Справа № 450/2847/14-ц Провадження № 2/450/1952/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2014 р.Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді -Кукси Д. А.
при секретарі -Бідник І. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкуванняі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася з цивільним позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просить визнати за нею на право на земельну частку (пай) площею 1,56 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що підтверджено Сертифікатом серія РН № 465107 на право приватної власності на землю (середню земельну частку), виданий на підставі рішення № 271 від 28.05.1997 року Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її баба ОСОБА_6, внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Оскільки спадкодавець на випадок своєї смерті на склала заповіту, спадкування здійснюється за законом. До складу спадкової маси входить зокрема земельна частка (пай) площею 1,56 в умовних кадастрових гектарах, у землі, що перебуває в колективній власності КСП «Колос», виділені спадкодавцю на підставі розпорядження Пустомитівської РДА Львівської області №271 від 28.05.1997 року.

Наголошує на тому, що на момент смерті баби вона постійно проживала разом із нею за адресою АДРЕСА_1, доглядала за нею, вони вели спільне господарство, а позивачка продовжує проживати у вказаному будинку досі, що підтверджено довідкою №293 від 03.09.2014 року, виданою виконавчим комітетом Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Вважає, що з вищенаведених положень законодавства України, вбачається, що вона фактично прийняла спадщину за своєю бабцею ОСОБА_6, та вступила в управління і розпорядження спадковим майном. Не зважаючи на вказані обставини, вона не змогла оформити свого права на спадщину через нотаріальну контору, у зв'язку із втратою оригіналу сертифікату.

У судове засідання позивач не з'явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені, однак подали суду заяви у яких просять позов задовольнити, а судовий розгляд проводити у їх відсутності.

Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заяви про визнання відповідачами позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивача ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 виданим 25.04.2002 року Жирівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Оскільки спадкодавець на випадок своєї смерті на склала заповіту, спадкування здійснюється за законом.

До складу спадкової маси входить зокрема земельна частка (пай) площею 1,56 в умовних кадастрових гектарах, у землі, що перебуває в колективній власності КСП «Колос», виділені спадкодавцю на підставі розпорядження Пустомитівської РДА Львівської області №271 від 28.05.1997 року. Право на земельну частку (пай) належить спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН №465107 від 27.01.2006 року. За життя спадкодавець не встигла виділити межі земельної ділянки (паю) в натурі та виготовити державний акт на право приватної власності на землю.

Згідно п. 11 Постанови пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року ( 561-12 ), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 ( 720/95 ) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР ( 1540-06 ).

Так, згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року ( 2768-14 ) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості)

земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) зокрема мають, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Нормами ст. 2 цього нормативно правового акту встановлено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно приписів ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 року, вказано про те, що якщо у вказаний в ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Згідно з п. 3.3. Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів, щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтва про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, затверджених рішенням Міністерства юстиції України 29.01.2009 року, під фактом вступу у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтримання його в належному стані. Враховуючи зазначене вище можна зробити висновок про те, що саме такі дії були мною вчинені.

На момент смерті баби позивачка постійно проживала разом із нею за адресою АДРЕСА_1, доглядала за нею, вони вели спільне господарство, а позивачка продовжує проживати у вказаному будинку досі, що підтверджено довідкою №293 від 03.09.2014 року, виданою виконавчим комітетом Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Таким чином з вищенаведених положень законодавства України, вбачається, що позивачка, ОСОБА_3, фактично прийняла спадщину за своєю бабцею ОСОБА_6, та вступила в управління і розпорядження спадковим майном.

Не зважаючи на вказані обставини, вона не в змозі оформити свого права на спадщину через нотаріальну контору, у зв'язку із втратою оригіналу сертифікату.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На додаток до наведеного ст. 392 Цивільного кодексу України зазначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, з врахуванням наведеного вище, позивачі фактично набули право власності на спадкове майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 197, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 548, 549 ЦК Української РСР, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задоволити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, право на земельну частку (пай) площею 1,56 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що підтверджено Сертифікатом серія РН № 465107 на право приватної власності на землю (середню земельну частку), виданий на підставі рішення № 271 від 28.05.1997 року Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

СуддяД. А. Кукса