Справа № 510/1621/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2014 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Сорокіна К.В..;

- при секретарі Міняєві Ю.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач у судове засідання не зявися, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягав.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази:

- копія паспорта ОСОБА_1 серії КМ 345389;

- копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1;

- копія паспорта ОСОБА_2 серії КМ 771666;

- копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_2;

- копія свідоцтва про право на спадщину за законом АВЕ №215599;

- копія технічного паспорту на АДРЕСА_1. ;

- Копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 ;

Судом в ході судового розгляду справи встановлено що, протягом 13 років, ОСОБА_1 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3, право власності підтверджує свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.11.1999 року, реєстр №2/6017, який продав позивачу цю квартиру у 2001 році.

На сьогоднішній день, позивач продовжує проживати у вказаній квартирі. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за квартирою та утримує її, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонти.

Позивач зазначила, що неодноразово зверталася до власника із проханням переоформити квартиру відповідним чином, але кожен раз він запевняв ОСОБА_1, що документи виготовлюються. У 2009 році, позивач намагався здійснити технічну інвентаризацію квартири, але технічний паспорт на квартиру не було отримано, оскільки КП «Ренійське БТІ» перестало належним чином працювати з причин судових спорів з трудових відносин.

25 листопада 2012 року власник квартири помер. Донька спадкодавця, ОСОБА_2, вважала що квартира перебуває у власності ОСОБА_1, тому квартиру на себе не переоформляла. На теперішній час ОСОБА_2 не має правовстановлюючих документів для оформлення права власності на квартиру.

З 2001 року, відповідач або інші правонаступники власника жодного разу не витребували в позивача майно, вимог щодо повернення квартири не висували, не заперечували проти ремонтів квартири.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 344 ЦК України передбачає випадок набуття права власності за набувальною давністю. За цією статтею особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Слід також зазначити, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності.

Позивач з 2001 р. вільно та безперервно володіє квартирою №7, будинку №7, по вул.. Пролетарська, у м. Рені, тобто більше десяти років. Позивач фактично виконує обовязки власника майна: здійснює поточний ремонт будівлі та її технічне обслуговування, доглядає за її збереженням та ін. Відповідачу про це відомо, однак він не чинить будь-яких перешкод у володінні майном, не предявляє до позивача будь-яких претензій, взагалі не проти визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за позивачем. Позивач фактично, законно володіє чужим майном, оскільки між ним та відповідачем не укладалися договори про утримання нерухомого майна, його оренду та ін.

З урахуванням вищевикладеного, суд вбачає правові підстави для визнання за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_3, з положень набувальної давності.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1223, 1258, 1264, 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на квартиру АДРЕСА_4, за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області 10 днів - з дня проголошення рішення.

Суддя: К.В. Сорокін