Справа № 152/1880/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2014 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря Палій М.Д.,

старшого держвиконавця ОСОБА_1, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шаргородського районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України,

у с т а н о в и в:

23.10.2014 року Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шаргородського районного управління юстиції ОСОБА_1 звернулася до суду із поданням, у якому просить тимчасово обмежити право виїзду ОСОБА_2 за межі України.

Подання обґрунтовано тим, що у Відділі ДВС Шаргородського РУЮ на виконанні знаходиться виконавчий лист Шаргородського районного суду Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 404,27 грн, 2294 грн моральної шкоди та 690 грн за надання правової допомоги.

ОСОБА_2 добровільно рішення суду не виконує.

Ініціатор подання просить тимчасово обмежити право виїзду за межі України ОСОБА_2, до виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

У судовому засіданні Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шаргородського районного управління юстиції ОСОБА_1 подання підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у поданні.

Заслухавши думку державного виконавця, дослідивши матеріали справи та оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд установив.

Згідно виконавчого листа, виданого на підставі рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 19.11.2013 року у справі № 152/2003/13-ц, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 ухвалено стягнути матеріальну шкоду в сумі 404,27 грн, 2294 грн, моральну шкоду та 690 грн за надання правової допомоги (а.с.4).

Постановою Старшого державного виконавця ДВС у Шаргородському районі ОСОБА_4 від 02.04.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного вище виконавчого листа (а.с.5,6).

Станом на день розгляду подання рішення суду ОСОБА_2 не виконано взагалі.

Згідно довідки УПФУ у Шаргородському районі Вінницької області, ОСОБА_2 не перебуває на обліку в УПФУ та не отримує пенсію (а.с.7).

Відповідно до довідки Шаргородського районного центру зайнятості, ОСОБА_2 на обліку, як безробітний не перебуває (а.с.9).

Згідно відповіді Управління технагляду Держсільгоспінспекції, за ОСОБА_2 сільгосптехніка не зареєстрована (а.с.11).

Зазначене вище, на думку суду, свідчить про те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду.

Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи - кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишити будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Так, пунктом 2 статті 6 Закону передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобовязань, але лише до моменту виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно пункту 18 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Отже, оскільки судом установлено, що ОСОБА_2 не виконує рішення суду, тобто не виконує зобовязань, покладених на нього рішенням суду, то є законні підстави для застосування до ОСОБА_2 тимчасового обмеження у виїзді за межі України, а тому подання слід задовольнити.

Керуючись статтями 208-210, 377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

подання задовольнити.

Тимчасово, до виконання рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 19.11.2013 року у справі № 152/2003/13-ц обмежити право виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно статей 293, 294, 296 ЦПК України, на ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Л.Строгий