.с.168,169). В апеляційній скарзі ПАТ Державний ощадний банк України просив скасувати судове рішення від 20.12.2013р., посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення за такими підставами.

Ухвалюючи рішення про зобовязання ПАТ Державний ощадний банк України виплатити ОСОБА_2 грошові кошти, суд першої інстанції посилався на право останнього на першу вимогу отримати вклад та відсотки.

Вказаний висновок суду першої інстанції зроблено без врахування діючого законодавства та обставин справи, з яких вбачається наступне.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 27.10.2009р. за ОСОБА_2 у порядку спадкування за заповітом померлого 2.03.1993р. батька ОСОБА_3 визнано право на грошові внески на рахунках філії №7898/012 Нікопольського відділення ВАТ Державний ощадний банк України з залишками коштів у сумах 103грн.61коп., 2301грн.25коп., 0грн.12коп. (а.с.9-13).

Правонаступником ВАТ Державний ощадний банк України є державний банк ПАТ Державний ощадний банк України (а.с.100,112,113-122). Згідно Положення про територіально відокремлене безбалансове відділення №10003/0422 філії - Дніпропетровське обласне відділення управління ПАТ Державний ощадний банк України відділення не має статусу юридичної особи (а.с.123-135).

Згідно меморіального ордеру №6 від 15.02.2012р. Нікопольським відділенням АТ Державний ощадний банк України на імя ОСОБА_2 до Лівобережного відділення цього ж банку у м.Дніпропетровськ здійснено переказ 2301грн.25коп. у якості компенсації (а.с.42,161). 18.02.2012р. ОСОБА_2 отримано відповідну ощадну книжку (а.с.162). За відомостями ПАТ Державний ощадний банк України у відділенні №10003/0422 філії Дніпропетровське обласне відділення управління АТ Ощадбанк на імя ОСОБА_2 відкрито рахунок №9760/1-10325 у результаті переказу компенсаційного рахунку з рахунку №915511447 Нікопольського відділення №10003/461 (попередній №7898/012). За відомостями банку вказаний компенсаційний рахунок з грошовою сумою у розмірі 2301грн.25коп. обліковується на позабалансових рахунках банку (а.с.99).

На підставі Закону України Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України від 21.11.1996р. встановлено зобовязання держави перед громадянами України, які внаслідок знецінення втратили грошові заощадження, поміщені в установи Ощадного банку СРСР у період до січня 1992 року, протягом 1992-1994 років і які знаходились на рахунках цих установ не менше одного повного календарного року в період 1992-1995років. За положеннями ст.2 цього Закону держава зобовязалась забезпечити збереження та відновлення реальної вартості заощаджень громадян і гарантувала їх компенсацію у встановленому порядку. Згідно вимог ст.7 Закону заощадження мають повертатись поетапно у межах коштів, передбачених для цього Державним бюджетом України на поточний рік. Перелік груп вкладників, черговість виплат та їх обсяг встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідними щорічними постановами Кабінету Міністрів України на підставі Закону України Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України передбачалось проведення правонаступником Ощадного банку СРСР - ПАТ Державний ощадний банк України компенсацій втрат від знецінення грошових заощаджень вкладникам та спадкоємцям вкладників у відповідних розмірах та порядку.

Встановлені обставини свідчать про те, що фактично спір стосується повернення заощаджень померлого 2.03.1993р. батька ОСОБА_3, поміщених останнім в установи Ощадного банку СРСР та успадкованих після його смерті ОСОБА_2 Відповідно до положень ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), прав та обовязків (спадщини), до складу якої входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Тобто, до складу спадщини ОСОБА_3, яка успадкована ОСОБА_2, перейшло право на повернення заощаджень померлого, які були поміщені в установи Ощадного банку СРСР. Діючим законодавством передбачено, що зазначені заощадження, повертаються поетапно у межах коштів, передбачених Державним бюджетом України на поточний рік та у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Після успадкування та переведення заощаджень спадкоємцем до іншого відділення банку статус та спеціальний порядок їх повернення не змінився. У звязку з цим на вказані заощадження, поміщені в установи Ощадного банку СРСР, не поширюються вимоги ст.1060 ЦК України про укладення банківського вкладу на умовах його видачі на першу вимогу або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону та обставини справи, не вбачається підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про зобовязання банку на підставі ст.ст.1060 ЦК України виплатити йому 2301грн.25коп. вкладу, 683грн.49коп. відсотків від суми позики та 4000грн. на відшкодування моральної шкоди.

З матеріалів справи також вбачається порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Так, провадження по справі відкрито ухвалою судді від 16.12.2013р. з призначенням її до розгляду на 20.12.2013р. (а.с.51). Копія цієї ухвали направлена поштою лише філії Лівобережного відділення ВАТ Державний ощадний банк України (а.с.52). Відомостей про її отримання вказаним відділенням матеріали справи не містять. ПАТ Державний ощадний банк України про розгляд дату та час розгляду справи у передбаченому ст.ст.74-76 ЦПК України порядку судом не повідомлявся. Не зважаючи на неявку відповідача та відсутність відомостей про належне його повідомлення про розгляд справи, суд першої інстанції в порушення ч.1 п.1 ст.169 ЦПК України не відклав розгляду справи, розглянув її по суті та ухвалив рішення у першому ж судовому засіданні 20.12.2013р. (а.с.53,54). Додаткове рішення від 20.12.2013р. відносно розподілу судових витрат суд першої інстанції у порушення вимог ч.3 ст.220 ЦПК України взагалі ухвалив без повідомлення сторін про відповідне судове засідання.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та обставинам справи, його рішення на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову. У звязку з цим підлягає скасуванню і додаткове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 20 грудня 2013 року та додаткове рішення того ж суду від 20.12.2013р. скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України про зобовязання виплатити грошові кошти та відшкодувати моральну шкоду.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_4

ОСОБА_5