Справа № 562/1772/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" червня 2014 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

під головуванням судді Мички І.М.

при секретарі Прадош О.М.

з участю боржника ОСОБА_1

представника ДВС ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунові Рівненської області подання державного виконавця відділу ДВС Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, -

в с т а н о в и в:

У поданому до суду державним виконавцем Гнедко К.А. поданні зазначається, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 "Здолбунів райагрохім" по виконанню виконавчих листів, виданих Рівненським окружним адміністративним судом №817/1807/13-а від 09.08.2013 р., №817/2775/13-а від 12.08.2013 р., №817/4325 від 11.02.2014 р., №817/3404 від 24.02.2014 р. про стягнення на користь Управління ПФУ в Здолбунівському районі на загальну суму 104945,94 грн.

Стверджує, що на сьогоднішній день по вищевказаному провадженню боржником ОСОБА_3 "Здолбунів райагрохім" сума боргу не сплачена, зобов'язання покладені на боржника не виконані.

З метою забезпечення виконання виконавчих листів, виданих Рівненським окружним адміністративним судом просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа керівника ОСОБА_3 "Здолбунів райагрохім", ОСОБА_1, до виконання своїх зобов'язань щожо погашення заборгованості перед стягувачем в сумі 104945,94 грн.

У судовому засіданні державний виконавець вимоги подання підтримала повністю, просила їх задовільнити.

Сторони та інші заінтересовані особи по справі відповідно до вимог ч.2 ст.377-1 ЦПК України в судове засідання не викликались.

Вивчивши подання державного виконавця, долучені до нього докази, суд вважає, що у задоволенні подання потрібно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

За положенням ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У відповідності до п.18 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Положення наведених правових норм вказують на те, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державним виконавцем, не надано доказів того, що ним вчинено всі дії передбачені Законом України "Про виконавче провадження"спрямовані на погашення боргу. Також не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або боржник безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця. На думку суду , особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, підстав для встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань суд не вбачає.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні подання державного виконавця відділу ДВС Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі через Здолбунівський районний суд Рівненської області апеляційної скарги протягом 5 /пяти/ днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 /п'яти/ днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: