Справа № 525/428/14-ц
Провадження № 2/525/199/2014

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2014 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Білецької В.І.

при секретарі - Лопатка О.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2

адвоката - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна ОСОБА_5 груп» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,-

в с т а н о в и в:

02 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Шишацького районного суду з позовом і просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_4 12 094 гривні 97 копійок на відшкодування заподіяних йому збитків та 65 тисяч гривень моральної шкоди.

Ухвалами суддів Шишацького районного суду Полтавської області від 20.01.2014 року; 13.02.2014року; 11.03.2014 року; 25.03.2014 року були задоволені заяви про відвід та самовідвід.

08 квітня 2014 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області з Шишацького районного суду Полтавської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В позовній заяві ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 на його користь у відшкодування суми заподіяних збитків: за придбання медикаментів на лікування 2994 грн. 97 коп., за отримання стоматологічних послуг 2050 грн., за надання юридичних послуг 5000 грн., за доставлення його та представника до Шишацького РВ, Шишацького райсуду та для проведення судово-медичної експертизи в м. Полтава 2050 грн.. Всього 12094 грн. 97 коп. Також просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь моральну шкоду в розмірі 65 000 грн.

В своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилався на те, що 04.01.2012 року приблизно 0 18год. 40 хв. відповідач ОСОБА_4 рухався за кермом легкового автомобіля НОМЕР_1 в селі Яреськи Шишацького району. Діючи з необережності, не передбачаючи суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, за наявності обовязку та можливості їх передбачення в складних погодних умовах, відповідач не вибрав безпечної швидкості руху, виявивши на проїзній частині позивача ОСОБА_1, який правомірно рухався по її краю на зустріч руху автомобіля, відповідач не вжив заходів для зменшення швидкості, зупинки чи обїзду пішохода-позивача, передньою боковою правою частиною легкового автомобіля НОМЕР_2 здійснив наїзд на нього, чим допустив невиконання вимог п.п. 12.2, 12.3 ПДР України.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня тяжкості, переломів кісток основи черепу, переломів кісток правої нижньої кінцівки, травматичного субарахноідального крововиливу з лівосторонньою рефлекторно-пірамідною недостатністю, травматичною невралгією першої та другої гілок, пятої пари черепно-мозкових нервів, багато чисельних забоїв мяких тканин голови, тулубу, кінцівок.

Внаслідок цього йому 07.05.2013 року при огляді ОСОБА_6 МСЕК було встановлено ІІ групу інвалідності строком на 2 роки.

Також позивач вказує на те, що багато своїх зусиль приклав для того, щоб довести вину відповідача у скоєному злочині на досудовому слідстві, яке тривало 1 рік 9 місяців та 9 днів.

Посилається на те, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє (користується) транспортним засобом. А тому, виходячи з наведеного рахує, що перелічені суми, витрачені ним для відновлення стану здоровя до нормальної життєдіяльності є для позивача значною шкодою, заподіяні відповідачем з використанням засобу підвищеної небезпеки. Дії відповідача були неправомірними, між ними і спричиненою йому шкодою є причинний звязок, вина відповідачем визнана повністю і вироком суду він притягнутий до кримінальної відповідності, а тому позивач вважає, що шкода, завдана йому, є великою і підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Також позивач вказує, що по вині ОСОБА_4 йому завдано значної моральної шкоди, яку він оцінює в 70 000 гривень. Враховуючи те, що відповідач частково сплатив розмір шкоди в сумі 4400 грн., то вважає, що відшкодуванню підлягає 65 000 грн. Через що він був змушений перенести нестерпний фізичний біль, понести непередбачені витрати, перенести фізичні, моральні та психічні страждання.

Позивач просить врахувати, що після ДТП він втратив нормальний, повноцінний ритм життя; від перенесеної травми його стан здоровя значно погіршився, порівняно з попереднім; через фізичні обмеження він втратив можливість допомагати своїм батькам та доньці; вести домашнє господарство, що є для нього та його сімї основним засобом до існування; постійно відчуває фізичний біль в області голови, обличчя, правої кінцівки та в області шлунково-кишкового тракту; отримав групу інвалідності не з власної вини. Має часткове обезображення обличчя, затратив тривалий час на лікування.

Вважає, що його вимоги обгрунтовані, підтверджені документально, і він на їх вимогу має право.

В судовому засіданні 30.09.2014 року позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали, просили його задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_4 на придбання медикаментів 2994 грн. 97 коп., за отримання стоматологічних послуг 2050 грн., за надання юридичних послуг 5 000 грн., за доставку його та представника до Шишацького РВ, Шишацького райсуду, для проведення судово-медичної експертизи в м. Полтава 2050 грн., на відшкодування моральної шкоди 65 000 гривень. Посилалися на обставини, які викладені в позовній заяві. Також вказали на те, що добровільно відповідач відшкодував 4500 гривень за придбання ліків та 4400 гривень сплатив за моральну шкоду.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні 30.09.2014 року позов визнали частково з таких підстав, що позивач ОСОБА_1 на придбання ліків передав відповідачеві чеків на 4500 гривень, більше чеків до оплати надано не було. На відшкодування моральної шкоди було сплачено 4 400 гривень. Вважають, що цього достатньо так як вироком суду встановлена обоюдна вина, як позивача так і відповідача. Не згідні з оплатою стоматологічних послуг, оскільки відсутній медичний висновок про те, що потерпілому необхідно було провести саме такі стоматологічні послуги. Що стосується юридичних послуг, то позивач не надав розрахунку витрачених годин на надання таких послуг. Не погоджується сторона відповідача також з оплатою за надання послуг транспортного засобу, так як відсутні документи, які свідчать про виклик вказаних осіб до Шишацького районного відділу та суду, розрахунок кілометражу та документів з АЗС про заправку транспортного засобу.

Звертають увагу суду на те, що витрати, повязані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження несе в даному випадку позивач на підставі ст. 121 КПК України, а витрати, повязані з участю потерпілих у кримінальному провадженні здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України. Тому вони погоджуються на стягнення з відповідача лише 2166 гривень 86 копійок на придбання ліків.

Завдану моральну шкоду вони оцінюють в 10 000 гривень. Враховуючи, що вироком суду встановлена обоюдна вина, до сплати підлягає половина, тобто 5 тисяч гривень. Так як відповідач добровільно сплатив цю суду , то просили суд в позові про стягнення моральної шкоди відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна ОСОБА_5 груп» в судове засідання не зявився, до суду направили пояснення, в яких посилаються на те, що ст.. 33.1.2 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобовязує страхувальника впродовж 3-х робочих днів повідомити страховика про ДТП.

Жодна із сторін процесу страховика про настання ДТП не повідомляла, жодного документу на підтвердження витрат не надавала, а несвоєчасне повідомлення у визначений законом строк про подію, що має ознаки страхового випадку, страхувальником, не надає правових підстав для виплати страхового відшкодування ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_5».

Також посилаються на лист-розяснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13.04.2011 року та Постанову Верховного суду України від 24.12.2010 року № 6-1 цс 1, в якій зазначається, що у разі невиконання страхувальником своїх обовязків по повідомленню страховика про настання ДТП, він позбавляється права на відшкодування шкоди за його винні дії страховиком.

Тому вважають, що не можуть бути примушені до дій, вчинення яких не є обовязковими для них.

Просили справу розглянути без присутності їх представника.

Суд , заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_4, його представника ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом використання зберігання або утримання якого створює підвищенню небезпеки.

Судом встановлено, що вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 13 вересня 2013 року ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст. 286 КК України з призначенням покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 було звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки (Т.1 с.а. 117-119).

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок.

В результаті ДТП, що мала місце 04 січня 2012 року в селі Яреськи Шишацького району з вини відповідача ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_1 були завдані тяжкі тілесні ушкодження. Суд приймає до уваги висновки комплексної судово-медичної, транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 06.12.2012 року з додатками до нього, в тій частині, що ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження голови та обличчя, перелом кісток носа, з розривом носо-лобного шва та зміщенням вліво, відрив альвеолярного відростку нижньої щелепи в ділянці 2-4 зубів справа, забій головного мозку середнього ступеня тяжкості.

Також приймає до уваги медичну картку стоматологічного хворого Дерій ОСОБА_6 стоматологічної поліклініки від 18.04.2012 року з якої вбачається, що йому необхідно проводити ортопедичне лікування ротової порожнини, так як мається пошкодження зубів як верхнього так і нижнього ряду.(Т.2 а.с.39). Вважає, що була потреба в наданні стоматологічних послуг. Тому суд вважає, що сума , яка була витрачена позивачем за надання стоматологічних послуг ПП «Стоматологічна клініка «Альона»» в сумі 2050 гривень підлягає до задоволення (Т.І а.с.218).

Що стосується придбання ліків, то суд виключає оплату благодійних внесків в сумі 140 гривень, не дійсний чек на суму 30 грн. 86 коп., та «замінники» на суму 19 грн. 73 коп.і вважає, що до стягнення за придбання ліків підлягає сума 2804 грн. 38 копійок.

Суд розяснював сторонам вимоги ст. 10 ЦПК України. Після цього позивач та його представник ОСОБА_2 відмовились надати суду будь які розрахунки витраченого часу на

надання правової допомоги, як по кримінальній так і по цивільній справі.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на надану допомогу у цивільних та адміністративних справах», який діє з 01 січня 2012 року розмір компенсації на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні на користь якої ухвалено судове рішення іншою стороною в адміністративних справах субєктом владних повноважень не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

В звязку з вищевикладеним, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення 5 000 гривень за надання юридичної допомоги.

Також суд звертає увагу, на те, що сторона позивача не надала суду доказів про виклик його до суду (повістки з відмітками суду, квитанцій АЗС на придбання бензину та його кількість, довідок про відстань в кілометрах між населеними пунктами в які прибував позивач та його представник), тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача суми 2050 гривень з доставлення позивача та його представника до Шишацького РВ , Шишацького райсуду та для проведення судово-медичної експертизи в м. Полтава.

При визначенні розміру заподіяної моральної шкоди потерпілому суд враховує відповідно до вимог ст. 23 ЦК України поряд з глибиною фізичних та душевних страждань і з урахуванням інших обставин, також вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди заподіяної потерпілому ОСОБА_1, якому були завдані тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого він став інваділом ІІ групи, не може вільно пересуватися, та те, що він має обезображене обличчя, з врахуванням фізичних та душевних страждань, і наданих суду доказів, що підтверджують позивні вимоги, суд приходе до висновку про часткове задоволення відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 гривень.

З врахуванням того, що відповідачем добровільно було сплачено на відшкодування моральної шкоди 4 400 гривень суд вважає за доцільне стягнути несплачену суму 45 600 гривень.

Також суд звертає увагу, на те, при даній дорожньо-транспортній пригоді пішоходом ОСОБА_1 були порушені п.4.1, 4.4 правил дорожнього руху України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 1187, 1193 ЦК України, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки » ст.ст.3,10,11,60,212-215,218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна ОСОБА_5 груп» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 Шишацького ройону Полтавської області, працюючого водієм в ТОВ Агрофірмі ім. Довженка, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер не відомий, 2804 гривні 38 копійок - на відшкодування витрат за придбання медикаментів; 2050 гривень - за отримання стоматологічних послуг та 45 600 гривень на відшкодування моральної шкоди.

3. В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 05 жовтня 2014 року.

Суддя