Провадження № 2-596/14 р.
У Х В А Л А

/залишення позову без руху/

02 січня 2014 року місто Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, Державної реєстраційної служби України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність, припинення права, виселення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2013 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом в якому просить: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1 від 30.03.2009 року в розмірі 194`766,47 доларів США, що за курсом НБК складає 1`556`768,40 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, шляхом передачі іпотекодержателю вказаного предмету іпотеки у власність та визнання на нього права власності за ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору іпотеки № 90008 від 15.07.2008 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1; зобов'язати Державну реєстраційну службу України здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру; припинити право власності ОСОБА_1 на спірне майно; припинити право користування житловим приміщенням усіх мешканців, які проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1; виселити з зазначеної квартири ОСОБА_1 та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою, стягнути з відповідача судовий збір.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про те, що подана заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог.

Позовні вимоги повинні бути викладені чітко і зрозуміло.

Проте, позивачем позовні вимоги викладені не конкретно.

Зокрема, в пункті 4 та 5 прохальної частини позовної заяви позивач просить суд припинити право користування спірним житловим приміщенням та виселити зі спірної квартири відповідача та всіх інших осіб які проживають або зареєстровані в квартирі № АДРЕСА_1.

При цьому, позовні вимоги позивача викладені не конкретно, оскільки не зазначено чиє право користування спірною квартирою він просить припинити та кого саме позивач просить виселити зі спірної квартири, прізвища, ім`я та по-батькові цих осіб.

Враховуючи, що суд ухвалює рішення стосовно заявлених позивачем позовних вимог, не виходячи за їх межі, позивачу необхідно зазначити в прохальній частині позову кого саме він просить виселити і з якого приміщення, а також, відносно яких саме осіб позивач просить припинити право користування спірною квартирою.

Суд роз'яснює позивачеві, що позовні вимоги мають бути викладені позивачем чітко, зрозуміло для всіх учасників процесу та повно.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім`я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звертається до суду з позовом в частині припинення права користування спірним майном та виселення зі спірного житлового приміщення до невизначеного кола осіб.

При цьому в позовній заяві позивач не зазначив як відповідачів осіб до яких він звертається з цими вимогами, їх прізвище, ім`я та по-батькові, місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку, індекси, номери засобів зв`язку. До позовної заяви не додано її копії з усіма додатками для вручення цим особам.

За таких обставин, позивачу необхідно визначитися з колом відповідачів до яких він звертається з позовом, зазначити їх прізвища, ім`я та по батькові, місце проживання, індекси, номери засобів зв'язку, додати до позовної заяви її копії з копіями усіх документів відповідно до кількості відповідачів.

Крім цього, згідно ст. 39 Закону україни «Про іпотеку», а також вимог ч.4 ст. 215 ЦПК України, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:

- загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

- опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

- заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі

його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

- спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних

торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38

цього Закону;

- пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають

задоволенню з вартості предмета іпотеки;

- початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Проте, позовна заява, зокрема її прохальна частина не містить зазначених вище вимог, які встановлені ст. 39 Закону України «Про іпотеку».

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на викладене вище, суд звертає увагу позивача на те, що прохальна частина позову має бути викладена чітко і зрозуміло, оскільки вона визначає предмет позову, а предмет позову, як один з основних елементів позову, представляє собою матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, яка витікає зі спірної матеріально-правової відносини, з приводу якої суд повинен ухвалити рішення у справі. При цьому, ухвалюючи рішення, суд не може вийти за межі позовних вимог.

За таких обставин позивач має повно викласти прохальну частину позову повно з врахуванням вимог ст. 39 ЗУ «Про іпотеку».

Крім цього, позивач просить зобов'язати Державну реєстраційну службу України здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1.

В цій частині позивач звертається до суду з позовними вимогами до відповідача - Державної реєстраційної служби України.

При цьому позивач не обґрунтував свої вимоги до відповідача Державної реєстраційної служби України, не зазначив в чому порушення прав позивача з боку цього відповідача, в чому полягало порушення прав позивача та якими доказами підтверджуються дані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивач додав до матеріалів справи два платіжних доручення про сплату судового збору.

Разом з цим платіжні доручення не оформлені належним чином, а саме: платіжні доручення не підписані уповноваженою особою банку і не скріплені печаткою установи банку (інформаційний лист Державної судової адміністрації України № 12-662/11 від 10.11.1011 року, зі змінами і доповненнями від 16.08.2013 року, лист № 12-4618/13).

За таких обставин позивачеві необхідно надати суду належним чином оформлені документи про сплату судового збору.

Виходячи з викладеного вище, суддя вважає, що позовна заява подана позивачем з порушенням ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без руху і надати позивачу термін для усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків та роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну заява вважатиметься не поданою та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: