Номер провадження: 22-ц/785/7565/14
Головуючий у першій інстанції Фабіжевський С. А.
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту від 04 лютого 2010 року, залишеного її братом ОСОБА_4, на користь відповідача ОСОБА_3 Позивач посилалась на те, що її брат зловживав алкоголем, на момент складання заповіту був психічно хворим, не розумів значення своїх дій та не міг ними керувати, а тому з підстав, передбачених ст.225 ЦК України, заповіт слід визнати недійсним.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, посилаючись на усвідомлене волевиявлення спадкодавця.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним заповіт ОСОБА_4 складений на користь ОСОБА_3 та посвідчений приватним нотаріусом Котовського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 від 04 лютого 2010 року, зареєстрований в реєстрі за № 312.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду від 10 квітня 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, та на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Проти задоволення апеляційної скарги заперечує позивач.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд 1-ої інстанції виходив з того, що оспорений заповіт не відображав дійсної волі померлого спадкодавця, що заповіт був складений особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати, а тому є підстави для визнання його недійсним за ст. 225 ЦК України.

Однак недоведеними є обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи, вказують на неправильне застосування судом норм матеріального права, зроблені з порушенням норм процесуального права, що згідно з п. п. 2,3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

За вимогами ст.ст. 213 ч.1,214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним

і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити тощо.

Вищенаведеним вимогам процесуального закону рішення суду 1-ої інстанції не відповідає.

Статтею 225 ЦК України передбачена можливість визнання недійсним правочину, вчиненого дієздатною фізичною особою, якщо в момент вчинення правочину вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати.

Разом з тим, за ст. ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належав житловий будинок АДРЕСА_1. 04 лютого 2010 року ОСОБА_4 у присутності двох свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 склав нотаріально посвідчений заповіт, за яким належний йому житловий будинок з надвірними спорудами та земельною ділянкою заповів ОСОБА_3 (а.с.5) ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с.7), у зв'язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивач є рідною сестрою померлого та спадкоємцем другої черги за законом.

Встановлено, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.04.2011р. за заявою ОСОБА_2 спадкодавця ОСОБА_4 було визнано недієздатним і визначено його опікуном ОСОБА_2 (а.с.8) Із дослідженої апеляційним судом справи № 2-о-47/2011 вбачається, що підставою для визнання померлого недієздатним був акт комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 278 від 08 квітня 2011р., за яким на момент дослідження комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_4 страждає хронічним стійким психічним розладом у виді деменції внаслідок вживання алкоголю на фоні гіпертонічної хвороби з частими гіпертонічними кризами, у зв'язку з чим не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. (а.с.9-10)

За дослідженою апеляційним судом амбулаторною картою хворого № 158 до ОСОБА_4 вперше було викликано психіатра 27 листопада 2010 року та у зв'язку з направленням психіатра він вперше 29 листопада 2010 року поступив в психіатричне відділення Котовської міської лікарні з психіатричним діагнозом, в лікарні знаходився до 01 лютого 2011 року. В наступному з 01 лютого 2011 року ОСОБА_4 знаходився на лікуванні в Новоселівській дільничній лікарні як соціальний хворий до дня смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки заповіт було складено у лютому 2010 року, позивачу було запропоновано надати суду докази щодо наявності у ОСОБА_4 хвороб та проходження лікування саме в період складання заповіту. За висновком призначеної судом 1-ої інстанції посмертної судово-психіатричної експертизи № 449 від 22.08.2013р. та № 61 від 12.02.2014р. комісія експертів не змогла надати відповідь на питання суду щодо можливості спадкодавця розуміти значення своїх дій та керувати ними саме в момент складання заповіту; комісія експертів вимагала від суду надання додаткових матеріалів, зокрема оригіналів історій хвороб, медичних карт тощо.

Колегією суддів було роз'яснено позивачу право заявити клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи щодо визначення психічного стану спадкодавця саме на момент складання заповіту. Заявити таке клопотання в апеляційному суді позивач не побажала. А тому вважати її позовні вимоги доведеними неможливо.

Беззаперечних доказів, які б свідчили, що в момент вчинення заповіту померлий не усвідомлював значення своїх дій, не міг ними керувати, тобто не мав волевиявлення на складання заповіту матеріали справи не містять. Доводи позивача з цього приводу є неспроможними.

Свідчення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які носять загальний характер, та медичні документи і висновок комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 278 від 08 квітня 2011р., (проведеної у справі № 2-о-47/2011), які стосуються періоду життя спадкодавця після складання заповіту, неможливо вважати безспірними доказами на підтвердження вимог позивача.

Судом помилково застосовано ст. ст. 203 п.3, 225 ЦК України, які застосуванню не підлягали, та судом порушені норми процесуального права щодо належної оцінки наданих доказів, і це призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, в межах оскарження апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 303,307,309,313-314,316-317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити задовольнити.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2014 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: А.І. Дрішлюк Є.С. Сєвєрова