Справа №333/7160/14-ц
Провадження №2/333/2787/14
28 листопада 2014 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Тучкова С.С.,
при секретарі Шелесько Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/7160/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права на спадщину за законом, третя особа - ОСОБА_2, -
Позивач звернулася до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Запорізької міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, в процесі розгляду якого був уточнений склад учасників, а саме: виключено зі складу співвідповідачів ОСОБА_3 та залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_2 Згідно позивних вимог позивач просить суд визнати за нею право власності на 59/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, яка приходиться їй матір'ю. Після смерті останньої залишилось спадкове майно, до складу якого входить 59/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 Позивач зверталася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу частини житлового будинку не був нотаріально посвідчений. У зв'язку з викладеним, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
Позивач, будучи належним чином повідомленою судом про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, надала заяву до суду, в якій просила розглядати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.118).
Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим судом про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки представника відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Третя особа, будучи належним чином повідомленою судом про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечувала (а.с.112).
Відповідно до вимог ст.169 Цивільного процесуального кодексу України неявка сторін та третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, відповідача та третьої особи.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.
Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1, виданого 24 грудня 2013 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.12).
З свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2, виданого 13 лютого 1979 року, свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_5 і ОСОБА_1, серії НОМЕР_3, виданого 06 жовтня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м.Запоріжжя, свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_5 і ОСОБА_1, серії НОМЕР_4, виданого 27 січня 2006 року Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, свідоцтва про шлюб між ОСОБА_8 і ОСОБА_1, серії НОМЕР_5, виданого 27 квітня 2012 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, вбачається, що ОСОБА_4 приходиться матір'ю ОСОБА_1 (а.с.8-11).
З відповідей, наданих Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» на запити суду, вбачається, що на день смерті за ОСОБА_4 було зареєстровано 59/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомості №2098 від 05 листопада 1997 року, зареєстрованого Запорізькою Універсальною Біржею «Україна» ЛТД, іншою співвласницею житлового будинку (41/100 частини) є ОСОБА_2 (а.с.76-81). Після одруження 20 червня 2009 року ОСОБА_2 отримала прізвище - ОСОБА_2 (а.с.114-116).
Згідно спадкової справи №2/2014, заведеної після смерті ОСОБА_4, 20 січня 2014 року до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 За матеріалами спадкової справи, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори, окрім ОСОБА_1, ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалося. У зв'язку із непосвідченням нотаріально договору купівлі-продажу житлового будинку нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.83-103).
На підставі ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Зі змісту ст.1223 Цивільного кодексу України вбачається, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкоємці за законом.
Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця та батьки.
Відповідно до ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в процесі розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4 Після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадкового майна, окрім іншого, входить 59/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомості №2098 від 05 листопада 1997 року, зареєстрованого Запорізькою Універсальною Біржею «Україна» ЛТД. Належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується дослідженими судом письмовими доказами. Після смерті ОСОБА_4 позивач є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері, адже інші особи у належний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулися. Отже, позивач прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4, оскільки в належний строк подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе в порядку спадкування за законом визнати право власності за ОСОБА_1на 59/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1.
Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
У позовній заяві та під час розгляду справи позивач не просив суд стягувати з відповідача сплачений нею при подачі позовної заяви до суду судовий збір, тому суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1218, 1223, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 11, 59, 60, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, -
Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права на спадщину за законом, третя особа - ОСОБА_2, - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 59/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя С.С. Тучков