Справа № 200/6283/13-ц
Провадження № 2/200/2608/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді КудрявцевоїТ.О.

при секретарі - Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи Головне управління юстиції в Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сигма», приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_2, Приватне підприємство «Антарес-Інвест», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який 18.02.2014 року уточнив. В обгрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням уточнень, позивач посилається на те, що 29.11.2006 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сигма» укладено кредитний договір № 0 (надалі - Кредитний договір), за яким банк зобов'язався надати кредит, а позичальник прийняти та повернути кредит в сумі 1 262 500,00 швейцарських франків. В забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором 29.11.2006 року між ОСОБА_1 (Іпотекодавець-1) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Сигма» (1потекодавець-2) з одного боку, та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (Іпотекодержатель) - з іншого було укладено Договір іпотеки № 0/1, предметом якого є нежитлова будівля, що знаходиться за адресою : м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, буд. 148. реєстраційні номери 16918608. 16907290, яка складається з: 66,5 частин нежитлової будівлі літ. Б-2, загальною площею 1 620 кв. м., що складається з нежитлових приміщень цеху № 2 на першому поверсі поз. 1-12, 14-23, 27, І-1, що належить на вправі власності ОСОБА_1; 33.5 частин нежитлової будівлі літ. Б-2, Б'-1, Б"-2, яка складається з нежитлових приміщень цеху № 2 на першому поверсі поз. 13, 24-26, І-2, ІІ-1, 2, на другому поверсі поз. 28-77, І-3, ІІ-3, загальною площею 815,8 кв. м„ що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Сигма». У зв'язку з порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю «Сигма» умов кредитного договору за заявою банку 09.03.2011 року приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 72, яким звернула стягнення на іпотечне нерухоме майно з метою задоволення вимог банку за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету застави, в розмірі 1 228 024,85 швейцарських франків.

Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступних обставин. Відповідачем як Іпотекодержателем не надсилалося й відповідно позивачем як Іпотекодавцем не отримувалося повідомлень - письмових вимог про усунення порушень за договором іпотеки, внаслідок чого, у нотаріуса були відсутні об'єктивні дані про безспірний характер зобов'язань, а також були відсутні відомості про дотримання строків, встановлених пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595. які мають передувати вчиненню виконавчого напису. Також, вважає, що розрахунок розміру невиконаних зобов'язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчих написах мало бути зроблено з урахуванням думки та позиції позичальника, а не одноособово банком без врахування думки та позиції позичальника, що мало місце в даній ситуації. Відповідно до предмету вказаного кредитного договору банк надає ТОВ "СИГМА" кредит у вигляді повнолювальної кредитної лінії у швейцарських франках лімітом 1 262 500, однак відповідно до банківських виписок за обліковим рахунком ТОВ "СИГМА" надані на рахунок №6600 грошові кошти дорівнюють І 258 180,53 швейцарських франків, що є на 4 319,48 швейцарських франків менше, ніж стверджує позивач. На думку позивача, вказане потягло за собою порушення ч. 2 ст. 258 ЦК України в частині перевищення строку в один рік, який має враховуватися при стягненні неустойки (штрафу, пені).

Посилаючись на вищевказане, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_2, вчинений 09.03.2011 року, реєстровий № 72, про звернення стягнення на нерухоме майно, розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, буд. 148, що належить ОСОБА_1

Представник позивача в судовому засіданні, посилаючись на обставини, викладені в уточненому позові від 18.02.2014 року, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ "УкрСиббанк" в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.

Представник Головного управління юстиції в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в наданих раніше суду запереченнях на позов зазначав, що позовні вимоги не визнає.

Представник ТОВ «Сигма» в судовому засіданні вважала позовні вимоги обгрунтованими, проти задоволення позову не заперечувала.

Представник ПП «Антарес-Інвест» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість.

Приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце його проведення повідомлена належним чином, в наданій суду заяві просила розглянути справу у її відсутність.

Вислухавши осіб, які з'явилися, дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 29.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сигма» було укладено кредитний договір № 0, за яким банк надав позичальнику кредит у вигляді поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 1 262 500,00 швейцарських франків. Вказана сума дорівнювала еквіваленту 5 273 412.00 грн. за курсом ІІБУ на день укладання цього договору.

Відповідно до п.1.4. договору цільове призначення (мета) кредиту: поповнення обігових коштів, згідно до п.1.5. договору - кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника № 6600 у банку для подальшогог використання за цільовим призначенням.

Відповідно до п. 1.2.1. Кредитного договору надання кредиту здійснюється у наступний термін: з "29.11.2006 по 28.11.2017 року". Згідно до п. 1.2.2. кредитного договору позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 28.11.2017 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з пунктів 2.3., 5.3., 5.5., 5.6., 5.9.. 5.10, 5.11, 7.4. договору. За цим договором позичальник зобов'язався повернути основну суму кредиту та сплачувати плату за користування кредитом у вигляді процентів, комісій, а також сплатити штрафні санкції та здійснити інші грошові платежі згідно умов договору на рахунок №610 в АКІБ "УкрСиббанк".

Умовами договору, а саме п.1.3., передбачена плата за кредит, а зокрема: п. 1.3.1. за використання кредитних коштів за цим договором встановлюється процентна ставка в розмірі 7,99 % річних, якщо не встановлена інша ставка згідно умов цього договору; п.1.3.2. за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк процентна ставка встановлюється у розмірі 11,99%, такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором.

Відповідно до п. 1.3.3. договору сторони домовились, що за умовами цього договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених підпунктом "а" та/або "б" п.9.2. договору.

Відповідно до п. 1.3.4. договору - нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом "факт/360" відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ та чинного законодавства України.

Згідно п.1.3.5. договору позичальник зобов'язується сплачувати проценти за договором у строк - протягом перших 5 робочих днів кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти за користування кредитом.

У відповідності до п.2.1. кредитного договору у забезпечення виконання зобов'язань позичальника за даним договором банком прийнято: застава нерухомості (основних фондів), а саме договір іпотеки № 0/1 від 29.11.2006 року, поручительство, а саме договори поруки № 0/2 та № 0/3 від 29.11.2006 року.

Пунктом 2.3. кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов цього договору про надання забезпечення належного виконання зобов'язань за цим договором, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язань за цим договором або погіршення його умов (стану забезпечення, умов його зберігання), термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит - обов'язковим до повернення в порядку, встановленому розділом II договору.

Відповідно до п.3.1. кредитного договору банк зобов'язався надати кредит позичальнику відповідно до умов цього договору.

У відповідності до п. 4.1., 4.2. кредитного договору позичальник зобов'язався використовувати кредит на зазначені у цьому договорі цілі та здійснювати повернення отриманого кредиту, сплату нарахованих процентів, комісій та інших платежів у порядку та терміни, встановлені договором; належним чином виконувати інші зобов'язання за договором.

Відповідно до п.4.6. кредитного договору позичальник зобов'язаний достроково повернути в повному обсязі кредит та плату за кредит у випадках застосування банком будь-якого з п.п. 2.3, 5.3., 5.5., 5.6., 5.9., 5.10, 5.11, 7.4. цього договору в порядку, визначеному розділом 11 договору.

Як передбачено в п. 5.7 Кредитного договору у випадку невиконання Позичальником своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення кредиту та плати за кредит Банк має право стягнути з Позичальника суму боргу, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення (заставу, поручительство тощо).

Відповідно до п.7.1. кредитного договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена в гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті; пеня нараховується за кожний день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом "факт/360", але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

Відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема, ст.611 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку за порушення своїх зобов'язань (в тому числі, й за порушення термінів виконання зобов'язань), встановлених пп.4.3., 4.4., 4.5., 4.7. цього договору. Розмір зазначеної в цьому пункті договору неустойки встановлюється рівним 5000,00 грн.

Пунктом 9.1 договору визначено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобов"язань за цим Договором, відшкодування заборгованості перед Банком за Договором здійснюється шляхом стягнення з поручителя (гаранта) та/або шляхом звернення стягнення на заставлене майно, що є забезпеченням за даним Договором та/або активи (майно) Позичальника на вибір Банку.

У відповідності до п. 11.1. кредитного договору, відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема, ст.ст. 525, 611 ЦК України сторони погодили, що у випадку застосування будь-якого з пп. 2.З., 5.З., 5.5., 5.6., 5.9., 5.10, 5.11, 7.4. цього Договору та/або настання обставин, що передбачені вищевказаними пунктами банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п.1.2.2. цього договору. При цьому, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит - обов'язковим до повернення з дати отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. В цьому випадку позичальник зобов'язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений банком заново термін в повному обсязі. В будь-якому випадку, новий строк повернення кредиту та плати за кредит згідно вимоги банку не може перевищувати 14 календарних днів з дати відправлення банком вказаної вимоги позичальнику.

Відповідно до п.11.2. кредитного договору - листування між сторонами за цим договором здійснюється шляхом направлення або надання однією стороною відповідних повідомлень іншій стороні на її адресу, зазначену у Розділі 12 Договору. Форма, зміст та терміни направлення або надання таких повідомлень визначаються умовами договору.

Зазначена у п.11.1. договору вимога банку направляється листом (цінний з описом та повідомленням про вручення) або доставляється кур"єром на адресу позичальника, що вказана у розділі 12 цього Договору. У разі зміни фактичної або юридичної адреси (місцезнаходження) позичальником без попереднього про це повідомлення банку чи інших навмисних дій позичальника, у зв"язку з чим письмова вимога банку не отримана позичальником, строк повернення кредиту та плати за кредит в такому випадку встановлюється через 14 календарних днів з дати відправлення банком вказаної вимоги позичальнику.

В забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору 29.11.2006 року між ОСОБА_1 (Іпотекодавець-І) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Сигма» (1потекодавець-2) з одного боку та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", який змінив найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (Іпотекодержатель) з іншого було укладено Договір іпотеки № 0/1.

Відповідно до п.1.1. договору іпотеки іпотекодавцеві передають в іпотеку нерухоме майно-нежитлове приміщення, зазначене в п.1.4. цього договору. За домовленістю сторін вартість предмету іпотеки складає 12 110 702,00 грн. Згідно до п.1.2. договору іпотеки іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання всіх грошових зобов'язань позичальника - ТОВ "Сигма" за кредитним договором № 1 НОМЕР_1 від 29.11.

Предметом іпотеки відповідно до п.1.4. договору іпотеки є нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, буд. 148, реєстраційні номери 16918608, 16907290, яка складається з : 66,5 частин нежитлової будівлі літ. Б-2, загальною площею 1 620 кв. м., яка складається з нежитлових приміщень цеху № 2 на першому поверсі поз. 1-12, 14-23, 27, І-1, що належить на вправі власності ОСОБА_1; 33,5 частин нежитлової будівлі літ. Б-2, Б'-І, Б"-2, яка складається з нежитлових приміщень цеху № 2 на першому поверсі поз. 13, 24-26, І-2, ІІ-1, 2, на другому поверсі поз. 28-77, І.-З. ІІ-З, загальною площею 815,8 кв. м., що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Сигма».

За умовами п. 2.1. Договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцями зобов'язань за Кредитним договором Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.

Пунктом 2.1.2 договору передбачено, що у разі порушення Іпотекодавцями обов'язків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язань за Кредитним договором, а у разі невиконання Іпотекодавцями цієї вимоги - звернути стягнення на Предмет іпотеки.

У відповідності до п. 4.1 договору звернення стягнення здійснюється Іпотекодержателем, зокрема, у разі порушення Іпотекодавцями будь-якого зобов'язання за цим Договором або будь-якого зобов'язання забезпеченого іпотекою за цим Договором.

За п. 4.2 Договору іпотеки звернення стягнення здійснюється, зокрема, на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно п. 4.3 договору у випадках, зазначених в п.п. 2.1.1-2.1.2 цього договору іпотеки Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцям повідомлення, оформлене згідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку».

У разі невиконання Іпотекодавцями вимог, зазначених в повідомленні, про яке йдеться в п. 4.3 Іпотекодержатель здійснює звернення стягнення на Предмет іпотеки (п. 4.4 Договору).

Судом встановлено, що зобов'язання за вказаним кредитним договором позичальник належним чином не виконував, не здійснював погашення кредиту та процентів за користування ним в обумовлені строки договором строки та розмірах, в зв'язку з чим утворилася заборгованість по погашенню кредиту та сплаті відсотків.

Внаслідок цього, за заявою банку ПАТ "УкрСиббанк" 09.03.2011 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_2 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 72, про звернення стягнення на вищевказане іпотечне нерухоме майно.

У виконавчому написі пропонувалося за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета договору іпотеки - вищезазначеного нерухомого майна, задовольнити вимоги ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором № 0 від 29.11.2006 року, заборгованість за яким станом на 01 листопада 2010 року становить 1 228 024,85 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на вказану дату становить еквівалент - 9 819 571.81 грн., з яких: основний борг - 1 032 940,00 швейцарських франків, що по курсу НБУ на 01.11.2010 року становить еквівалент 8 260 409,82 грн.; сума заборгованості по відсоткам - 166 249.38 швейцарських франків, що по курсу НБУ на 01.11.2010 року становить еквівалент 1 329 494.46 грн.; пеня за кредитом - 16 955,03 швейцарських франків, що по курсу НБУ на 01.11.2010 року становить еквівалент 135 589,18 грн., пеня по процентам - 11 764,22 швейцарських франків, що по курсу НБУ на 01.11.2010 року становить еквівалент 94 078,35 грн.; витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису - 17 000.00 грн.. всього підлягає стягненню 9 836 571,81 грн.

На підставі вказаного виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3, про звернення стягнення на вказане нерухоме майно, в порядку його виконання, 23.08.2013 року філією 04 ПП "НИВА-В.Ш." було проведено прилюдні торги з реалізації нерухомого майна - нежитлових будівель, які знаходяться по вул. Героїв Сталінграду, 148 в м.Дніпропетровську та є предметом іпотеки, переможцем аукціону стало приватне підприємство "Антарес-Інвест".

Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно до ст.ст. 6. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Відповідно до договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що передбачено ч.І ст. 628 ЦК України.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для даного виду договору, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї сторони має бути досягнуто згоди.

У відповідності до ч. І ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суду позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 572 ЦК України кредитор (іпотекодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

У відповідності до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

За умовами ч. І ст. 33, 35 цього Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотеко держателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону.

Згідно до ч. І ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст.35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених- зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Як передбачено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановленим іпотечним договором, іпотекодержатель має право дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" та п. 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року та зареєстрованої за № 283/8882, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

У відповідності до ст. 88 цього Закону та п. 284 вказаної Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Зазначені вимоги передбачені також Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року.

Крім того, відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тобто, заборгованість визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадку, якщо подані нотаріусу для вчинення виконавчого напису документи, передбачені вказаним Переліком.

У відповідності до ст.ст. 10. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів. висновків експертів.

Як вбачається з наданих приватним нотаріусом ОСОБА_2 документів, для вчинення виконавчого напису, який оспорюється позивачем, банком були надані нотаріусу всі передбачені чинним законодавством документи для вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки, які підтверджують безспірність вимог та наявність заборгованості боржника, а саме - заява про вчинення виконавчого напису від 26.02.2011 року, кредитний договір та договір іпотеки від 29.11.2006 року, довідка-розрахунок заборгованості станом на 01.11.2010 року, виписка з особового рахунку боржника № 6600 за період з 01.11.2006 по 01.03.2011 року з зазначенням суми отриманого кредиту та часткових оплат платежів, копія повідомлень-вимог від 22.04.2009 року з доказами їх отримання ТОВ "СИГМА" та ОСОБА_1, копія паспорту позивача та довідки про присвоєння йому ІПН, копія свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ «Сигма», копія статуту банку ПАТ «УкрСиббанк», копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи банку.

З наданих відповідачем доказів вбачається, що про наявність заборгованості позивач був повідомлений відповідно до п. 4.3. договору іпотеки та ст. 35 Закону України «Про іпотеку», а саме 22.04.2009 року в зв'язку з порушенням позивачем умов кредитного договору та несплатою обов'язкових платежів, на його адресу банком було відправлено повідомлення-вимогу. в якій банк вимагав дострокового виконання порушеного зобов'язання у не менш, ніж тридцятиденний строк, навів суму заборгованості, та зазначив про можливість звернення вимоги на предмет іпотеки у разі непогашення заборгованості. Вказане повідомлення було отримано позивачем 16.05.2009 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого відправлення № 67721123. Так само, аналогічне повідомлення-вимогу було вручено ТОВ «Сигма» 22.04.2009 року, про що свідчить відмітка про отримання на самій вимозі. Будь-яких належних та допустимих доказів того, що вказане повідомлення не було отримане, позивачем суду не надано.

У зв"язку з тим, що позичальником та іпотекодавцем вказані вимоги не були виконані, відповідно до умов кредитного договору №0 від 29.11.2006 року та ст. 35 Закону України "Про іпотеку", ст. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року №20/5, після спливу 30 календарних днів з дати одержання іпотекодавцем та боржником вимоги, у іпотекодержателя виникло право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суд вважає необгрунтованими посилання позивача на те, що при визначенні розміру боргу за тілом кредиту, відсотків за його користування та пені за прострочення, банком не було враховано думку та позицію позичальника виходячи з наступного.

Отримавши повідомлення-вимогу, позичальник будь-якого заперечення щодо цієї вимоги до банку не направляв, тим самим засвідчивши відсутність спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором на час вчинення виконавчого напису .

Відповідно до ст.282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно ст.283 Інструкції для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява з відповідними відомостями. У разі якщо нотаріусу буде необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі їх витребувати у стягувача. Тобто, положенням Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій не встановлено обов'язок нотаріуса витребування інформації чи додаткових документів від боржника.

В судовому засіданні встановлено і матеріалами справи підтверджено, що на час вчинення виконавчого напису позичальник мав заборгованість за кредитним договором у розмірі, вказаному у виконавчому написі, - як по сплаті основного боргу за кредитним договором так і по сплаті процентів за договором, у зв'язку з чим йому нараховувалась пеня. Наявність заборгованості у позичальника по сплаті кредитних коштів на час вчинення виконавчого напису підтверджена в судовому засіданні представником позивача.

Розмір пені підтверджується довідками-розрахунками пені (за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом за період 02.05.2010р. - 01.11.2010р. та за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 02.05.2010р. - 01.11.2010р.), будь-яких доказів неправильності розрахунків пені позивачем суду не надано, тому доводи позивача про те, що розрахунок пені був здійснений банком більше ніж за один рік є необгрунтованими.

Суд вважає, що виконавчий напис від 09.03.2011 року був вчинений нотаріусом у відповідності до вимог чинного законодавства і його зміст відповідає приписам ст. 89 Закону України «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та відповідно до Правил ведення нотаріального діловодства.

Будь-яких доказів того, що на час вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису між позивачем та відповідачем існував спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором позивачем суду не надано, як контрозрахунку заборгованості та не надано беззаперечних доказів того, що цей виконавчий напис вчинений із порушенням вимог чинного законодавства України.

Крім того, на час підписання вищезазначених кредитного договору та договору іпотеки їх сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних його умов, в тому числі з порядком звернення стягнення на предмет іпотеки, на час укладання цих договорів сторони володіли необхідним обсягом цивільної дієздатності, волевиявлення учасників договору було вільним та відповідало їхній внутрішній волі. Отримавши у банка грошові кошти, позичальник погодився з умовами даного договору та здійснював платежі згідно його умов, на час розгляду даної цивільної справи вказані договори в судовому засіданні недійсними не визнавалися та є чинними.

За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи - Головне управління юстиції в Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сигма», приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_2, Приватне підприємство «Антарес-Інвест», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Т.О. Кудрявцева