Справа № 454/1288/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2014 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

при секретарі Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду , -,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 подав позов до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду з наступних підстав : рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 17.05.2011 року по цивільній справі № 2-701/11 стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. щомісячно починаючи з 06.05.2011р. і до досягнення дитиною повноліття. На підставі судового рішення Сокальським районним судом Львівської області за заявою ОСОБА_3 був виданий виконавчий лист за №2-701/11. ОСОБА_3 подала до виконання виконавчий лист, шляхом подання відповідної заяви до Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, на підставі якої державним виконавцем було відкрито виконавче проводження. Позивач не заперечує проти обов'язку батька утримувати свою дочку.

Присуджений судом розмір аліментів в сумі по 1500 грн. щомісячно для позивача на даний час є надто великим та не відповідає моїм можливостям. Одночасно Сімейний кодекс зазначає про те, що батьки несуть рівні обов'язки по утриманню своєї дитини. В даному випадку бувша дружина не виконує свого материнського обов'язку. Станом на даний час за позивачем є заборгованість по аліментах у сумі 29274 гривень 20 копійок в користь ОСОБА_3 Заборгованість, яка виникла по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, позивач не погасив, оскільки не має на даний час фінансової можливості сплатити вказану заборгованість. Позаяк в період призначення аліментів він займався перевезенням, але станом на сьогодні прибутків не має, тому оплачувати аліменти в такому розмірі не має можливості. В січні місяці 2014 року він сплатив ОСОБА_3 кошти в сумі 1500 гривень, які перерахував на її рахунок. У лютому 2014 року він заплатив ОСОБА_3 у якості аліментів 1500 гривень, а в березні сплатив 629,03 грн. Одночасно весь цей період він постійно приймає участь у вихованні та додатковому утриманні своєї дитини. Колишня дружина постійно загострює ситуацію та створює на цьому грунті конфлікти. З жовтня 2013 року відповідачка забороняє йому бачити доньку та забирати її на один день в неділю, про що існувала домовленість. За час спільного проживання у 2008-2009 р.р. позивачем були оформлені кредити, які справно сплачувались ним - у банку «Надра» на суму 10 тис. дол. США, «Львів банк» 2 тис. дол. США, «УкрсібБанк» 12 тис. дол. США, «Приватбанк» 15 тис. грн.. по кредитам він розраховується, їх він брав для споживчих цілей сім'ї та розвитку підприємницької діяльності. Один із кредитів був отриманий та використаний його дружиною на власний розсуд (кредит в УкрсибБанку), а кошти по кредиту сплачував позивач щомісячно, навіть після розлучення. Одночасно після розлучення всі фінансові зобов'язання залишились на ньому. У 2012р. позивач потрапив в ДТП та був визнаний винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАп України (постанова по справі №137-4538/2012 Червоноградського міського суду) та був змушений відшкодувати збитки потерпілій стороні та сплатив 8 тис. дол. США. Працюючи у 2013 році позивач одержав офіційний дохід в сумі 97 400 гривень, з нього сплачено податки та понесено ним інші витрати на суму 90 000 гривень.Він постійно виконує договірні зобовязання, що пов'язані із здійсненням ним підприємницької діяльності. Маючи на меті покращення фінансового стану започаткував нове підприємство, яке ще на даний час не працює та доходів не одержує. Однак для початку діяльності новоствореного підприємства ним укладено ряд угод ( по парковці та інше), що тягнуть за собою фінансові зобов'язання. В цей же період він справно погашав і погашає кредити. Тому можливості сплачувати аліменти в такому розмірі не має. У 2013році він продав свій автомобіль та погасив частину заборгованості по аліментах перед ОСОБА_5 в сумі 19500 грн. На цьому автомобілі позивач здійснював підприємницьку діяльність з перевезення. На сьогодні підприємницьку діяльність ним припинено, позаяк у нього відсутній транспортний засіб. Також йому не відомо куди дружина витратила таку значну суму і взагалі в нього є сумнів , що вона витратила кошти в сумі 19500 гривень на дитину. Зокрема, з врахуванням положень закону про те, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, позивач може сплачувати аліменти на утримання своєї дочки у розмірі по 500 гривень, щомісячно. Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № З роз'яснив, що «...відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них...».

На підставі вищенаведеного просить суд зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, утримуваних з мене ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи -НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Сокальського районного суду Львівської області від 17 травня 2011 року по цивільній справі № 2-701/11 та стягувати з нього аліменти в розмірі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду.

ПозивачОСОБА_1. та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні уточнив позовну заяву та в її обґрунтування зіслалися на обставини викладені в позовній заяві. Зокрема, 18.11.2014 року позивач уточнив позовні вимоги, оскільки позивач на даний час є зареєстрованим фізичною особою підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність і має постійний дохід, а тому просить зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки та стягувати з нього аліменти не в твердій грошовій сумі, а частці від заробітку, а саме в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму , починаючи з моменту звернення до суду..

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_8 в судовому засіданні проти позову заперечили та пояснили, що позовними вимогами являється зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, з 1500 гривень (встановлених рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 17.05.2011 року) до 500 гривень. 17.11.2014 року Позивач уточнив позовні вимоги, згідно яких просить зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки та стягувати з нього аліменти не в твердій грошовій сумі, а частці від заробітку, а саме в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку. В ст. 192 СК передбачено зменшення чи збільшення розміру аліментів, а також припускає можливість звільнення батьків від обов'язків утримувати дитину взагалі. Так, розмір аліментів, який був установлений статтями 183, 184 СК, може бути зменшений судом у таких випадках: погіршення матеріального стану платника аліментів; зміна сімейного стану; погіршення здоров'я платника аліментів; дитина знаходиться на повному державному чи релігійному утриманні. При цьому, матеріальний стан, стан здоров'я стягувана аліментів правового значення на розмір аліментів не має. Погіршення матеріального стану платника аліментів надає йому право звернутися з позовом про зменшення розміру аліментів. На погіршення матеріального стану платника аліментів може вплинути укладання ним іншого шлюбу, у зв'язку з чим від буде зобов'язаний утримувати спільних дітей, народжених у шлюбі, дружину до трьох років дитини, а також батьків дружини, яких вона утримувала за законом до укладення шлюбу з платником аліментів. Також, погіршення матеріального стану платника аліментів може бути викликано зміною місця роботи та зменшенням зарплати, виходом на пенсію, банкрутством, знищенням майна, яке давало доходи тощо. У випадку із Позивачем, жодних з підстав, перелічених вище не має. Жодного документу, який би вказував на зменшення матеріального стану, Позивач не надав. Що стосується зміни позовних вимог, то хочу наголосити, що в судовому засіданні позивач сам наголошував, що він постійного, стабільного заробітку не має, що факт реєстрації його як приватного підприємця, на даний час не приносить йому жодного доходу, а дохід він утримує виключно перевезення пасажирів, яким він іноді займається.

На підставі цього слід звернути Вашу увагу на наступне: ст. 184 СК України чітко говорить, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд визначає аліменти в твердій грошовій сумі. Верховний суд України, в абз. 2 п. 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров 'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 1 ЦПК України, рішення суду повинно бути справедливим.

Відповідно до ч. З ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Підсумовуючи все вказане вище, керуючись ст.ст. 184, 192 СК України, ст. 128 ЦПК України, просять суд в позовних вимогах ОСОБА_1 щодо зменшення розміру аліментів та стягненні їх в частці від заробітку відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду слід задоволити з наступних підстав :

Відповідно до ст. 1 ЦПК України вбачається , що рішення суду повинно бути справедливим.

Відповідно до ч. З ст. 10 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України вбачається, що батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів , інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та іншв обставини справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України вбачається, що частка заробітку (доходу) матері, батька , яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України вбачається, що розмір аліментів визначений за рішенням суду , може бути згодом зменшено чи збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення стану когось із них та в інших випадках.

Відповідно до виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серія ААБ № 535569 вбачається, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем.

Відповідно до виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серія АД № 876999 вбачається, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем , вид діяльності - функціонування інфраструктури автомобільного та міського транспорту, діяльність таксі.

Відповідно до довідки ДПІ у м.Червоноград від 02.10.2014 року № 669/17-1 вбачається, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем та перебуває на обліку в ДПІ. Дохід ФОП ОСОБА_1 відповідно до поданої податкової декларації платника єдиного податку дохід за 2013 рік становив 97400 гривень.

Відповідно до ліцензії Головної державної інспекції на автомобільному транспорті серія АГ № 590802 вбачається, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем , дозволений вид робіт - внутрішні перевезення пасажирів на таксі та легкових автомобілях на замовлення.

Відповідно до виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серія ААВ № 610045 вбачається, що керівником ТзОВ «Таксі-Шанс» є ОСОБА_1 .

Відповідно до кредитного договору від 14.02.2011 року вбачається, що ОСОБА_1 уклав кредитний договір з Кредитною Спілкою «Бойківщина» в сумі 40000 гривень.

Відповідно до договору поруки № ЧВ -П-48 від 14.02.2011 року вбачається, що ОСОБА_9 є поручителем по кредитному договору ОСОБА_1 з Кредитною Спілкою «Бойківщина» в сумі 40000 гривень.

Відповідно до додаткового договору №1 від 14.02.2014 року вбачається, що ОСОБА_2 є поручителем по кредитному договору ОСОБА_1 з Кредитною Спілкою «Бойківщина» в сумі 40000 гривень.

Відповідно до розрахунку заборгованості відділу ДВС Червоноградського МУЮ від 05.03.2014 року вбачається, що станом на 05.03.2014 року заборгованість ОСОБА_1 по аліментах становила 31451 грн. 62 коп.

Відповідно до рішення Сокальського районного суду Львівської області від 17 травня 2011 року по цивільній справі № 2-701/11 вбачається, що стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. щомісячно починаючи з 06.05.2011р. і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до рішення Сокальського районного суду Львівської області від 29 травня 2012 року по цивільній справі № 1321/1515/2012 вбачається, що шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано.

Відповідно до квитанції № 78 від 10.04.2012 року вбачається, що ОСОБА_1 погасив кредит перед Кредитною Спілкою «Бойківщина» в сумі 28117 гривень 18 копійок.

Відповідно до постанови Червоноградського міського суду від 10.10.2012 року по справі №137-4538/2012 вбачається, що у 2012 році позивач потрапив в ДТП та був визнаний винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАп України .

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, оскільки в судовому засіданні судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є

на даний час зареєстрованим фізичною особою підприємцем , здійснює підприємницьку діяльність і має постійний дохід, а тому слід стягувати з нього аліменти не в твердій грошовій сумі, а частці від заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 06.05.2014 року і до досягнення дитиною повноліття . Крім того нормами Сімейного кодексу України передбачено, що батьки несуть рівні обов'язки по утриманню своєї дитини. В даному випадку відповідачка ОСОБА_3 теж зобов»язана утримувати спільну дитину сторін.

В зв»язку з цим слід зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, що утримуються з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Сокальського районного суду Львівської області від 17 травня 2011 року по цивільній справі № 2-701/11 та стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 06.05.2014 року і до досягнення дитиною повноліття .

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України та на підставі ст.ст.180 ,182, 183, 192 Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити .

Зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, що утримуються з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Сокальського районного суду Львівської області від 17 травня 2011 року по цивільній справі № 2-701/11 та стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 06.05.2014 року і до досягнення дитиною повноліття .

Апеляціна скарга на рішення суду може може бути подана до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук