Справа № 450/2287/14-ц Провадження № 2/450/1690/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"29" вересня 2014 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

при секретарі Стельмащук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором № 301.43334 від 26.03.2012 року в розмірі 14 597, 80 гривень, з яких заборгованість за капіталом: 5 016,14 грн., відсотки по графіку: 390,16 грн., відсотки за фактичне користування кредитними коштами: 1112,24 грн.; пеню за неналежне виконання кредитного договору: 8 079,26; стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 243, 60 грн. на користь позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві покликається на такі обставини справи:

26 березня 2012 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 301.43334, за умовами якого позивач надав відповідачеві 1 грошові кошти в розмірі 15 000 гривень зі сплатою 36 % річних та строком користування 24 місяців. Факт видачі кредитних коштів підтверджується меморіальним валютним ордером №137093974/144637500/399582430/5106 від 26.03.2012 р.

Позичальником було порушено вимоги пункту 2.2. Кредитного договору та вимоги законодавства, не забезпечено своєчасне погашення кредиту, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачем з тривалою затримкою у погашені.

26.03.2014 року позивач надіслав відповідачу 1 вимогу № 149/14 від 21.03.2014 про повне дострокове погашення кредиту за кредитним договором. На підставі вимоги повне погашення кредиту мало відбутися не пізніше 28.04.2014 року.

В забезпечення виконання зобовязання Відповідача 1 за Кредитним договором було укладено договори поруки № 2247932-ДП1 від 26.03.2012 року з ОСОБА_2.

Відповідно до умов укладених договорів поруки відповідач 2 взяв на себе зобовязання перед позивачем відповідати за зобовязаннями позичальника, які виникають з умов кредитних договорів у повному обсязі цих зобовязань.

Відповідно до п.2.1 Договорів поруки, сторони визначають, що поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором нарівні з позичальником за виконання усіх зобовязань позичальника.

У звязку з виникненням заборгованості у Відповідача 1, Банк звернувся до поручителя з Вимогою № 148/14 від 21.03.2014 про виконання зобовязань за договором поруки.

Однак, поручителем в порушення вимог Договорів поруки дані вимоги було проігноровано, і повне погашення зобовязання за Договором поруки не відбулося.

Розмір заборгованості Відповідача 1 згідно розрахунку заборгованості станом на 14 серпня 2014 року становить: за Кредитним договором - 14 597, 80 грн., з яких заборгованість за капіталом кредиту: 5 016,14 грн., відсотки по графіку: 390,16 грн., відсотки за фактичне користування кредитними коштами: 1112,24 грн.; пеню за неналежне виконання кредитного договору: 8 079,26;

Позивач зазначає, що ними було вжито усіх можливих та доступних заходів для досудового врегулювання проблеми, однак це не призвело до повного погашення боргу. У звязку з цим позивач вимушений стягувати заборгованість Відповідачів у примусовому порядку шляхом звернення до суду.

На підставі наведеного позивач вважає позовні вимоги підставними та просить їх задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не зявився, проте подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися і не повідомили суд про причини неявки, хоча були належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи.

Оскільки відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, і від них не надійшло повідомлення про причини неявки, які слід визнати поважними, та посилань на докази, які мають значення для справи, а представник позивача не заперечує проти такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 530 ч. 1 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, встановлено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Судом встановлено, що 26 березня 2012 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 301.43334, за умовами якого позивач надав відповідачеві 1 грошові кошти в розмірі 15 000 гривень зі сплатою 36 % річних та строком користування 24 місяців.

Відповідно до умов Кредитного договору 1 Відповідач 1 як Позичальник зобов'язувався належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредиту, своєчасно та належно здійснювати погашення грошових зобовязань, а також належно виконувати усі інші зобовязання, що передбачені Договором.

Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кошти в розмірі 14 400,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 26.03.2012 року.

Окрім того судом встановлено, що в забезпечення виконання зобовязання Відповідача 1 за Кредитним договором було укладено договори поруки № 2247932-ДП1 від 26.03.2012 року з ОСОБА_2.

Судом встановлено, що відповідачем було порушено свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачем з тривалою затримкою у погашені.

П. 3.2. Кредитного договору передбачено, що кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту в разі прострочення погашення грошових зобовязань за цим Договором більш ніж на 1 календарний місяць.

Згідно п. 3.6. Кредитного договору передбачено, що при прострочені погашення грошових зобовязань за цим Договором тривалістю більш ніж 40 (сорок) календарних днів Позичальник зобовязаний повністю достроково погасити кредит не пізніше ніж через З банківські дні з моменту настання сорокового дня прострочення незалежно від того, чи Кредитор предявив йому Вимогу, якщо інше не буде погоджено з Кредитором. При цьому Кредитор вправі самостійно та без повідомлення Позичальника приймати рішення про збільшення строку прострочення, необхідного для такого дострокового погашення чи строку, в який має бути здійснено таке погашення.

За змістом п. 5.4 Кредитного договору передбачено: при порушенні встановлених цим Договором строків погашення грошових зобовязань Позичальник сплачує штрафну пеню у розмірі 0,5 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 (п'ятнадцять) гривень у еквіваленті валюти кредиту за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості. Починаючи з 31 календарного дня прострочення, вказаний розмір пені збільшується до 1% за умови подання Кредитором відповідного повідомлення Позичальнику про таке збільшення. Розмір пені не може бути збільшено, якщо погашено не менш ніж 80% усього боргу чи щомісячно погашається не менш ніж 30% від суми заборгованості.

Як вбачається із розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 301.43334 від 26.03.2012 року станом на 14.08.2014 року заборгованості становить 14 597, 80 грн., з яких заборгованість за капіталом кредиту: 5 016,14 грн., відсотки по графіку: 390,16 грн., відсотки за фактичне користування кредитними коштами: 1112,24 грн.; пеня за неналежне виконання кредитного договору: 8 079,26;

Відповідно до п.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так будь-кого з них окремо.

Судом встановлено, що у зв'язку з не належним виконання Позичальником своїх зобов'язань, Боржнику та Поручителям було надіслано вимоги претензії № 149/14 від 21.03.2014 та № 148/14 від 21.03.2014 року (копії наявні в матеріалах справи), з проханням повернення кредитної заборгованості та сплату відсотків. Однак відповіді на них отримано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Оскільки сума заборгованості на момент винесення рішення судом, сплачена відповідачем ОСОБА_1 на користь позивача не була, а також вимога, що була пред'явлена до поручителя ОСОБА_2, щодо виконання забезпеченого зобов'язання, була залишена без задоволення та на підставі наведеного, суд вважає, що з відповідачів слід солідарно стягнути в користь позивача суму боргу за Кредитним договором № 301.43334 від 26.03.2012 року в розмірі 14 597, 80 (чотирнадцять тисяч пятсот девяносто сім гривень 80 копійки) гривень.

Солідарному стягненню з відповідачів в користь позивача також підлягає судовий збір, який позивач сплатив при подачі позовної заяви до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 526, 530, 543, 1048, 1049, 1050, 1054-1056 ЦК України, -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь АТ «ПроКредит Банк» заборгованість по Кредитному договору№ 301.43334 від 26.03.2012 року в розмірі 14 597, 80 (чотирнадцять тисяч пятсот девяносто сім гривень 80 копійки) гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь АТ «ПроКредит Банк» 243.60 грн. сплаченого ним судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

СуддяІ. І. Мельничук