Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/663/14-ц
Провадження № 2/376/332/2014
"25" квітня 2014 р. Сквирський районний суд Київської області
в складі: головуючого судді - Віговський С. І.,
при секретарі Кропивлянській С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сквира справу за позовом ОСОБА_1 спілки Мікрокредит до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою до відповідача, про розірвання кредитного договору № 283 від 04.03.2013 року, стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат по справі.
В судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив суд проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги позивача підтримав посилаючись на обставини зазначені у позові надіславши до суду відповідну письмову заяву.
До розгляду позову по суті, 14.04.2014 року позивач надіслав до суду позовну заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд зменшити розмір стягнення заборгованості за кредитним договором (п. 3 прохальної частини позову) з відповідачів з 33 532 (тридцять три тисячі пятсот тридцять два) грн. 00 коп. до 24 783,70 (двадцять чотири тисячі сімсот вісімдесят) грн. 70 коп. Іншу частину змісту позовних вимог просив залишити без змін, підтримавши позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання призначене на 25.04.2014 року не з'явилися, про місце, дату та час розгляду справи були належним чином повідомлені, заяви про розгляд справи у їх відсутності до суду не подавали, а тому суд за відсутності заперечень представника позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів.
По справі встановлено, що 04.03.2013 року між позивачем ОСОБА_1 спілкою Мікрокредит та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 283.
Відповідно до умов Договору, позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 10 000,00 грн. із кінцевим терміном погашення кредиту по 04.03.2015 року, а відповідач одержує та повертає кредит і сплачує за його користування проценти в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Графіком погашення кредиту. Процентна ставка за ОСОБА_1 Договором встановлена на рівні 72 % річних.
Згідно до п. 4.1 кредитного договору № 283 для забезпечення виконання зобовязань Позичальника перед Кредитодавцем за даним договором Сторони укладають договір поруки № 283 від 04.03.2013 року, у зв'язку з чим 04.03.2013 року між позивачем КС «Мікрокредит» та відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 283, відповідно до якого відповідач ОСОБА_4 зобовязувалася солідарно з відповідачем ОСОБА_2 відповідати перед позивачем КС «Мікрокредит» за виконання зобовязань по ОСОБА_1 договору № 283 від 04 березня 2013 року та додатками до нього, укладених між позивачем КС «Мікрокредит» та відповідачем ОСОБА_2 незалежно від дати підписання.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 10 000,00 грн.
Відповідно до п. 2.1. ОСОБА_1 договору № 283 кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів у разі наявності хоча б однієї із зазначених обставин: затримання сплати частин кредиту та/або процентів більше ніж на один календарний місяць; або перевищення сумою заборгованості суми кредити більш як на 10 %; або несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5 % суми кредиту.
За несвоєчасне виконання договірних зобов'язань, згідно п.3.5. кредитного договору № 283 Кредитодавець має право стягувати з позичальника пеню в розмірі 1% від заборгованості по сплаті основної суми кредиту за кожний день прострочення платежів та нараховані відсотки за користування кредитом, виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення.
Підпунктами 6, 8 п 2.4 Договору передбачено, що позивач має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому, або у визначеній ним частині, у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань або правомірних вимог позивача.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідач станом на 17.03.2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість.
Відповідач ОСОБА_2 та поручитель ОСОБА_4 неодноразово належним чином повідомлялися позивачем про дострокове повернення коштів, у якій зазначалося про виникненням заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед ОСОБА_1 спілкою Мікрокредит, проте на даний час кредитна заборгованість відповідачами не погашена.
Суд, дослідивши надані стороною докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 549, п. 1 ст. 550, ст. 551, ст. 552 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, плата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність (абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму ВССУ за № 5 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, далі Постанова).
Згідно п. 9 Постанови, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).
Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд враховує, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково (абз.2 п. 24 Постанови).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
З урахуванням вищевикладеного, суд задовольняє позовну вимогу позивача про стягнення всієї суми заборгованості по кредиту, процентів за його користування, пені за несвоєчасне виконання зобов'язання та ухвалює рішення, яким розриває кредитний договір № 283 укладений між ОСОБА_1 спілкою Мікрокредит та ОСОБА_2 від 04.03.2013 року, та зобов`язує стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4, солідарно, на користь ОСОБА_1 спілки Мікрокредит заборгованість за кредитним договором № 283 від 04.03.2013 року в сумі 24 783,70 (двадцять чотири тисячі сімсот вісімдесят) грн. 70 коп.
Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то вимоги щодо відшкодування судових витрат по сплаті судового збору з відповідачів, солідарно, в розмірі 335,32 (триста тридцять п'ять) грн. 32 коп. підлягають згідно ст. 88 ЦПК України задоволенню.
Одночасно суд роз'яснює, що відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України Про судовий збір, у разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 (п. 1 ч. 1) цього Закону, відповідно до якої, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.
Таким чином, керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 536, 549-552, 553, 554, 611, 612, 623-625, 651, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3-5, 10, 14, 15, 27, 31, 32, 60, 88, 118, 119, 131, 213-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити.
Розірвати кредитний договір № 283 укладений від 04.03.2013 року між ОСОБА_1 спілкою Мікрокредит та ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, солідарно, на користь ОСОБА_1 спілки Мікрокредит заборгованість за кредитним договором № 283 від 04.03.2013 року в сумі 24 783 (двадцять чотири тисячі сімсот вісімдесят три) грн. 70 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, солідарно, на користь ОСОБА_1 спілки Мікрокредит судовий збір в розмірі 335 (триста тридцять п'ять) грн. 32 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.
Суддя ОСОБА_5