Справа № 2-4087/11
У Х В А Л А

24 квітня 2014 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Боженко Л.В. , при секретарі Полуциган О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Павлограді подання державного виконавця ВДВС Павлоградського МРУЮ ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2,суд -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець ВДВС Павлоградського МРУЮ ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 «а» у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань за виконавчими документами про стягнення аліментів без вилучення документів, що посвідчують особу.

З матеріалів подання вбачається, що 26.01.2012 року відкрито виконавче провадження по виконанню рішення Павлоградського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на дітей.

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - до виконання ним зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів вирішується судом за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

Так зі змісту подання не вбачається, що боржник має намір покинути територію України, відсутні дані про наявність у останнього закордонного паспорту.

Закон України від 21 01.1994року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України(зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадянина виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 377-1 ЦПК України, судом виноситься ухвала. При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду, за межі України регулюється Законом 1994року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», відповідно до якого не передбачено обмеження в праві виїзду за межі України за ухвалою суду.

За таких обставин, враховуючи вимоги ЗУ 1994року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.377-1 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця ВДВС Павлоградського МРУЮ ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В.Боженко