№ 207/944/14-ц
№ 2/207/801/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді: САВЧЕНКА В.О.

при секретарі: ГОРБ С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Відділ Державної міграційної служби Баглійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування будинком, про усунення перешкод у користуванні житлом,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування будинком, про усунення перешкод у користуванні житлом. В цій позовній заяві вона просила суд на підставі статей 15, 16, 317, 319, 391, 405 ЦК України, статті 150 ЖК України, усунути перешкоди в користуванні житловим будинком АДРЕСА_1.

Одночасно вона просила суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язати Відділ Державної міграційної служби Баглійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області скасувати реєстрацію ОСОБА_2 в цьому домоволодінні.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що вона, тобто ОСОБА_1, з 23 листопада 2002 року по 18 листопада 2008 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2. Вони мають малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

20 грудня 2008 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 і змінила прізвище зі «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Під час шлюбу зі ОСОБА_2 вона отримала в дар 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1. Договір дарування 1/2 частини вказаного будинку посвідчений 6 лютого 2004 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 279. Її право власності зареєстроване ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 10 березня 2004 року у реєстровій книзі № 87 за № 15099.

Після набуття нею права власності на частку вказаного житлового будинку, вона, відповідач ОСОБА_2 і їх дочка ОСОБА_5, втрьох були зареєстровані та фактично проживали в цьому будинку.

17 жовтня 2008 року, ОСОБА_2 забрав свої особисті речі, документи і залишив її будинок. Відповідач став спів мешкати з іншою жінкою, з якою в подальшому зареєстрував шлюб. Більше в її будинку ОСОБА_2 не проживав, не робив спроб повернутись в цей будинок для проживання, а вона не чинила йому перешкод у проживанні.

Після реєстрації її шлюбу з ОСОБА_6, її чоловік також був зареєстрований в її житловому будинку. Отже, в будинку АДРЕСА_1, зареєстровані чотири особи, з яких ОСОБА_2 не проживає в цьому будинку без поважних причин більш ніж п'ять років.

Вона не чинила ОСОБА_2 перешкод у користуванні своїм будинком, а він не звертався до Баглійського РВ, голови квартального комітету з заявами про такі перешкоди з її боку.

Відповідач ОСОБА_2 спочатку позовні вимоги не визнавав, 24 червня 2014 року навіть надав до суду письмові заперечення. Зокрема, відповідач вказав, що ОСОБА_1 посилається на те, що він відбуває покарання в Широківському виправному центрі згідно вироку суду з 09 січня 2013 року, кінець строку покарання - 19 травня 2015 року. Він дійсно знаходився в установі Державної кримінально-виконавчої служби в період з 09.01.2013 року по 02.04.2014 року. Вважає, що його знаходження в місцях обмеження волі є поважною причиною, яка не дає підстав для втрати права на користування житлом.

У позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, як вказував відповідач, що вона є одноосібним власником ? часини житлового будинку АДРЕСА_1, на підставі договору дарування, посвідченого 06 лютого 2004 року. Проте, ОСОБА_1 приховала від суду, що договору дарування вище вказаного будинку не було, а мав місце договір купівлі-продажу між ним і ОСОБА_8 Оформлення договором дарування угоди між ним і ОСОБА_8 про купівлю у неї частини будинку спрощувало на той час процедуру нотаріального посвідчення.

1/2 частина будинку, нібито подарованого ОСОБА_1, була придбана ним на зароблені на території Російської Федерації, особисто ним, грошові кошти. ОСОБА_1 тоді знаходилась у відпустці по догляду за дитиною, у неї взагалі не було ніяких коштів для придбання цього будинку.

У них була усна домовленість про те, як вказував відповідач, що він купив частину будинку для їх сім'ї, незалежно від того, що договір дарування був оформлений на його, на той час, дружину ОСОБА_1 що вони обоє є співвласниками купленої частини будинку і в майбутньому у них не буде ніяких спорів щодо цього питання.

Відповідач заперечував проти позовних вимог ОСОБА_1 з тієї причини, що у випадку їх задоволення він буде позбавлений реєстрації місця проживання, оскільки іншого житла у нього немає і немає коштів для його придбання. Скасування реєстрації створить для нього низку проблем: він не зможе працевлаштуватися, його будуть притягати до адміністративної відповідальності та інше.

До того ж, факт реєстрації його проживання в будинку АДРЕСА_1 на його думку не створює ніяких перешкод для ОСОБА_1 В позовній заяві ОСОБА_1 не вказала, які саме перешкоди у користуванні нею житлом виникли в зв'язку з його реєстрацією місця проживання за вказаною адресою і які з них вона вимагає усунути.

Але в декількох останніх судових засіданнях відповідач позовні вимоги повністю визнавав, навіть обіцяв позивачці і суду самостійно знятися з реєстрації на спірній житлові площі. В зв'язку з цим суд робив по справі перерви, але відповідач з реєстрації в будинку АДРЕСА_1 так і не знявся. Разом з тим в останньому судовому засіданні по цій справі позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом, яке знаходиться у приватній власності, та про визнання особи такою, що втратила право користування будинком, про усунення перешкод у користуванні житлом, відповідач ОСОБА_2 повністю визнавав. Він був згоден, щоб суд прийняв таке рішення.

Представник третьої особи - Відділ Державної міграційної служби Баглійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області до суду не з'явився, про день, місце та час розгляду справи по суті повідомлений у встановленому порядку своєчасно, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, за відсутності представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статей 317, 319 ЦК України, вона, ОСОБА_1 має право користуватись, володіти та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд.

Згідно статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З копії договору дарування частини житлового будинку від 06 лютого 2004 року (а.с. 14), який оглянутий в ході судового розгляду та копія якого знаходиться в матеріалах справи, видно, що ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Із довідки про склад сім'ї від 07 лютого 2014 року (а.с. 22), видно що в будинку АДРЕСА_1, до складу зареєстрованих входять: ОСОБА_2., ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 - власник житлового приміщення.

З Акту про не проживання від 07 лютого 2014 року, виданого Головою квартального комітету № 12 (а.с. 21), який оглянутий в ході судового розгляду та який знаходиться в матеріалах справи видно, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з 17.10.2008 року.

Зі скаргами на те, що йому перешкоджали проживати в спірному будинку, відповідач ОСОБА_2 нікуди не звертався.

Оцінивши у сукупності всі докази, які наявні по справі, суд вважає, що реєстрація відповідача ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 є перешкодою у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження своїм майном. Залишаючись зареєстрованими в цій квартирі, відповідач своєю бездіяльністю порушує права позивачки, оскільки вона змушена сплачувати за комунальні послуги і за відповідача.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування будинком, про усунення перешкод у користуванні житлом -- будинком АДРЕСА_1 необхідно задовольнити та зобов'язати Відділ Державної міграційної служби Баглійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації відповідача ОСОБА_2 за адресою : АДРЕСА_1.

Керуючись статтями 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, 150 ЖК України, статтями 10, 60 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Відділ Державної міграційної служби Баглійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування будинком, про усунення перешкод у користуванні житлом, -- з а д о в о л ь н и т и п о в н і с т ю .

Усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати Відділ Державної міграційної служби Баглійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, -- з н я т и (виписати) з р е є с т р а ц і ї .

Протягом десяти днів з дня проголошення цього рішення може бути подана апеляційна скарга на рішення суду сторонами або їх представниками в апеляційний суд Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська

Копія вірна :

С у д д я : В.О. САВЧЕНКО

Рішення набрало законної сили 11 грудня 2014 року.

Оригінал рішення знаходиться в цивільній справі № 207/944/14-ц (провадження № 2/207/801/14) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Відділ Державної міграційної служби Баглійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування будинком, про усунення перешкод у користуванні житлом.

С у д д я

Баглійського районного суду

м. Дніпродзержинська В.О. САВЧЕНКО