Справа № 335/5999/14-ц 2/335/1576/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., при секретарі Лєдовій А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, 3-тя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначала, що вона з 07.08.1994 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі, який було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. Від даного шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Раніше за рішенням суду відповідач сплачував аліменти до досягнення сином повноліття, проте у теперішній час він є студентом денного відділення ІІІ курсу Запорізького будівельного коледжу, групи ТТ-31.

Посилаючись на те, що син не працює та не має самостійного доходу він потребує утримання також з боку батька, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі ? частини доходів, починаючи з 12.06.2014 року до закінчення навчання в учбовому закладі.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засіданні не з'явився, надав суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, надав заперечення на позов, відповідно до яких він частково визнав позов, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини від його доходу, посилаючись на те, що він не має можливості оплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки також має допомагати своїм непрацездатним батькам. Крім того, посилався на те, що позивачем не доведено, що вона потребує допомоги на навчання сина саме у розмірі ? частини від його заробітку.

Позивач, з урахуванням заперечень відповідача, погодилася на виплату їй відповідачем аліментів у розмірі 1/6 частини від його доходів.

Третя особа у справі ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України.

В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до довідки Державного вищого навчального закладу «Запорізький будівельний коледж», ОСОБА_3 є студентом ІІІ курсу денного відділення. Термін закінчення навчального закладу 01.03.2015 року.

Відповідач має офіційне місце роботи та отримує постійний дохід. Також він має двох батьків, які є пенсіонерами, та отримують пенсію в незначному розмірі.

З трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що 17.034.2014 року її було звільнено за угодою сторін з попереднього місця роботи і з 03.04.2014 року розпочата виплата допомоги по безробіттю.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 є повнолітнім, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат, на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби ОСОБА_3 в матеріальній допомозі батьків.

Обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов'язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення.

Враховуючи встановлені у справі обставини, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів законними та обґрунтованими.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить із матеріального забезпечення сторін та інших встановлених у справі обставин і вважає за розумне і справедливе стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача, які необхідно стягувати з часу досягнення сином повнолітт.

Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 аліменти на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, починаючи з дня подання позову, 12 червня 2014 року до закінчення навчання у Державному вищому навчальному закладі «Запорізький будівельний коледж», але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в доход держави.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: К.В. Гашук