АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Доповідач: Нежура В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

2 грудня 2014 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Соколової В.В., Усика Г.І.

при секретарі: Троц В.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 серпня 2014 року у справі за позовом військової частини № НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 20 серпня 2014 року позов військової частини № НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь військової частини № НОМЕР_1 в рахунок відшкодування завданої матеріально шкоди 32 258,75 грн., витрати, пов`язані з проведенням експертної оцінки у розмірі 1 000,00 грн., судовий збір у розмірі 302,34 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції зменшити суму, яка підлягає стягненню, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт вказує на те, що збільшення ціни позову пов*язано зі зміною курсу долару США щодо національної валюти в порівнянні із травнем 2014 роком, крім того судом мне було обговорено питання про передачу йому зношеного майна, яке має певну цінність, з огляду на те, що розмір шкоди дорівнює вартості транспортного засобу до ДТП.

Апелянт надав заяву про слухання справи без йог участі, представник позивача в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, військова частина № НОМЕР_1 є власником автомобіля ВАЗ - 21093, державний номер НОМЕР_2 (військовий номер НОМЕР_3 ) (а.с. 44-46).

З витягу з наказу (по стройовій частині) командира військової частини № AI225 № 220- ст від 09.11.2012 року, солдата ОСОБА_2 з 09.11.2012 р. зараховано до особового складу частини, (а.с. 41).

З витягу з наказу (по технічній частині) командира військової частини № НОМЕР_1 № 25 від 20.05.2013 р. "про закріплення автомобільної техніки за водіями" легковий автомобіль BA3-21093, державний номер НОМЕР_2 , призначений для забезпечення службової діяльності передано під звіт та закріплено за водієм 2 відділення групи оперативних автомобілів спеціального призначення бази технічного та транспортного забезпечення за солдатом ОСОБА_2 (а.с. 43).

21.05.2013 р., близько 10 год. 50 хв. відповідач ОСОБА_2 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , рухаючись в м. Києві проспектом Героїв Сталінграду в напрямку Московського мосту від автомобільного парку військової частини НОМЕР_4 біля ресторану "Мандарин" на автомобілі ВАЗ - 21093, державний номер НОМЕР_2 , який належить військовій частині НОМЕР_4 , не впорався з керуванням та здійснив зіткнення із опорою електромережі. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля ОСОБА_3 спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження, а також пошкоджено транспортний засіб військової частини НОМЕР_1 . Зазначений факт було підтверджено у судовому засіданні відповідачем, та ним не оспорюється.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 30 серпня 2013 року у справі № 1-кп/756/504 встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, а кримінальне провадження відносно відповідача було закрито, та його було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України (у зв`язку з примиренням сторін), (а.с. 5).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Відповідно до п. 13 згаданого Положення військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину.

З висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 6965/14-54 від 30.07.2014 року за результатами проведення судової авто-товарознавчої експертизи вбачається, що розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля марки ВАЗ-21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_5 в результаті його пошкодження під час ДТП складає 32 258, 75 грн. (а.с. 80-86).

Вказаний висновок експерта відповідає вимогам Закону України "Про судову експертизу", та враховується судом як доказ, який визначає розмір завданої позивачу матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його автомобіля на час розгляду справи.

З таких обставин суд задовольнив пред*явлений позов, поклавши на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу завдану майнову шкоду в розмірі 32 258, 75 грн., а також стягнув витрати, пов`язані з проведенням експертної оцінки у розмірі 1000 гривень, (а.с. 40)

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду, які відповідають нормам матеріального і процесуального права, а також встановленим у справі обставинам.

Доводи апеляційної скарги про те, що збільшення ціни позову станом на пов*язано зі зміною курсу долару США щодо національної валюти станом на липень 2014 року в порівнянні із травнем 2014 роком відхиляються колегією суддів, так як, розмір шкоди визначений в порядку ч. 2 ст. 1193 ЦК України та на підставі призначеної судом авто-товарознавчої експертизи.

Щодо доводів апелянта про те, що судом не було обговорення питання про передачу йому зношеного майна, яке має певну цінність, з огляду на те, що розмір завданої шкоди дорівнює вартості транспортного засобу до ДТП, то вони також є безпідставними, оскільки обговорення цього питання є правом, а не обов*язком суду, крім того, жодна із сторін, і відповідач в першу чергу, в ході розгляду справи по суті в суді першої інстанції не ставила на обговорення це питання.

Таким чином, оскаржуване рішення є законним і обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування колегія судів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: