АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/203/14 Головуючий 1 інстанції: Цвіра Д.М.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2013 року

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агенство Верус в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агенство Верус у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № НАН2G00000038 від 14.08.2007 року в розмірі 529 167,70 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2013 року позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4В на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором у розмірі 529 167 грн. 70 коп.

Стягнуто солідарно з ТОВ УФА Верус в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агенство Верус у Дзержинському районі м. Харкова та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором у розмірі 200 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ ПриватБанк судовий збір у розмірі 3 219 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити ПАТ КБ ПриватБанк у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що 19.10.2012 року Харківським районним судом Харківської області ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НАН2G00000038 від 14.08.2007 року в розмірі 49 295,44 доларів США суд звернув стягнення на житловий будинок, який є предметом позову.

Оскільки заочне рішення набрало законної сили, то відповідно до вимог ст.. 205 ЦПК України провадження по даній справі повинно бути закритим.

Cудова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_5П не виконані. обовязки по погашенню кредиту, то ОСОБА_4, як поручитель за кредитним договором несе відповідальність за його виконання.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

Згідно зі ст.. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

В апеляційній скарзі не оспорюється наявність договору поруки та розмір заборгованості за кредитним договором.

Посилання в апеляційній на порушення правил підсудності судовою колегією не приймається, оскільки, перелічені на думку ОСОБА_5 порушення, не є такими що тягнуть скасування судового рішення.

Щодо посилання на те, що суд першої інстанції повинен був закрити провадження у справі оскільки є рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника ОСОБА_5, то воно є помилковим, оскільки поручитель несе солідарну відповідальність з боржником і стягнення заборгованості з боржника не позбавляє права кредитора предявити позов до поручителя. Даних про те, зобовязання боржником повністю виконання, згідно з вищенаведеним рішенням, суду не надано.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач не довів свій позов.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії