Справа № 450/1355/14-ц Провадження № 2/450/1207/14
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" вересня 2014 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

при секретарі Стельмащук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити цивільну справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення із жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення,-

в с т а н о в и в :
Представник позивач звернувся до суду з позовом, який в процесі судового розгляду уточнив, в якому просить виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з відомчого жилого приміщення Міністерства оборони України квартири АДРЕСА_1 (військове містечко військової частини НОМЕР_1 ) без надання іншого жилого приміщення.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 та її повнолітні діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 безпідставно та без реєстрації проживають за адресою : АДРЕСА_2 , вказане житло належить до житлового фонду Міністерства оборони України. При цьому відповідачу ОСОБА_1 не видавався та вона не отримувала відповідного ордера, що є єдиною правовою підставою, згідно Житлового кодексу УРСР, який надавав би останній законні підстави для вселення та проживання у вказаному житловому приміщенні. Займане ОСОБА_1 житлове приміщення знаходиться у будівлі, яка перебуває на балансі Будинкоуправління № 4 відповідно до інвентарної картки обліку основних засобів бюджетних установах № 40 від 05.05.2014 року та обліковане у КЕВ м. Львова. Крім того ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 будучи забезпечена житлом за рахунок житлового фонду військового відомства, безпідставно та без реєстрації проживають в АДРЕСА_3 , що відноситься до відомчого житлового фонду Міністерства оборони України. Незаконним утриманням вказаної квартири, відповідачі порушують права та інтереси інших військовослужбовців Збройних Сил України, які не можуть реалізувати своє право на забезпечення жилим приміщенням.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив задовилити їх у повному обсязі з підстав, що викладені в позовній заяві. В судове засідання призначене на 29.09.2014 року представник позивача ОСОБА_4 не з`явився, проте подав письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні, щодо заявлених позовних вимог заперечила у повному обсязі та подала письмові заперечення, які підтримала у повному обсязі та пояснила, що ОСОБА_1 , являється діючим військовослужбовцем, яка проходить військову службу за місцем свого проживання., тобто ми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за своїм статусом являємось сім`єю військовослужбовців. Спірну квартиру, нам було надано за відповідним клопотання командира військово частини на час проходження контрактної служби в Збройних Силах України. Однак ордер на проживання, нам відповідачам з невідомих причин не видавався. Окрім цього станом на 09.07.2014 року ОСОБА_1 , являється такою, що перебуває в списках військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 на отримання службового житла. В судове засідання призначена 29.09.2014 року, відповідач ОСОБА_2 не з`явився, проте подав письмову заяву в якій, щодо заявлених позовних вимог заперечив та просив у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав викладених в письмових заперечення на позовну заяву, та розглядати справу у його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для вирішення справи:

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до Довідки 40 від 05.05.2014 року, вбачається, що житлові будинки АДРЕСА_4 , згідно акту прийому-передачі від 20.05.2008 року затвердженого начальником Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління.

Рішенням Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області будинку, у якому знаходиться спірне житло квартира АДРЕСА_5 присвоєно адресу : АДРЕСА_6 .

Відповідно до Довідки №3003 від 10.07.2014 року, вбачається що житловий будинок Міністерства оборони України АДРЕСА_7 (військове містечко № НОМЕР_3 с. Давидів) знаходиться на балансі та обслуговуванні будинкоуправлінні АДРЕСА_8 складається з двох кімнат жилою площею 19,27 кв.м., загальною площею 35,01 кв.м. Рішення, щодо виділення квартири АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова не погоджувалося.

Згідно п. 3.17 наказу Міністра оборони України № 737 від 30.11.2011 року „Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями виселення провадиться в судовому порядку за позовом командування військової частини та КЕВ (КЕЧ) району, на обліку в яких перебуває службове жиле приміщення.

Судом встановлено, що відповідно до ст. 58 ЖК України, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , не отримував ордер на жиле приміщення у військовому містечку, за адресою АДРЕСА_9 .

Відповідно до ч. 4 ст. 116 ЖК України, особи, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , проживають без реєстрації у квартирі без ордеру за адресою АДРЕСА_6 , що підтверджується Довідкою №3003 від 10.07.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , без правових на те підстав проживають у відомчому жилому приміщенні Міністерства оборони України за адресою АДРЕСА_6 , такі підлягають виселенню з вищевказаного житлового приміщення без надання їм іншого житлового приміщення.

Судові витрати підлягають відшкодуванню відповідачами в солідарному порядку на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 174, 209, 212, 214, 215, 222 ЦПК України, ст.ст. 58, 88, 109, 116 ЖК України, ст. ст. 391 ЦК України,-

в и р і ш и в :

Позов Квартирно-експлутаційного відділення м. Львова задоволити.

Виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з відомчого жилого приміщення Міністерства оборони України квартири АДРЕСА_1 , (військове містечко військової частини НОМЕР_1 ), без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Квартирно-експлуатаційного відділення м. Львова 243, 60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішенням.

СуддяІ. І. Мельничук