№ 225/6146/13-ц
№ 2/225/77/2014
р і ш е н н я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(п о в н е)

07 березня 2014 року Дзержинський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Геря О.Г., при секретарі Євтушенко Л.С., за участю: прокурора Ільющенка О.М., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника третьої особи - Жердєва О.В., відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Дзержинської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

07.10.2014 року ОСОБА_1, уточнивши вимоги, звернулася із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалася на те, що вона є рідної бабусею малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини був її син - ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Матір'ю дитини є відповідач у справі - ОСОБА_4, яка з 19.10.2013 року у зв'язку із реєстрацією шлюбу змінила прізвище «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4». З самого народження малолітня дитина проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1, оскільки її батьки виїжджали на заробітки до м. Москви РФ, і після повернення оселилися окремо від позивача та дитини. Позивач, як бабуся дитини, постійно займалася вихованням онучки, піклувалася про неї. На початку 2010 року батьки малолітньої ОСОБА_6 фактично розірвали шлюбні відносини та почали проживати окремо один від одного, а ІНФОРМАЦІЯ_2 батько дитини помер. З того часу, як батьки дитини перестали підтримувати шлюбні відносини відповідач взагалі перестала піклуватися про дочку та всіляко ухилялась від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме: вихованням, навчанням та розвитком дитини не займалася, матеріальної допомоги на її утримання не надавала, станом здоров'я не цікавилася, тобто відповідач самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків. У теперішній час відповідач перебуває у шлюбі з ОСОБА_9, проживає за адресою: АДРЕСА_2. Від цього шлюбі відповідач має малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_3, займається тільки його вихованням, з дочкою ОСОБА_6 стосунків не підтримує. Висновком комісії по захисту прав дитини виконавчого органу Дзержинської міської ради за № 686-02/15 від 24.09.2013 року встановлено, що через те, що відповідач проживає окремо від дочки та ніякої участі в її житті не приймає, матеріально не утримує, станом здоров'я не цікавиться, є доцільним позбавити її батьківських прав, що буде відповідати інтересам дитини. Таким чином, за сукупністю викладених обставин позивач просить у судовому порядку позбавити відповідача батьківських прав відносно її дочки ОСОБА_6, що надасть можливість позивачу оформити опікунство над дитиною.

У судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених в позові, наполягали на їх задоволенні.

Прокурор в судовому засіданні підтримав вимоги позивача з підстав, зазначених в позові, вважаючи, що позбавлення відповідача батьківських прав повністю відповідає інтересам її малолітньої дитини.

Представник третьої особи Єпіхіна О.В. у судовому засіданні підтримувала висновок комісії по захисту прав дитини виконавчого органу Дзержинської міської ради, вважаючи доцільним задоволення вимог позивача про позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6.

В подальшому представник третьої особи ОСОБА_3 змінив позицію, зазначивши, що висновок комісії про доцільність позбавлення батьківських прав надавався відносно ОСОБА_4, а у теперішній час відповідач змінила прізвище на «ОСОБА_4», тому вказаний висновок фактично надавався відносно іншої особи, у зв'язку з чим просив суд не враховувати цей висновок як доказ у справі.

Відповідач та її представник, надавши письмові заперечення, у судовому засіданні підтримали їх та просили відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень вказали, що відповідач дійсно перебувала у зареєстрованому шлюбі з сином позивача, від шлюбу мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач з ОСОБА_7 дійсно з грудня 2004 року до березня 2006 року перебували на заробітках у м. Москві, РФ, а їх малолітня дочка за згодою позивача залишилась проживати з нею. Перебуваючи на заробітках, вони з чоловіком час від часу робили грошові перекази на ім'я ОСОБА_1 для утримання їх дочки ОСОБА_6. Після повернення в березні 2006 року вона з чоловіком проживали окремо від дочки, оскільки ОСОБА_7 мав наркотичну залежність, в родині постійно з цього приводу виникали сварки та суперечки, тому вони не бажали, щоб дочка була свідком цих сварок. Крім цього, чоловік відповідача не працював, вони існували лише не заробіток відповідача, тому не мали можливості для належного утримання доньки. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько дитини помер. З цього часу відповідача більш нічого не пов'язувало з позивачем. У теперішній час відповідач перебуває у шлюбі з ОСОБА_9, з яким проживає в однокімнатній квартирі, мають спільного сина, ІНФОРМАЦІЯ_3. Оскільки житлова площа є дуже малою, дочка ОСОБА_6 залишається проживати з бабусею, однак у найближчий час вони з ОСОБА_9 планують придбати будинок та проживати в ньому. Після цього вони планують забрати від бабусі дочку ОСОБА_6 до себе, а в подальшому чоловік відповідача, ОСОБА_9, має намір у встановленому законом порядку усиновити малолітню ОСОБА_6. Відповідач зазначила, що вона позитивно характеризується за місцем теперішнього проживання, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувалася, алкогольними напоями не зловживає, має можливість матеріально забезпечувати свою дочку, не бажає відмовлятися від неї і ближчим часом планує забрати дочку від бабусі та проживати з нею однією родиною, тому вважає недоцільним позбавлення її батьківських прав відносно дочки ОСОБА_6.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 підтвердили обставини, на які посилалась позивач, позитивно її охарактеризувавши та зазначивши, що саме позивач з народження виховує та утримує дитину, займається її навчанням та забезпеченням усіх потреб.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_9 позитивно охарактеризували відповідача, зазначивши, що вона є хорошою людиною та матір'ю. При цьому вказали, що причинами недостатнього спілкування відповідача з дитиною є негативні відносини, які склались між нею та позивачем протягом усього часу перебування відповідача в шлюбі з сином позивача - ОСОБА_7 Вважали, що відсутні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Крім цього, свідок ОСОБА_9 вказав, що він як чоловік відповідача в подальшому має намір удочерити дитину відповідача від першого шлюбу.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.164 СК України серед підстав для позбавлення судом батьківських прав є, зокрема, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків з виховання дитини.

В пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, та ОСОБА_7, перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.12.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.7). Від шлюбу вони мають дочку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9).

Батько дитини, ОСОБА_7, помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11).

Мати дитини, ОСОБА_4, у теперішній час перебуває у зареєстрованому 19.10.2013 року шлюбі з ОСОБА_9, на підставі чого її прізвище «ОСОБА_4» змінено на «ОСОБА_4», що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.29). Від шлюбу вони мають сина, ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.30).

Відповідно до довідки вуличного комітету від 01.08.2013 року малолітня ОСОБА_6 з моменту народження проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно з психолого-педагогічної характеристики від 19.08.2013 року ОСОБА_6 навчається в ЗОШ № 9 з 2010 року. За цей час відповідач жодного разу до дочки не приходила, піклуванням та забезпеченням дитини займається її бабуся ОСОБА_1, яка часто приходить до школи, цікавиться поведінкою та успіхами в навчанні онуки, відвідує усі батьківські збори та свята, що проводяться в класі ОСОБА_6 (а.с.12).

Відповідно до суспільної характеристики від 01.08.2013 року ОСОБА_1 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1, зарекомендувала себе як добропорядна, спокійна, неконфліктна людина, приймає активну участь в житті будинку, є заступником голови кооперативу «Гірняк», проживає за вказаною адресою разом з онукою ОСОБА_6, приділяє їй багато свого часу, піклується про дівчинку (а.с.13).

У відповідності до складеного 31.07.2013 року Акту обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що вона проживає в двокімнатній квартирі, яка знаходиться в належному стані, наявні всі необхідні для гідного існування електронно-побутові прилади, онука ОСОБА_6 має окрему кімнату, в якій знаходяться її речі та іграшки (а.с.14).

Відповідно до висновку від 24.09.2013 року №686-02/15 комісія з питань захисту прав дітей Дзержинської міської ради вважає доцільним позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_6, що відповідає інтересам малолітньої дитини (а.с.15).

Згідно з Актом про обстеження житлово-побутових умов від 20.11.2013 року родина ОСОБА_9, яка складається з трьох осіб, проживає в однокімнатній приватизованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2. Квартира знаходиться у нормальному стані, в ній наявні усі необхідні прилади для гідного існування родини, зроблений ремонт, квартира чиста та затишна (а.с.31). Відповідно до характеристик за місцем проживання та роботи (а.с. 28, 32) відповідач характеризується лише з позитивної сторони.

У відповідності до міжнародних та національних правових норм до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст.12 ч.1 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією

метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного

законодавства.

Згідно з положеннями ст.171 Сімейного кодексу України думка дитини має бути врахована

при вирішенні питань, що стосуються її життя.

На підставі зазначених правових норм в судовому засіданні була заслухана думка дитини - ОСОБА_6, яка пояснила, що з народження вона проживає разом зі своєю бабусею - ОСОБА_1, яка повністю піклується та утримує її, забезпечує її потреби як у навчальному процесі, так і в побуті: у неї є окрема кімната, яка повністю застосована для зручного проживання та навчання, бабуся купує всі необхідні їй речи, займається її духовним вихованням, приймає участь у її навчанні, в тому числі позашкільному, а також в її лікуванні. Що стосується відповідача, дитина зазначила, що вона не сприймає її як мати, в неї немає нічого спільного з нею: відсутні спільні спогади, інтереси та теми для спілкування. Крім цього, дитина зазначила, що відповідач навіть не поздоровляє її з днем народження, новорічними та різдвяними сватами, що негативно вплинуло на її відношенні до матері. Усе спілкування її та матері зводиться до коротких розмов телефоном або за допомогою соціальних мереж в Інтернеті, хоча мати відносно недалеко проживає у теперішній час від дочки, має можливість у будь-який час особисто відвідати її та поспілкуватися безпосередньо. Дитина і в подальшому бажає мешкати лише з бабусею, оскільки тільки її визнає найближчим родичем і вважає, що саме бабуся в змозі надати їй належне виховання та забезпечити її потреби. Проживати з відповідачем та її теперішньою родиною дитина категорично не бажає.

Проаналізувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не приймає участі у її навчанні, не займається підготовкою дитини до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не забезпечує дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі.

Вказані обов'язки щодо фізичного і духовного виховання дитини виконає в повному обсязі позивач, яка є рідною бабкою дитини.

Зазначені фактори в їх сукупності, суд розцінювати як ухилення відповідача від обов'язків по вихованню дитини, оскільки вона розуміє свою поведінку, але, незважаючи на це, продовжує свідомо нехтувати своїми батьківськими обов'язками, проживає окремо від дочки та майже не приймає ніякої участі у її житті. Викладене підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами та показами позивача, свідків, думкою дитини.

При цьому, суд не приймає до уваги пояснення свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_9, оскільки ці пояснення стосуються характеристики особи відповідача у теперішній час, та не спростовують доводи позивача про тривале ухилення відповідача від виконання нею обов'язків відносно дочки. Крім цього, бажання свідка ОСОБА_9 удочерити дочку відповідача суд оцінює критично, оскільки для цього ним не вжито жодних заходів, які б підтверджували його бажання виховувати та піклуватися дитиною відповідача від першого шлюбу. Крім цього, при допиті вказаного свідка він не зміг пояснити, чому вони з відповідачем не вітали дочку зі святами, в тому числі з новорічними та різдвяними, а також не зміг назвати дату народження дитини - ОСОБА_6

Також суд не приймає до уваги зміну позиції представника третьої особи, оскільки зміна прізвища відповідачем не змінила її ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків щодо дочки. Крім цього, висновок колегіального органу з питань захисту прав дітей міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав не скасований та не відкликаний у встановленому законодавством порядку, а тому на час розгляду судом справи є чинним.

За таких обставин, враховуючи думку малолітньої дитини, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав є необхідною мірою, яка відповідає інтересам малолітньої дитини.

При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що у відповідності до ст.164 СК України при зміні обставин, які були підставами для позбавлення батьківських прав, відповідач має право на звернення до суду з позовом про поновлення своїх батьківських прав відносно своєї дочки ОСОБА_6

На підставі ст.ст.164, 165 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 15, 60, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Дзержинської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженку м. Артемове м. Дзержинська Донецької області, позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Дзержинська Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я: