МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2/1519/6351/11
пр. №2/521/1877/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Бондаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю,

встановив:

У липні 2011р. ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03.11.2009р. їй та відповідачу на праві власності належить по 51/400 частин домоволодіння №2 по вул. Першій Ползунова у м. Одесі. Відповідно до вказаного рішення їй було виділено у користування земельну ділянку площею 78 кв.м., а відповідачу -125 кв.м. Позивачка зазначає, що тильна стіна житлової будівлі А-2 3-6а, що належить їй межує з частиною будинку відповідача та знаходиться на земельній ділянці, якою користується відповідач. Так як позивачу необхідно проводити поточні ремонтні роботи щодо збереження належного стану зовнішніх стін будинку, а відповідач чинить перешкоди у користуванні її будівлями, позивач просила суд зобовязати відповідача не чинити їй перешкоди в проведенні ремонту зовнішніх стін будівель під літ. А-2 3-6а, які розташовані при вищевказаному домоволодінні, а також в облаштуванні вимощення біля зовнішніх стін перелічених будівель.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2011р. було відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 15 листопада 2011р. провадження по справі було зупинено до розгляду Малиновським районним судом міста ОСОБА_1 цивільної справи №1519/2-1698/11 за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 про зобовязання особи знести самочинно збудовану прибудову та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про знесення самовільних споруд.

Ухвалою суду від 15 листопада 2013р. провадження по справі було відновлено та призначено судове засідання на 02 грудня 2013р.

Судовий розгляд по справі призначався неодноразово.

Судові засідання по справі призначалися на 26.09.2011р., 19.10.2011р., 15.11.2011р., 02.12.2013р., 16.01.2014р.

02.12.2013р. та 16.01.2014р. позивач в судові засідання не зявилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, що підтверджується її особистими підписами від 28.11.2013р. та від 31.12.2013р. на поштових повідомленнях, а також телефонограмою на імя представника позивача ОСОБА_4 від 29.11.2013р. (а.с.50, 52, 55).

Згідно ч.1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більш двох місяців із дня відкриття провадження у справі, в зв'язку з чим дії позивача у вигляді систематичної неявки у судові засідання суд відносить до таких, що суперечать вимогам ч. 3 ст. 27 ЦПК України, та розцінює їх як зловживання стороною своїми процесуальними правами, що призводить до порушення розумних строків розгляду справи.

Частиною 3 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, діюче цивільно-процесуальне законодавство не повязує обовязок суду залишити заяву без розгляду з поважністю повторної неявки позивача в судове засідання, яке в даному випадку до уваги не береться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі „Калашников проти Росії Європейський суд зазначив що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі „Пономарьова проти України зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Аналіз викладених вище обставин, неявки в судові засідання позивача, якому було відомо про провадження у справі, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду позову, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті виниклого спору.

На підставі наведеного, беручи до уваги підстави для залишення позову без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача, встановлені ЦПК України із змінами, внесеними Законом України „Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 р., який не пов'язує причини повторної неявки з їх поважністю, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю без розгляду.

Суд розяснює сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.М.Сегеда

"21" січня 2014 р.