№ 2/229/91/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року Дружківський міський суд Донецької області

в складі:

головуючого судді Сєрікової О.О.

при секретарі Ракітіній Н.Г.

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дружківки цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спадкового договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання спадкового договору, посвідченого 19 лютого 2013 року приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу в реєстрі №575 недійсним.

В позові вказав, що його бабуся ОСОБА_4, 1928 року народження, проживала в АДРЕСА_1.Родичів у неї, крім нього, нікого не було. ОСОБА_4 була визнана інвалідом першої групи по зору і мала потребу в постійному сторонньому догляді. Зі слів бабусі він знав, що їй допомагають соціальні працівники Дружківського УПСЗН. Він провідував бабусю.

15 грудня 2003 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким належну їй квартиру, розташовану по АДРЕСА_1, заповіла йому. Цей заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу в реєстрі №2206.

В лютому 2013 року він від бабусі дізнався проте, що над нею почала опікуватись ОСОБА_2 Він приїхав до бабусі, але вдома її не було. Зі слів сусідів він дізнався, що її забрали опікуни, а квартиру здали в найм особам кавказької національності.

08 березня 2013року він зустрівся з бабусею вдома у відповідачки. Бабуся йому розповіла, що на вимогу відповідачки підписала якийсь папір. Прочитати його вона не могла, оскільки була сліпа. Перевезла її до себе відповідач проти волі.

Він ще декілька разів зустрічався з бабусею, яка скаржилася на опікунів, та казала що вони до неї погано відносяться, принижують, бажають її смерті, вона боїться і спить з ножицями під подушкою. Просила, щоб він її забрав від цих людей. Здоров'я бабусі дуже погіршилося, вона схудла, тому він вирішив забрати її додому.

Він забрав бабусю від відповідачки і за її проханням привіз в квартиру бабусі на АДРЕСА_1, але проживати там було неможливо, оскільки в квартирі був бруд та безлад. Речі бабусі відсутні. Він вимушений був забрати бабцю до себе в місто Костянтинівку. З того часу бабця жила з ним і він забезпечував їй догляд.

Відповідно до спадкового договору, посвідченого 19 лютого 2013 року приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу в реєстрі №575, ОСОБА_4 передала після своєї смерті у власність ОСОБА_2 належну їй квартиру АДРЕСА_1.

Спадковий договір був укладений за умови виконання відповідачкою обов'язків, які визначені сторонами у вигляді: забезпечення відчужувача калорійним триразовим харчуванням; належними лікувальними засобами; здійснення косметичного ремонту квартири; в разі смерті поховання на Дружківському міському цвинтарі.

Одночасно з оформленням спадкового договору нотаріусом була накладена заборона на відчуження.

Бабуся вирішила розірвати спадковий договір і звернулася із відповідним позовом до Дружківського міського суду. Відповідачка ні одного разу не з'явилася в судове засідання, відтягуючи час, оскільки була обізнана зі станом здоров'я бабусі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла. Він організовував поховання бабусі за свої кошти.

Він вважає, що оскільки відповідачка не виконала умов спадкового договору, вона не може успадкувати майно відчужувача. Просить визнати спадковий договір недійсним, оскільки в момент вчинення договору були не додержані вимоги, встановлені законом.

В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги і пояснив, що його бабуся ОСОБА_4 являлась інвалідом 1 групи по зору і не могла сама за собою доглядати. Вона проживала в своїй квартирі по АДРЕСА_1. Він з сім'єю проживає в місті Костянтинівці і по мірі можливостей приїздив до бабусі і допомагав їй. Приїздив він систематично по 1-2 рази на місяць. За бабусею доглядав соціальний працівник. В кінці лютого 2013 року йому зателефонувала бабуся і сказала, що проживає за іншою адресою з ОСОБА_2 та ОСОБА_5, оскільки їй потрібен догляд і вона не може чекати, коли ми її заберемо. Вони домовилися, що приїдуть до бабусі. 8-9 березня 2013 року вони приїхали до бабусі. Двері відкрила ОСОБА_2. Вони поговорила з бабусею і поїхали. В квітні місяці 2013 року він приїхав до бабусі. Його зустрів чоловік відповідачки і почав казати, щоб він віддав ті гроші з пенсії, які бабуся дала йому. Бабуся стала скаржитися, що її поганого дують, принижують і вона хоче повернутися додому. З цього приводу він звертався до прокуратури міста Дружківки. Через деякий час він приїхав в квартиру відповідачки зі слідчим і побачив, що бабуся змарніла, схудла, плакала і просила, щоб її забрали.

Він забрав бабусю і привіз її в квартиру по АДРЕСА_1. Там ніякого косметичного ремонту відповідно до умов договору зроблено не було. В квартирі був повний безлад та бруд, не було речей бабусі. Оскільки проживатив такій квартирі було неможливо, він забрав бабусю до себе в місто Костянтинівку і там доглядав за нею.

Бабуся при житті мала намір розірвати спадковий договір і зверталася із позовом до суду, але оскільки відповідачка не з'являлася в судові засідання, справа не була розглянута по суті до смерті бабусі. Хоронив бабусю він за свої кошти.

Він вважає, що спадковий договір необхідно визнати недійсним, оскільки при його укладанні були порушені вимоги закону. Так, бабуся мала вади зору, являлась інвалідом 1 групи і не могла сама прочитати умови договору, а в самому договорі немає відмітки про те, яким чином нотаріус довів текст договору до ОСОБА_4 Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнали позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 пояснила в судовому засіданні, що від соціального працівника вона дізналася, що та приходить до жінки, за якою немає догляду. Вона прийшла за цією адресою до ОСОБА_4 і дізналася, що та мешкає одна, до неї один раз на місяць приїздить онук, який забирає пенсію, нічим не допомагає, стала просити забрати її.

Вона поговорила з чоловіком і погодилася забрати бабусю, а бабуся згодна була віддати свою квартиру за догляд.

Вони викликали нотаріуса і договір був укладений в квартирі ОСОБА_4 При цьому були присутні нотаріус, бабуся і вона. Бабуся підписала договір.

Вони забрали бабусю до себе 20 лютого 2013 року. Це бачили сусіди. Бабуся жила у них до травня місяця 2013 року.

В квартирі бабусі ніхто не проживав. В її квартирі прибирала жінка. Ремонт в квартирі вони не робили, оскільки спочатку хотіли встановити нові вікна.

Бабуся жила у них як член сім'ї. В травні місяці 2013року бабуся стала проситися до себе в квартиру. Приїхав позивач і 7 червня 2013 року забрав її.

Вони приходили декілька разів, щоб побачитись з бабусею, але так и не змогли. В квартирі було темно.

Вважає, що позивач чинив перепони у виконанні нею зобов'язань за спадковим договором. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 просить відмовити в задоволенні позову у зв'язку з необґрунтованістю.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, приходить до таких висновків.

Свідок ОСОБА_11 пояснила в судовому засіданні, що в кінці лютого 2013 року до них зателефонувала ОСОБА_2 і повідомила, що бабуся її чоловіка ОСОБА_4 уклала з нею спадковий договір. На початку березня місяця вони з чоловіком приїхали до ОСОБА_2, зустрілися з бабусею.

На початку квітня чоловік поїхав до ОСОБА_2 і з його слів вона знає, що в квартирі бабуся дала чоловіку 1200грн., а чоловік ОСОБА_2 забрав їх. Вони звертися до прокуратури. В червні слідчий разом з чоловіком їздили до бабусі, та плакала і скаржилася, що до неї погано відносяться, не годують, закривають воду. Вона була в брудному одязі.

Чоловік забрав бабусю і привіз до неї в квартиру, але проживати там було неможливо і вони забрали її до себе в квартиру, де доглядали за нею.

Свідок ОСОБА_6 пояснив в судовому засіданні, що ОСОБА_4 його сусідка. Вона має вади зору, проживала одна і він систематично за її проханням викликав швидку допомогу. Онука бабусі бачив часто, оскільки він доглядав за бабусею. В лютому 2013 року він дізнався від ОСОБА_4, що її забирають доглядати. Через деякий час від сусідів йому стало відомо, що в квартирі ОСОБА_4 проживали сторонні особи. Потім він дізнався, що онук забрав ОСОБА_4 до себе.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 пояснили в суді, що бачили ОСОБА_4 в квартирі ОСОБА_2 і їм вона не скаржилася на відповідачку.

Свідок ОСОБА_9 пояснила в суді, що вона як соціальний працівник працювала з бабусею. Вона приходила два рази на неділю. Бабуся боліла, була сліпою і скаржилася, що хоче жити в сім'ї, щоб залишити квартиру тому, хто буде за нею доглядати. Вона поговорила зі знайомою ОСОБА_2 Потім вона дізналася, що ОСОБА_2 забрала ОСОБА_4 до себе. Вона телефонувала бабусі,та була задоволена і не скаржилася. Потім вона дізналася зі слів ОСОБА_4, що до неї приїздив нотаріус.

Свідок ОСОБА_5 пояснив в суді, що його дружина познайомилася з бабусею, яка сліпа и хоче, щоб за нею доглядали а вона залишить за це свою кватиру. Він погодився. Вони забрали бабусю до себе, оскільки та не могла за собою доглядати. Вони жила у них як член сім'ї. В травні місяці попросилася до себе в квартиру. Приїхав онук і забрав її. Вони їздили, щоб дізнатися про бабусю, але побачитися з нею не змогли.

Судом встановлено, що відповідно до виписки з амбулаторної картки ОСОБА_4, вона хворіє на глаукому, катаракту, атрофію зорового нерву. Визнана інвалідом 1 групи (а.с.23).

Судом встановлено, що відповідно до довідки МСЕК №014654, ОСОБА_4 визнана інвалідом першої групи по зору з 29.04.2002 року безстроково і потребує постійного стороннього догляду (а.с.25).

В судовому засіданні встановлено, що 19 лютого 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений спадковий договір, відповідно до якого ОСОБА_4 передає після своєї смерті у власність ОСОБА_2 належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1. Цей договір був посвідчений приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу в реєстрі за №575 .

У зв'язку з посвідченням договору накладена заборона відчуження вказаної в договорі квартири.(а.с.10).

Відповідно до ч.1ст.215 ЦК України, підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ч.3 цієї статті передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, посвідченого 05.01.1996 року завідуючою Дружківською державною нотаріальною конторою в реєстрі за №1-40 (а.с.18).

Факт смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 року підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис за №723.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про нотаріат» та п.11 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу.

Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, у посвідчувальному написі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій зазначається місце вчинення нотаріальної дії (удома, у лікарні, за місцезнаходженням юридичної особи та ін.) із зазначенням адреси, а також причин, з яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями.

П.16 Інструкції передбачено, якщо фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії є сліпою, нотаріус, крім того, прочитує їй текст документа, про що на документі робиться відповідна відмітка. Якщо сліпа особа письменна, вона сама підписує документ.

Оскільки при посвідченні спадкового договору вимоги закону не були дотримані, його необхідно визнати недійсним.

Оскільки спадковий договір визнається судом недійсним, то необхідно і зняти заборону на відчуження.

Керуючись ст.ст.6,10,11,58,60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 215,216 ЦК України,

суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спадкового договору недійсним задовольнити.

Визнати недійсним спадковий договір, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений 19 лютого 2013 року приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу в реєстрі за №575 на квартиру АДРЕСА_1.

Зняти заборону відчуження вказаної в договорі квартири АДРЕСА_1, належної ОСОБА_4 і зареєстрованої в реєстрі заборон №576.

Рішення суду набирає законної сили через 10 днів з дня проголошення рішення, якщо впродовж цього строку не подана апеляційна скарга; або після розгляду апеляційним судом в разі подання апеляційної скарги.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області протягом 10 днів після проголошення рішення, або отримання його копії.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті і проголошені в судовому засіданні 12 лютого 2014 року.

Повний текст рішення прийнятий в нарадчій кімнаті 18 лютого 2014 року.

Суддя: О. О. Сєрікова