Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2014 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Приймак Л. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Київської області, про визнання права власності на частину квартири за набувальною давністю -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 19.09.2014 року звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи його тим, що він з початку 1990 року перебував в фактичному шлюбі з ОСОБА_3 і проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з її мамою ОСОБА_4 Іванівною.15.01.1992 року ОСОБА_3 померла, після її смерті він залишився проживати в квартирі з її пристарілою мамою ОСОБА_4, доглядав її, тому, що вона хворіла. З її згоди він був зареєстрований по місцю проживання з 15.04.1992 року. Після чого приватизували дану квартиру разом, тобто по 1/2 частині. 17.02.2002 року ОСОБА_4 померла і він її поховав за свої кошти. По теперішній час він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, сплачує всі комунальні послуги за газ і електропостачання, воду, квартплату. У ОСОБА_4 спадкоємців не має, тому її 1/2 частиною квартири він володіє і користується більше 12 років і це право ніхто не оспорює. В звязку з цим, позивач просить в судовому порядку визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за набуттям давності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі, просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, та залишити судові витрати за ним.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 міська рада Київської області в судове засідання представника не направили, про розгляд справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечення до суду не надходили.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з початку 1990 року перебував в фактичному шлюбі з ОСОБА_3, проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, в ній також проживала ОСОБА_4.

15.01.1992 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8), а позивач залишився проживати в квартирі з її пристарілою мамою ОСОБА_4, доглядав її. 15.04.1992 року, зі згоди ОСОБА_4, позивач був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією довідки ЖЕК-1 № 1656 від 20.08.14 р., та оригіналом довідки ЖЕК-1 від 20.08.2014 року № 1656 (а.с. 6. 12).

Згідно свідоцтва на право власності на житло № 31588 від 09.01.2001 року (а.с. 5) позивач та ОСОБА_4 приватизували квартиру АДРЕСА_2, по 1/2 частині квартири кожному.

17.02.2002 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії1-БК № 329474 (а.с. 7). Її похованням та облаштуванням могили займався позивач, що підтверджується поясненнями позивача та копією рахунку-замовлення № 25530 (а.с. 15). Позивач починаючи з 1990 року по сьогоднішній час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, доглядає за квартирою, проводе поточні ремонти, сплачує рахунки по сплаті комунальних послуг за газ, електроенергію, воду, квартплату і на сьогоднішній день боргів не має, що підтверджується довідками (а.с. 9, 10,11,13,14).

Спадкоємців після смерті ОСОБА_4 не має, ніхто не заявляв свої права на 1/2 частини квартири АДРЕСА_3, та спадкова справа після її смерті не заводилась, що підтверджується відповіддю на запит про надання інформації від 10.10.2014 року № 2673/01-16 та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), (а.с. 57, 58).

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно(набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Ч. 2 ст. ст. 344 ЦК України передбачає, що особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем вона є.

За таких обставин суд вважає за можливим, визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 в порядку набувальної давності, оскільки в судовому засіданні встановлено, що починаючи з 1990 року по 17.02.2002 рік спірною частиною квартири володіла ОСОБА_4, з 17.02.2002 року і по теперішній час відкрито і безперервно володіє позивач ОСОБА_1, отже давність володіння спірним майном, протягом якого володіє позивач, становить 12 років.

Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.344 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,61,88, 209, 213-215,224,294,296 ЦКПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Київської області, про визнання права власності на частину квартири за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5, що зареєстрована за померлою 17.02.2002 року ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_7