Справа № 308/2055/14-ц
03.04.2014 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., при секретарі Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська набережна» про виділення в натурі частки із спільної власності та визнання права власності на майно,-
Представник ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська набережна» про виділення в натурі частки із спільної власності та визнання права власності на майно.
Позовні вимоги мотивує тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира під АДРЕСА_1. Позивач володіє квартирою на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.10.1993р. Фондом комунального майна м. Ужгород. Житловий будинок, в якому розташована квартира позивача, знаходиться на балансі та обслуговуванні Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська набережна». Відповідно до ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку …, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою ... Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно … На підставі вищенаведеного, позивач вважає, що мешканці житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1, є власниками всіх допоміжних приміщень цього будинку на праві спільної власності. Позивач зазначає, що користується частиною нежитлових (цокольних) приміщень близько 20 років - прим. позиції X, загальною площею 19,7 кв.м.; позиції XI, загальною площею 28,9 кв.м.; позиції XII, загальною площею 14,7 кв.м.; позиції XV, загальною площею 3,4 кв.м.; позиції XVI, загальною площею 29,4 кв.м. цього Житлового будинку. Між Позивачем та іншими власниками квартир Житлового будинку, як співвласниками нежитлових цокольних приміщень Житлового будинку, постійно виникали непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження даних приміщень. В серпні 2013 року Позивач та власники квартир - члени ОСББ «Київська набережна» прийшли до згоди поділити між собою нежитлові/цокольні приміщення Житлового будинку, якими вони фактично користуються, шляхом виділення часток та визнання права власності. Дану домовленість було відображено в заяві, яку підписали всі власники квартир - члени ОСББ «Київська набережна». Дана заява була затверджена загальними зборами Членів ОСББ «Київська набережна». Підтвердженням цього є лист ОСББ «Київська набережна» від 23.08.2013р. З метою оформлення свого права власності позивачем було замовлено технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна, згідно якого загальна площа приміщень цокольного поверху житлового будинку №17, що використовуються позивачем, складає 100,1 кв.м.( в т.ч. приміщення - 1, коридор, площею 18,3 кв.м.; приміщення - 2 площею 29,5 кв.м.; приміщення - 3 - сан.вузол , площею 1,5 кв.м; приміщення - 4 - сан.вузол, площею 1,5 кв.м.; приміщення - 5, площею 49,3 кв.м.). Приміщення, які використовуються Позивачем, не є приміщенням загального користування, придатне для використання для господарських потреб, відокремлене та може бути виділене в натурі як частка без створення перешкод в обслуговуванні Житлового будинку (технічному обслуговуванні). В цих приміщеннях немає інженерних комунікацій загально будинкового призначення та обладнання, що забезпечувало б роботу загально будинкових інженерних мереж. Даний факт підтверджується висновком №105/09-13 експертного будівельно-технічного дослідження. На підставі вищенаведеного представник позивача просить виділити ОСОБА_2 ( Позивачу) в натурі нежитлове цокольне приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1 загальною площею 100,1 кв.м.( в т.ч. приміщення - 1, коридор, площею 18,3 кв.м.; приміщення - 2 площею 29,5 кв.м.; приміщення - 3 - сан.вузол , площею 1,5 кв.м; приміщення - 4 - сан.вузол, площею 1,5 кв.м.; приміщення - 5, площею 49,3 кв.м.) та визнати право власності ОСОБА_2 (Позивача) на нежитлове цокольне приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1 загальною площею 100,1 кв.м.( в т.ч. приміщення - 1, коридор, площею 18,3 кв.м.; приміщення - 2 площею 29,5 кв.м.; приміщення - 3 - сан.вузол , площею 1,5 кв.м; приміщення - 4 - сан.вузол, площею 1,5 кв.м.; приміщення - 5, площею 49,3 кв.м.).
В судове засідання позивач не з'явився, від представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська набережна» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
Судом ухвалою було залучено в якості співвідповідача Ужгородську міську раду, представник співвідповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
Враховуючи наведене та беручи до уваги ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.10.1993р. ОСОБА_2 належить квартира під №32, загальною площею 46,81 кв.м., яка розташована в чотирьохповерховому 68-квартирному житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1.
Згідно рішення Ужгородської міської ради Виконавчий комітет №197 від 23.06.2010 р. вирішено, КП «ЖРЕР № 4» передати, а об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Київська набережна" прийняти на баланс та обслуговування житловий будинок АДРЕСА_1
Згідно акту приймання-передачі житлового комплексу багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 з балансу на баланс від 01 липня 2010 року було проведено обстеження активів житлового комплексу багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та передано на баланс об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Київська набережна".
Згідно протоколу №01/2013 загальних зборів членів об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська набережна" від 12 серпня 2013 року було затверджено розподіл нежитлових приміщень житлового будинку №17 між власниками квартир та згідно заяви, затвердженої об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Київська набережна" вирішено, які саме частини нежитлових приміщень житлового будинку №17 розподіляються між власниками квартир цього будинку.
ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку …, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою ... Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно …
Згідно Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства, від 17.05.2005, № 76 допоміжні приміщення житлового будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку.
Питання статусу допоміжних приміщень у будинках житлового фонду також регулюється Законом України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку». Так, відповідно до статті 1 даного Закону допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).
Відповідно до ст.1 Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні. кладові. сміттєкамери. горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).
Спільне майно співвласників багатоквартирного будинку складається з неподільного (неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання будинку, що забезпечують належне функціонування жилого будинку) та загального майна (частина допоміжних приміщень житлового комплексу, що можуть використовуватися згідно з їх призначенням на умовах, визначених у статуті об'єднання - кладові, гаражі, в тому числі підземні, майстерні тощо).
Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Загальне майно перебуває у спільній частковій власності співвласників багатоквартирного будинку.
Даний Закон встановив критерій віднесення приміщень до допоміжних, а саме: - призначення приміщень для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку; а також встановив перелік приміщень, які можуть відноситись до допоміжних.
Так, сходові клітини, кладові, вестибюлі можуть знаходитись в окремих жилих або нежилих приміщеннях (наприклад, сходові клітини в двоповерхових квартирах або нежилих приміщеннях) та призначатись для експлуатації лише цих окремих приміщень та обслуговування їх мешканців, а не мешканців всього багатоквартирного будинку, а підвальні приміщення можуть бути обладнані для здійснення певного виду діяльності і не призначені для експлуатації будинку або побутового обслуговування мешканців (наприклад, при здійсненні торговельної діяльності в них розміщується стаціонарне холодильне обладнання, грошові сховища банків тощо).
А отже, допоміжні приміщення складаються із загального та неподільного майна і належать співвласникам приміщень житлового фонду на праві спільної власності (спільне майно). Неподільне майно (сходові клітини, коридори тощо) належить співвласникам на праві спільної сумісної власності та не підлягає відчуженню. Загальне майно належить цим особам на праві спільної часткової власності. Власники приміщень володіють, користуються і у встановлених межах розпоряджаються спільним майном відповідно до вимог цивільного законодавства.
Частина 2 ст. 382 ЦК України визначає правовий режим допоміжних приміщень і приміщень загального користування у багатоквартирному будинку. Так, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.
На підставі наведеного вбачається, що мешканці житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1, є власниками всіх допоміжних приміщень цього будинку на праві спільної власності.
З матеріалів, що містяться в справі вбачається, що ОСОБА_2 користується частиною нежитлових (цокольних) приміщень - прим. позиції X, загальною площею 19,7 кв.м.; позиції XI, загальною площею 28,9 кв.м.; позиції XII, загальною площею 14,7 кв.м.; позиції XV, загальною площею 3,4 кв.м.; позиції XVI, загальною площею 29,4 кв.м. цього Житлового будинку, там він зберігає свої речі. Станом на сьогоднішній день, позивач та власники квартир житлового будинку прийшли до згоди поділити між собою шляхом виділення часток та визнання права власності на допоміжні приміщення будинку, якими вони користуються.
З матеріалів технічного паспорту житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 виготовленого 11.09.2012 року КП «БТІ м.Ужгорода» слідує, що приміщення, які використовуються ОСОБА_2, не є приміщенням загального користування, придатне для використання для господарських потреб, відокремлене та може бути виділене в натурі як частка без створення перешкод в обслуговуванні Житлового будинку (технічному обслуговуванні). В цих приміщеннях немає інженерних комунікацій загально будинкового призначення та обладнання, що забезпечувало б роботу загально будинкових інженерних мереж.
Вищевикладене в технічному паспорті, також підтверджується висновком №105/09-13 експертного будівельно-технічного дослідження.
Згідно правил ст.355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників)., належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст.369 ЦК України).
Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (ст. 364 ЦК України).
Статтею 367 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільното майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що виділення позивачу ОСОБА_2 в натурі нежитлового цокольного приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1 загальною площею 100,1 кв.м.( в т.ч. приміщення - 1, коридор, площею 18,3 кв.м.; приміщення - 2 площею 29,5 кв.м.; приміщення - 3 - сан.вузол , площею 1,5 кв.м; приміщення - 4 - сан.вузол, площею 1,5 кв.м.; приміщення - 5, площею 49,3 кв.м.), що ним використовується протягом тривалого періоду часу, та визнання за ним права власності на зазначене приміщення не призведе до порушення і обмеження прав власників інших квартир в даному житловому будинку, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про реєстрацію речових прав» державна реєстрація прав може проводитися на підставі рішення суду. Згідно додатку 1 до п.2.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затв. наказом Мінюсту України №66/7387 від 28.01:2003 р. органи БТІ мають правона підставі рішення суду зареєструвати право власності на об'єкт нерухомого майна.
Керуючись ст. ст. 317, 319, 355, 364, - 370 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 174, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 224, 294 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська набережна», Ужгородської міської ради про виділення в натурі частки із спільної власності та визнання права власності на майно - задовольнити.
Виділити ОСОБА_2, мешканцю АДРЕСА_1, в натурі нежитлове цокольне приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1 загальною площею 100,1 кв.м.( в т.ч. приміщення - 1, коридор, площею 18,3 кв.м.; приміщення - 2 площею 29,5 кв.м.; приміщення - 3 - сан.вузол, площею 1,5 кв.м; приміщення - 4 - сан.вузол, площею 1,5 кв.м.; приміщення - 5, площею 49,3 кв.м.).
Визнати за ОСОБА_2, мешканцем АДРЕСА_1, право власності на нежитлове цокольне приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1, загальною площею 100,1 кв.м.( в т.ч. приміщення - 1, коридор, площею 18,3 кв.м.; приміщення - 2 площею 29,5 кв.м.; приміщення - 3 - сан.вузол, площею 1,5 кв.м; приміщення - 4 - сан.вузол, площею 1,5 кв.м.; приміщення - 5, площею 49,3 кв.м.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду Фазикош О.В.