Провадження № 2/337/1949/2014
Справа № 337/5564/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.10.2014 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Громова І.Б.
при секретарі Голівщук Т.М.
розглянувши в залі суду м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 27.02.2013 року , суд, -
Представник позивача в судове засідання не зявився . В позовні заяві , зазначив про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявилась, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. За даними Сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою зазначеною в позові, куди й надсилались судові повістки, але поштові конверти повернулись до суду із зазначенням про неявку адресата за отриманням. Згідно вимог ст. 77 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання, повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає. Тому, суд вважає, що повістка є доставленою і відповідач не зявився в судове засідання без поважаних причин.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 24.03.2014 року між ПАТ « ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» укладено договір відступлення права вимоги боргу. 14.07.2010 року ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Кредит ОСОБА_2» укладено договір факторингу за яким позивачу передано право вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 27.02.2013 року, тобто позивач набув право вимоги грошових коштів від ОСОБА_1
Попри взяті на себе зобовязання, позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни.
-1217,77 грн. заборгованості за процентами;
-3268,22 грн. комісія за РО.
На момент звернення до суду з позовом відповідачем ОСОБА_1 сума заборгованості не сплачена.
27.02.2013 року при укладанні договору про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 сторони поставили свій підпис під договором, чим засвідчили факт на згоду з умовами договору, обовязками за договором, що всі умови договору цілком зрозумілі, вони вважають їх справедливими. Договір було підписано добровільно, окрім того, відповідач за договором надав гарантії того, що він ознайомлений з договірними умовами і він з ними погоджуються.
Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк.
Відповідно до ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом
Відповідно до ч.1,ч.2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, ч.3 ст.549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Крім цього, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, а саме суму судового збору в розмірі 243,60 грн.
Керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 60, 88, 169, 197, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, ст.207, 252, 264, 257, 509, 512,514, 526, 530, 536, 549, 610-612, 624, 629, 1048,1050, 1054 ЦК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 27.02.2013 року - задовольнити .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: І.Б. Громов