УХВАЛА

17 жовтня 2014 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ «Комерційний банк «Даніель», третя особа ОСОБА_3, про захист порушених прав споживача, визнання споживчого кредиту частково недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

14.10.2014 позивач звернувся в суд із вищезазначеним позовом.

16.10.2014 після автоматичного розподілу справи згідно Положенню про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого ОСОБА_4 суддів України 26.11.2010 №30 із змінами, і формування відповідного реєстру згідно Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 року №173, матеріали вищезазначеної позовної заяви були передані головуючому судді.

Дослідивши позовну заяву, приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст. ст.119, 120 ЦПК України.

Згідно п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім`я позивача і відповідача із обов`язковим зазначенням їх місця проживання (перебування) або місцезнаходження. Так, позивач зазначає, що він зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (Солом`янський район м. Києва). В якості ж адреси відповідача ПАТ «Комерційного банку «Даніель» зазначена вул. Московська, 8-Б в м. Києві із поміткою «поштова адреса».

В свою чергу, імперативними вимогами ч.2 ст.109 ЦПК України визначено, що позови до юридичної особи пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Згідно ст.93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до інформації з ЄДРПОУ місцезнаходженням відповідача є Голосіївський район м. Києва.

Натомість частиною 5 ст.110 ЦПК України передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Як вбачається із позову, позивач просить суд захистити його права як споживача. Проте в кредитному договорі №42/11-КА-Т і позовній заяві зазначені різні адреси реєстрації позивача (Святошинський і Солом`янський райони м. Києва відповідно). Відтак, суд на час відкриття провадження позбавлений можливості перевірити дотримання позивачем обов`язкових вимог глави 1 розділу 3 ЦПК України про підсудність поданої ним позовної заяви, оскільки всупереч п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України позивач відповідних доказів не зазначає.

В свою чергу, дотримання вимог ст. 119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ «Комерційний банк «Даніель», третя особа ОСОБА_3, про захист порушених прав споживача, визнання споживчого кредиту частково недійсним -- залишити без руху.

Розяснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Кицюк