Провадження №2/761/5231/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 грудня 2014 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарях Туровській О.М., Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укрконверс» про забезпечення житлом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 24 травня 2014 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Державного підприємства «Укрконверс» (далі - Відповідач) про забезпечення житлом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 жовтня 2013 року між ним та Відповідачем було укладено Контракт, відповідно до пункту п`ятого якого, Відповідач, як державне підприємство, що належить до сфери управління Міністерства оборони України, зобов`язувалося виконати умови Контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України, укладеного 10 березня 2006 року між Міністерством оборони України та Позивачем під час проходження останнім військової служби у Збройних Силах України, щодо забезпечення його та членів родини квартирою (житлом), згідно норм чинного законодавства. Зауважує, що відповідно до умов Контракту (строкового трудового договору) від 24 жовтня 2013 року, Відповідач зобов`язувався взяти його квартирний облік та забезпечити постійним житлом (квартирою) його родину в строк до 24 квітня 2014 року. Оскільки на час звернення до суду, Відповідачем взяті на себе зобов`язання за правочином не виконані, просить суд ухвалити судове рішення, яким зобов`язати Державне підприємство «Укрконверс» забезпечити Позивача та його родину у складі чотирьох осіб (дружина ОСОБА_2, син ОСОБА_3, дочка ОСОБА_4) квартирою в м. Києві із розрахунку 13,65 м. кв. жилої площі на одну особу.

У судовому засіданні Позивач позов підтримав, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Належним чином повідомлений Відповідач у судове засідання, призначене на 25 грудня 2014 року, не з'явився. Про причину неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не подавав. Разом з тим, у судовому засіданні, яке відбулося 23 липня 2014 року, представник Відповідача позов не визнав у повному обсязі. При цьому зазначив, що Відповідач визнає та підтверджує наявність зобов`язань перед Позивачем, проте, від їх виконання відмовляється.

Суд, заслухавши думку Позивача, який не заперечував щодо розгляду справи у відсутність Відповідача, вбачає за можливе розглядати справу у відсутність сторони Відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення Позивача та представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини третьої статті 21 Кодексу законів про працю України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2013 року між Позивачем та Державним підприємством «Укрконверс» було укладено Контракт. Відповідно до пункту першого Контракту, він є строковим трудовим договором, на підставі якого виникають трудові відносини між працівником і підприємством, установою, організацією та громадянином, які з боку останнього реалізуються роботодавцем (а.с. а.с. 4-7).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Наказу № 16/к. (по особовому складу) від 24 жовтня 2013 року, ОСОБА_1 з 24 жовтня 2013 року прийнято на роботу до Державного підприємства «Укрконверс» на посаду заступника директора (а.с. 10).

Крім того, судом також встановлено, що 10 березня 2006 року, між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України було укладено Контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України (а.с. а.с. 8, 9).

Відповідно до пункту п'ятого Контракту, роботодавець, тобто Державне підприємство «Укрконверс», як державне підприємство, що належить до сфери управління Міністерства оборони України, зобов`язувалося виконати умови Контракту (Контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, укладений (підписаний) 10 березня 2006 року між Міністерством оборони України та громадянином ОСОБА_1 під час проходження останнім військової служби у Збройних Силах України) та взяті Міністерством оборони України в пункті 6 контракту «про проходження військової служби у Збройних Силах України» зобов`язання перед ОСОБА_1 щодо забезпечення його та членів родини згідно норм чинного законодавства постійною квартирою (житлом), а також зобов`язувалося поставити на житлову чергу та протягом шести місяців з моменту підписання даного Контракту (до 24 квітня 2014 року) забезпечити постійним житлом (квартирою) родину в складі чотири особи в м. Києві, згідно норм забезпечення жилої площі (13,65 м.кв. жилої площі на одну особу) (а.с. а.с. 4-7).

З матеріалів справи вбачається, що родина Позивача складається з чотирьох осіб: Позивач, його дружина ОСОБА_2, син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданого 29 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, Свідоцтвом про народження, виданого 20 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва та Свідоцтвом про народження, виданого 04 червня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві - відповідно (а.с. а.с. 11-13).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що взяті на себе зобов'язання за Контрактом Відповідач належним чином не виконав, Позивача та членів його родини у складі чотирьох осіб постійною квартирою (житлом) у м. Києві згідно норм чинного законодавства у строк до 24 квітня 2014 року не забезпечив.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, виходячи із вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 509, 525, 526, 530, 610 Цивільного кодексу України, статті 21 Кодексу законів про працю України, керуючись статями 10, 11, 13, 60, 88, 209, 212- 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укрконверс» про забезпечення житлом - з а д о в о л ь н и т и.

Зобов'язати Державне підприємство «Укрконверс» (Код ) забезпечити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та його родину в складі чотирьох осіб (дружина ОСОБА_2, син ОСОБА_3, дочка ОСОБА_4) постійною квартирою в м. Києві із розрахунку 13,65 м.кв. жилої площі на одну особу.

Стягнути із Державного підприємства «Укрконверс» (Код ) на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :