Справа № 204/5524/14-ц
Провадження № 4-с/204/73/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Нізік О.В.

при секретарі Таран К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України, заінтересовані особи: Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Старший державний виконавець Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії державного виконавця щодо винесення постанови від 11 липня 2014 року, -

в с т а н о в и в:

01 серпня 2014 року заявник звернувся до суду з вищевказаною скаргою. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2013 року позов МТСБУ до ОСОБА_2 задоволено, на виконання рішення суду видано виконавчий лист. Вказаний виконавчий лист не містить інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 При видачі виконавчого листа Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська відповідно до спільного наказу ДПС України та ДСА України №30/44 від 26.02.2013 року «Про затвердження Порядку надання судам загальної юрисдикції інформації про реєстраційні номери облікових карток платників податків боржників та стягувачів» було зроблено запит до Державної податкової служби України через Адміністратора автоматизованої системи документообігу суду. На виконання запиту Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська було надано відповідь згідно якої надати реєстраційний номер облікової картки ОСОБА_2 не має можливості з причин неможливості однозначно ідентифікувати фізичну особу. Відповідно, після отримання вказаної відповіді Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист без зазначення реєстраційного номеру облікової картки ОСОБА_2 (податкового номеру) та надано МТСБУ ухвалу суду від 22.05.2014 року. Отримавши виконавчий лист та відповідь ДПС, 01.07.2014 року МТСБУ звернулося з заявою до Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ з заявою про примусове виконання. До заяви про примусове виконання від 01.07.2014 року МТСБУ було додано оригінал виконавчого листа, оригінал ухвали суду від 22.05.2014 року про неможливість однозначно ідентифікувати особу ОСОБА_2, довіреність представника. Розглянувши заяву про примусове виконання старший державний виконавець Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1 відмовив у відкритті виконавчого провадження. Просив: визнати дії старшого державного виконавця Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.07.2014 року неправомірними; скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.07.2014 року винесену у виконавчому провадженні №43984744 та зобовязати старшого державного виконавця Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1 відкрити виконавче провадження.

У судове засідання сторони не зявились.

В звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Ст. 383 ЦПК України зазначає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2013 року позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних із виплатою страхового відшкодування задоволено та стягнуто на користь позивача 83679, 40 грн.

На виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2013 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист. При видачі виконавчого листа Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська відповідно до спільного наказу ДПС України та ДСА України №30/44 від 26.02.2013 року «Про затвердження Порядку надання судам загальної юрисдикції інформації про реєстраційні номери облікових карток платників податків боржників та стягувачів» було зроблено запит до Державної податкової служби України через Адміністратора автоматизованої системи документообігу суду, після отримання зазначеної відповіді Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист без зазначення реєстраційного номеру облікової картки ОСОБА_2

МТСБУ звернулося з заявою до Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ з заявою про примусове виконання рішення суду, до заяви про примусове виконання від 01.07.2014 року МТСБУ було додано оригінал виконавчого листа та оригінал ухвали суду від 22.05.2014 року про неможливість однозначно ідентифікувати особу ОСОБА_2, довіреність представника.

11 липня 2014 року державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки виконавчий лист не відповідає вимогам, передбаченим ст.. 18 Закону України «Про виконавче провадженн», а саме не містить інформації про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Однак, відмовляючи у відкритті виконавчого провадження державний виконавець не врахував, що стягувач обмежений у праві самостійно отримати конфіденційну інформацію відносно боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України та ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом. Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20.01.2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Разом з тим відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Таким чином, у разі не зазначення індивідуального ідентифікаційного номера (реєстраційного номера облікової картки платника податків) у судовому наказі, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець може самостійно звернутися до державного органу податкової служби із відповідним запитом про витребування довідки про ідентифікаційний номер боржника. Висновок державного виконавця, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, слід вважати передчасним.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 21 травня 2014 року у справі за скаргою комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради на рішення та дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Згідно ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно ст. 388 ЦПК України, судові витрати пов'язанні з розглядом скарги, покладаються судом на відділ державної виконавчої служби, якщо було поставлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти.

На підставі наведеного, встановивши фактичні обставини справи та давши оцінку всім зібраним у справі доказам, суд дійшов висновку про задоволення скарги, оскільки державним виконавцем у порушення ч.5 ст.124 Конституції України, ст.ст.6,11,30,31,74 Закону України «Про виконавче провадження» не вжито всіх заходів щодо примусового виконання рішення.

Суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 19, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 4 8, 10, 11, 18, 57 60, 79, 294, 295, 383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України, заінтересовані особи: Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Старший державний виконавець Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії державного виконавця щодо винесення постанови від 11 липня 2014 року задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Красногвардійського відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11 липня 2014 року - неправомірними.

Скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11 липня 2014 року винесену у виконавчому провадженні № 43984744 та зобовязати старшого державного виконавця Красногвардійського відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відкрити виконавче провадження.

Стягнути з Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О. В. Нізік