У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого: Павліченка С.В.

суддів: Бондаренка Ю.О., Куцина М.М.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши без участі сторін в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду від 18 серпня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна», директора Карпатського інституту підприємництва Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» ОСОБА_2 про захист гідності, честі, ділової репутації ,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна», директора Карпатського інституту підприємництва Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» ОСОБА_2 про захист гідності, честі, ділової репутації.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що наказом №146-к від 15.11.2010 року був прийнятий на роботу доцента кафедри менеджменту Карпатського інституту підприємництва Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна».

Наказом №4-к від 11.01.2011 року позивача переведено на посаду ректора Карпатського інституту підприємництва Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний Університет розвитку людини «Україна».

Відповідно до наказу №405-к від 07.11.2012 року Відкритого міжнародного Університету розвитку людини «Україна» позивача звільнено із займаної посади ректора за одноразове грубе порушення трудових обов'язків на підставі п.1 ст.41. ст.ст. 147-149 КЗпП України.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26 березня 2013 року скасовано наказ ВНЗ «Відкритий міжнародний Університет розвитку людини «Україна» №405 від 07 листопада 2012 року та наказ №15 від 18 січня 2013 року, поновлено ОСОБА_1 на посаді ректора Карпатського інституту підприємництва ВНЗ «Відкритий міжнародний Університет розвитку людини «Україна», стягнуто на користь ОСОБА_1 20277.80 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.12.2012 року по 26.03.2013 року, 500 гривень моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18.06.2013 року вищезазначене рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області залишено без змін.

13 листопада 2012 року відповідно до акту прийому передачі позивач передав директору Карпатського інституту підприємництва Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний Університет розвитку людини «Україна» ОСОБА_3 печатку Карпатського інституту підприємництва та кутовий штамп та повідомив ОСОБА_3. що службовий автомобіль марки «КІА», д/н НОМЕР_1, він передасть після виходу з лікарняного, так як позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в Мукачівській ЦРЛ.

Однак ОСОБА_3 знаючи, де знаходиться службовий автомобіль подала заяву до Хустського MB УМВС України в Закарпатській області про незаконне заволодіння позивачем транспортного засобу і позивач після виходу з лікарняного змушений був доказувати свою невинуватість перед правоохоронними органами, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 29.12.2012 року.

Крім того ОСОБА_3 поширює відносно позивача неправдиві відомості, які принижують його честь, гідність та ділову репутацію про те, що позивач нібито перебуваючи на посаді ректора Карпатського інституту підприємництва брав хабарі, вимагав гроші у студентів та інше.

Крім того, при поданні касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду Вищим навчальним закладом «Відкритий міжнародний Університет розвитку людини «Україна» відносно позивача знову поширюються принизливі та неправдиві відомості, а саме : що позивачем нібито переведено декількох студентів незаконно на інші курси і серед студентів стали розповсюджуватися настрої, що вчитися в інституті можливо не прикладаючи зусиль.

Розповсюдження вказаних відомостей, а також незаконне звільнення позивача завдали шкоди його діловій репутації, так як на даний час позивачу доводиться спростовувати ці відомості перед іншими роботодавцями і позивач не має можливості працевлаштуватися на гідну роботу.

Діями відповідачів позивачу завдано моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 100000 гривень.

У зв'язку з наведеним просив суд визнати недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують права свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію та стягнути з відповідачів на його користь 10000 гривень моральної шкоди.

Рішенням Хустського районного суду від 18 вересня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування даного рішення та ухвалення нового про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не з'явилися про розгляд справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 305 ЦПК України розглянута у їх відсутності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у грудні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» , у якому, посилаючись на незаконне звільнення та уточнивши свої вимоги, просив скасувати накази ВНЗ за №405 від 07 листопада 2012 року та за №15-к від 18 січня 2013 року, поновити його на посаді ректора Карпатського інституту підприємництва ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та 2 тисячі гривень моральної шкоди.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2013 року, позов задоволено частково. Скасовано накази ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» за №405 від 07 листопада 2012 року та за №15-к від 18 січня 2013 року.Поновлено ОСОБА_1 на посаді ректора Карпатського інституту підприємництва ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна».Стягнуто з ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» на користь ОСОБА_1 20227 гри. 80 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 грудня 2012 року по 26 березня 2013 року та 500 грн. моральної шкоди.

Касаційну скаргу Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» задоволено частково. Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпастької області від 26 березня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 травня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» про поновлення на роботі на посаді ректора Карпатського інституту підприємництва ВНЗ «Відкритий міжнародний університет «Україна», виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та скасування наказів №405-к від 07.11.2012 року про звільнення №15-к від 18.01.2013 року про зміну дати закінчення відмовлено.

Ухвалою колегії судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 25 червня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 06 травня 2014 року залишено без змін.

Крім того, 13 листопада 2012 року відповідно до акту прийому передачі позивач передав директору Карпатського інституту підприємництва Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний Університет розвитку людини «Україна» ОСОБА_2 печатку Карпатського інституту підприємництва та кутовий штамп та повідомив ОСОБА_2 що службовий автомобіль НОМЕР_1, він передасть після виходу з лікарняного, так як позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в Мукачівській ЦРЛ.

ОСОБА_2, будучи директором Карпатського інституту підприємництва Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний Університет розвитку людини «Україна», не знаючи, де знаходиться службовий автомобіль подала заяву до Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області. За відсутністю у діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.190 КК України винесена постанова про закриття кримінального провадження Хустським МВ УМВС України винесена 29.12.2012 року.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 вересня 1990 року №7 із послідуючими змінами «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» у порядку цивільного судочинства не можуть розглядатися позови про спростування відомостей, які містяться у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах слідчих та інших відповідних органів, для оскарження яких законом встановлено інший порядок.

Суд першої інстанції повно й всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про те, що позивачем не доведено факт спричинення йому моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального закону й не може бути скасованим з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, Судова палата у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хустського районного суду від 18 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді