Провадження № 2/755/4957/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2014 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.

при секретарі Сиченко К. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, -

в с т а н о в и в:

В липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 14.05.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 700006745, згідно якого ОСОБА_2 було надано кредит у сумі 60164,31 доларів США. ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитом в сумі 602419 грн. 51 коп., заборгованість за відсотками в сумі 384471 грн. 60 коп. та пеня в сумі 3565615 грн. 59 коп. Зобов'язання за кредитним договором забезпечено договором поруки укладеними з ОСОБА_1 Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 4552506 грн. 70 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн.

Відповідач заперечуючи проти позову звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Альфа-Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим посилаючись на те, що банком в односторонньому порядку, без його згоди як поручителя, було збільшено відсоткову ставку за користування кредитом. Договором поруки не передбачена можливість зміни відсоткової ставки в односторонньому порядку за основним зобов'язанням і строки їх виплати без згоди поручителя. Збільшуючи процентну ставку за кредитним договором, позивач збільшив відповідальність як боржника так і поручителя, чим спричинив новацію у первісному зобов'язанні і істотно змінив умови кредитування, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя без його згоди. Тому просив суд визнати договір поруки від 14.05.2008 року, укладений між ним та ЗАТ «Альфа-Банк» припиненим.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшли письмові заперечення на зустрічну позовну заяву, в яких просив суд розглядати справу у його відсутність, первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у його відсутність, зустрічний позов задовольнити, а в задоволенні первісного позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 14 травня 2008 року був укладений кредитний договір №700006745 (а.с.5-9). За умовами кредитного договору ОСОБА_2 було надано кредит в сумі 60164,31 доларів США, зі сплатою 13,5% річних на строк до 15.05.2015 року (п.2.1, п.2.2, п. 2.3 кредитного договору). 14 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 700006745-П (а.с.10).

В подальшому ЗАТ «Альфа-Банк» було змінено найменування на Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (а.с.22, 23).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства.

ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує належним чином. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору виникла заборгованість у розмірі 11161486 грн. 85 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 602419 грн. 51 коп., відсотків в сумі 384471 грн. 60 коп. та пені - 10174595 грн. 74 коп.; заборгованість по пені за останній календарний рік складає 3565615 грн. 59 коп. (а.с.20, 21).

Згідно з частиною першою ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Наполягаючи на задоволенні зустрічного позову представник відповідача зазначає, що лише під час ознайомлення з позовною заявою та додатками до неї було встановлено, що розрахунок заборгованості позивачем здійснювався за відсотковою ставкою 16,5% річних, хоча п. 2.2 кредитного договору передбачена номінальна ставка 13,5% річних.

З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що позивачем з 14.05.2008 року застосовувалась процентна ставка - 13,5% річних, а з 01.09.2008 року - 16,5% річних (а.с.20).

За змістом частини першої статті 559 Цивільного кодексу України до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком і тягне припинення поруки (правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2013 року (справа № 6-97 цс 13).

В п. 6.4 договору поруки сторони передбачили, що у разі збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором передбачена цим договором порука діє тільки у випадку, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Жодних доказів того, що ОСОБА_1 надавав свою згоду на збільшення процентної ставки за кредитним договором №700006745 від 14 травня 2008 року, укладеним між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2, матеріали справи не містять, а тому, можна зробити висновок, що ЗАТ «Альфа-Банк» було змінено кредитні зобов'язання за кредитним договором без згоди поручителя шляхом збільшення відсоткової ставки, що не було передбачено кредитним договором, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя.

Отже, враховуючи положення частини першої ст. 559 ЦК порука - припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, у даному випадку договір поруки є припиненим.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а позовні вимоги за зустрічним позовом є обґрунтованими, в зв'язку з чим зустрічний позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 543, 554, 559 ЦК України, постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №5 від 30.03.2012 року, ст.ст. 11, 15, 30, 60, 62, 202, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В позові Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки № 700006745-П від 14 травня 20008 року, укладений між Закритим товариства «Альфа-Банк» та ОСОБА_1.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. О. Яровенко