Провадження: 2/643/238/14
УХВАЛА

28.02.2014 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Задорожна А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 25 червня 2013 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування з чужого незаконного володіння.

27 лютого 2014 року позивачка подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири №216, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Блюхера, буд. 41, посилаючись на те, що не вжиття заходу щодо забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки є підстави вважати, що відповідачка ОСОБА_2 може продати квартиру, яка є предметом спору.

У відповідності зі ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності зі ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову вирішується суддею чи судом, який розглядає справу, в той же день без повідомлення відповідача й інших осіб, які беруть участь у справі.

В постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, оскільки не вжиття заходу щодо забезпечення позову, у спосіб зазначений позивачем, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, прийшов до висновку про обґрунтованість заяви та необхідності її задоволення.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти заборону на відчуження квартири №216, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Блюхера, буд. 41, належну на праві власності ОСОБА_2.

Копію ухвали для виконання направити до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Харківській області.

Копію ухвали до відома направити сторонам по справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії сторонами.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Задорожна А.М.