Дата документу 03.03.2014
ЄУ № 420/138/14-ц
Провадження №2/420/127/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Бондар Ю.О.

при секретарі Котовій О.Л.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 07.06.1997 року Новопсковським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 30. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що починаючи з 07.06.1997 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу є неповнолітні діти - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею. Причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач зловживав спиртними напоями, вналідок чого вони довгий час мешкають окремо. На даний час вона фактично має іншу сім»ю і перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Неповнолітні діти після розірвання шлюбу будуть проживати з нею.

Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач в наданому до суду позові просить справу розглядати без її участі, на позові наполягає.

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнав повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову виноситься судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 004966, виданого 07.06.1997 року Новопсковським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 30, сторони перебувають у шлюбі.

Від шлюбу є неповнолітні діти - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 064765, виданим 30.07.1998 року Осинівською сільською радою Новопсковського району Луганської області та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 134174, виданого 30.10.2008 року Осинівською сільською радою Новопсковського району Луганської області.

Неповнолітні діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

У чинність ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, подружні відносини припинені, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За позивачем ОСОБА_2 (до шлюбу Василенко) ОСОБА_5 після розірвання шлюбу залишається прізвище отримане після реєстрації шлюбу «Шипілова».

У чинність ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 21,24,56,105,110, 112, 113, 115 Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (до шлюбу - Василенко) ОСОБА_5 та ОСОБА_2, зареєстрований 07.06.1997 року Новопсковським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 30.

Після розірвання шлюбу, залишити за позивачем ОСОБА_2 (до шлюбу - Василенко) ОСОБА_5 прізвище отримане після реєстрації шлюбу «Шипілова».

Стягнути з ОСОБА_2, іпн. -НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 243,60 грн. в рахунок відшкодування судового збору.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: