АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4560/14 Головуючий 1 інст. - Шмадченко С.І.
Справа № 2-1633/11/15 Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Кружиліної О.А.,

- Макарова Г.О.,

при секретарі - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 липня 2012 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства банк «Меркурій» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2011 року акціонерне товариство Банк «Меркурій», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство Банк «Меркурій» (далі по тексту - ПАТ банк «Меркурій») звернулось до суду з вище зазначеним позовом, і просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість у сумі 418 195 грн. 94 коп., яка виникла у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором про іпотечний кредит, а також стягнути судові витрати.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19 липня 2012 року позовні вимоги ПАТ Банк «Меркурій» задоволені.

Суд вирішив стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за договором про іпотечний кредит у сумі 418 195 грн. 94 коп. та судовий збір у сумі 1 820 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить скасувати вказане рішення, вважаючи його необґрунтованим та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи скаргу апелянт вказує, що суд першої інстанції повинен був призначити економічну експертизу для того щоб перевірити чи вірно був розрахований графік погашення іпотечного кредиту та чи відповідає він розрахунку заборгованості від 07.03.2008 року, оскільки у відповідача і у суду немає необхідних економічних знань.

Вказує на те, що відповідач досудову вимогу від 23.03.2010 року особисто не отримував, також у вказаній вимозі було вказано лише те, що ОСОБА_3 прострочив сплати чергового платежу за кредитом за один місяць, однак не вказано скільки складає заборгованість за відсотками та пеня. Крім того, зазначає апелянт, суд порушив права на житло третіх осіб - ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які проживає в квартирі АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки.

В судове засідання апелянт і відповідач, які, згідно розписки апелянта від 20.06.2014р., належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з'явилися, відповідач про причину неявки не повідомив, а його представник подав 25.06.2014р. до канцелярії апеляційного суду заяву про відкладення розгляду справи, вказуючи, що, начебто, йому терміново треба їхати у відрядженням до м.Лозова.

Колегія суддів відмовляє у задоволенні заяви, як такої, що не містить даних про наявність поважної причини неявки відповідача та його представника, а також зважуючи на ту обставину, що справа знаходилась у суді першої інстанції з 10.02.2011 року, її розгляд неодноразово відкладався за заявами та клопотанням сторони відповідача.

За таких обставин справа розглядається у відповідності з вимогами ч.2 ст.305 ЦПК України за відсутністю відповідача і його представника.

Представник ПАТ банк «Меркурій» проти апеляційної скарги заперечував, та як на підтвердженням недобросовісного здійснення процесуальних прав та виконання процесуальних обов'язків відповідачем та апелянтом надав копію акту опису та арешту майна боржника (відповідача) від 18.01.2013р. з підписом ОСОБА_7, яка свідчить, що відповідач і його представник, звертаючись з клопотанням про поновлення пропущеного ними строку на апеляційне оскарження, приховали від апеляційного суду факти, які свідчать про свідоме пропущення ними передбаченого законом 20-денного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для с касування чи зміни рішення суду першої інстанції за таких підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень шляхом надання належних та допустимих доказів. (ст.ст.10, 57-66 ЦПК України.)

Розглядаючи справу, суд першої інстанції забезпечив сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення їх переконливості перед судом.

Судом першої інстанції встановлено, а сторонам не оспоюється той факт, що 07.03.2008 року ПАТ Банк «Меркурій» та ОСОБА_3 уклали договір про іпотечний кредит № 22-12-55 за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 379 000 грн., а ОСОБА_3 зобов'язався щомісячно до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення Кредиту рівними частинами в сумі не менше 1052,78 грн. та сплачувати відсотки нараховані Кредитором на залишок заборгованості.

Звертаючись до суду з вказаним позовом ПАТ Банк «Меркурій» вказував, що він виконав свої зобов'язання, надав ОСОБА_3 обумовлені договором кредитні кошти, однак ОСОБА_3 належним чином не виконував умови договору, гроші не повертає, у зв'язку з чим станом на 07.02.2011 року утворилась заборгованість 418 195 грн. 94 коп., яка складається: 357 944 грн. 40 коп. - заборгованість по кредиту; 53 546 грн. 27 коп. заборгованість по відсоткам; 6 705 грн. 27 коп. пеня по кредиту.

На підтвердження обставин, посилаючись на які банк обгрунтовував свої вимоги, суду були надані: копія договору про іпотечний кредит 322-12-55 від 07.03.2008р.; копія платіжного доручення №4172 про перерахування 07.03.2008 року платником АКБ «Меркурій» позичальнику ОСОБА_3 379000 грн.; розрахунки з зазначенням дат платежу, суми платежів за розрахунковий період з зазначенням розміру основного платежу, процентів за користування кредитом, графіку погашення іпотечного кредиту, реєстрів відправлення 01.04.2010р. засобами поштового зв'язку боржнику ОСОБА_3 та іпотекодавцям ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вимоги про погашення заборгованості.

В запереченнях на позов ОСОБА_3 вказував, що визнає суму боргу лише в межах 357944 грн., стверджуючи, що банк, починаючи з червня 2009 року порушує постанову НБУ від 03.06.2009р. №328, не йде на поступки, не бажає реструктуризувати чи змінювати умови договору. При цьому відповідач жодних письмових доказів та розрахунків на підтвердження доводів про погашення заборгованості не надав.

Починаючи з 12.05.2011 року суд неодноразово відкладав розгляд справи за клопотанням та заявами відповідача та його представника ОСОБА_7 (про відкладення у зв'язку з хворобою, про відкладення у зв'язку з зайнятістю, про зупинення провадження, про залучення інших осіб, не обумовленого обставинами справи, у зв'язку з повторно поданими апеляційними скаргами на ухвалу про відкриття провадження та ін).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності з вимогами ст.1050 ЦК України та умов договору позичальник вправі, зважуючи на допущене відповідачем прострочення повернення кредитних коштів вимагати дострокового повернення неповернутої частини грошових коштів, а також плати за користування кредитними коштами, процентів, неустойки.

Судова колегія погоджується з таким рішенням, оскільки воно відповідає вимогам закону і ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права суперечать матеріалам справи і не забезпечені належним та допустимими доказами.

Посилання апелянта на те, що суд мав би провести економічну експертизу суперечить обставинам справи і вимогам ст.ст.10,11 ЦПК України згідно яких цивільне судочинство здійснюється на за садах змагальності, а розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Посилання апелянта на порушення прав інших осіб - ОСОБА_5 і ОСОБА_6 - є надуманим і не свідчить про наявність підстав для скасування рішення суду, оскільки ПАТ банк «Меркурій» до них позовних вимог не пред'являв.

Заперечення відповідача на позов та апеляційна скарга його представника на рішення суду зведені до критики вимог позивача та рішення суду без надання доказів, якими б спростовувалися доводи позивача.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд, згідно вимог ст.308 ЦПК України, відхиляє скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 19.07.2012р. залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: