УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2014 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:головуючого - судді Ніколаєнко І.В.

за участю секретаря - Газіної О.С,

розглянувши подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківський області Баранової Я.О. про обмеження виїзду за межі України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова звернувся головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківський області Баранової Я.О. про обмеження виїзду за межі України ОСОБА_2, до виконання зобов'язань покладених на нього згідно рішень суду.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як свідчать матеріали справи, в провадженні головного державного виконавця відділу примусового і виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного |управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, заборгованості на користь банківської установи.

В межах виконавчого провадження проводиться виконання:

- Виконавчого листа №2035/871/2013 виданий 26.02.2013 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова , про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 101-2/07-01-0369-08 від 17.04.2008 р. укладеним в рамках генеральної с кредитного договору № 07-01-82-08 від 17.04.2008 р. в сумі 680 094,97 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.01.2012 р. складає 5 433 822,79 грн.

Виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на і користь банківської установи відкрито, копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлені на адресу боржника, та наданий термін для самостійного виконання. Проте, в строк для самостійного виконання та до теперішнього часу рішення суду боржник не виконав.

Положеннями статті 11 цього Закону України «Про виконавче провадження» надано право державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в'їзду в Україну» громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках коли діють неврегульовані аліменти, договірні чи невиконанні зобов'язання до виконання або розв'язання спору за погодженням сторін у передбаченому Законом випадку, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо він ухиляється від зобов'язань покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

З погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Як свідчать матеріли справи, 21.10.2014 р. на адресу боржника ОСОБА_2 направлено виклик державного виконавця щодо явки на прийом для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду. Боржник, на прийом до державного виконавця не з'явився, необхідні пояснення не надав.

На теперішній час рішення суду не виконано.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Так, саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження та той факт, що боржник не з'явився за викликом державного виконавця, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Доказів саме ухилення ОСОБА_2 від зобов'язань покладених на нього рішеннями судів, виконавцем не надано. Надані державним виконавцем документи, самі по собі не свідчать про ухилення від виконання зобов'язання.

Оскільки на теперішній час відсутні обставини, які передбачають обмеження виїзду ОСОБА_2 суд вважає за необхідне в задоволенні подання відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 377-1, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківський області Баранової Я.О. про обмеження виїзду за межі України ОСОБА_2- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ніколаєнко І.В.