Провадження № 2-5209/14 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі : головуючого судді - Лазаренко В.В.

при секретарі - Пономарьові М.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська Страхова Компанія «Гарант-Авто», ОСОБА_2 про відшкодування збитків, стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

01.08.2014 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним вище позовом, який обґрунтовує тим, що 28.04.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода в якій було пошкоджено належний йому автомобіль марки «КІА» д.н.з. НОМЕР_1.

Вказана ДТП сталася з вини водія автомобіля марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2, відповідальність якого згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/3870800 була застрахована в ПАТ «УСК «Грант-Авто». З метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся до відповідача ПАТ «УСК «Грант-Авто» з відповідною заявою, та надав необхідні документи. Однак відповідач ПАТ «УСК «Грант-Авто» у визначений законом строк рішення про виплату страхового відшкодування не прийняв. З метою визначення розміру матеріального збитку завданого внаслідок пошкодження його автомобіля позивачем залучено спеціаліста, яким проведене автотоварозначе дослідження. Згідно звіту від 21.05.2014 №2335 встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 24105,57 грн. Зважаючи, що згідно полісу №АС/3870800 ліміт відповідальності страховика за шкоду завдану майну складає 50000,00 грн. з нульовою франшизою, позивач просить стягнути із відповідача ПАТ «УСК «Грант-Авто» в рахунок страхового відшкодування вартість відновлювального ремонту автомобіля «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу в розмірі 24105,57 грн. та витрати, пов'язані із залученням спеціаліста, у розмірі 1000,00 грн. При цьому позивач зазначає, що розмір прямого збитку, завданого йому в результаті пошкодження автомобіля «КІА» д.н.з. НОМЕР_1, згідно рахунку-фактури виставленого ФОП ОСОБА_3 від 02.06.2014 №00000332 та акту здачі-прийняття робіт від 05.08.2014 №К-00000255 склав 37023,33 грн.

Зважаючи на те, що відповідно до вимог закону страховиком відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 як особи відповідальної за завдані збитки різницю між прямими збитками, завданими в результаті пошкодження автомобіля та розміром страхового відшкодування, яка складає 12917,76 грн.

Крім того, позивач зазначає, що протиправними діями відповідача ОСОБА_2, які виразились у порушенні правил дорожнього руху та пошкодженні майна, йому завдано моральної шкоди , яка виражалась у емоційних і душевних стражданнях та хвилюваннях. Протиправні дії відповідача ОСОБА_2 мали наслідком порушення його звичного життєвого укладу, в зв'язку із вчиненням ряду дій спрямованих на отримання страхового відшкодування та захистом свого порушеного права у суді. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 10000,00 грн.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «УСК «Грант-Авто» в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково.

Надав суду страховий акт від 20.08.2014 №000018878/01, згідно якого ДТП від 28.04.2014 визнано страховим випадком та прийнято рішення про здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 14897,90 грн. Зазначив, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу визначалась відповідно до калькуляції від 18.08.2014 №18878/АВ, яка була проведена після огляду пошкодженого автомобіля позивача.

З наведених підстав, представник відповідача не заперечував проти стягнення з ПАТ «УСК «Грант-Авто» у рахунок відшкодування страхового відшкодування 14897,90 грн. В задоволенні решти позовних вимог до ПАТ «УСК «Грант-Авто» просив відмовити, посилаючись на їх безпідставність на необґрунтованість.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у порядку передбаченому ст. 74 ЦПК України.

З урахуванням обставин справи, положень ст. 169 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутності відповідача ОСОБА_2.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За загальним правилом визначеним ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно положень ст. 1187 ЦК України діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року роз'яснено, що спір про відшкодування шкоди, завданої самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним.

Судом встановлено, що 28.04.2014 по бульвару Чоколівському в м. Києві з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль «КІА» д.н.з. НОМЕР_1, належний на праві власності позивачу ОСОБА_1

Протиправність та винність дій відповідача ОСОБА_2, які полягали у порушення п. 10.1 ПДР України, завданні механічних пошкоджень автомобілю «КІА» д.н.з. НОМЕР_1, встановлені постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 16.05.2014 року, якою відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу.

Також встановлено, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди 28.04.2014, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «УСК «Грант-Авто», відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/3870800.

Як визначено ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором).

У відповідності до п.п. 33.1.4. Закону №1961-IV, разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Встановлено, що позивач відповідно до положень п.п. 33.1.4. Закону №1961-IV повідомив страховика ПАТ «УСК «Грант-Авто» про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно п. 34.1 Закону №1961-IV, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

За змістом п. 36.2 ст. 36 Закону України №1961-IV рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) /відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати)/ приймається не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Статтею 22 Закону України №1961-IV передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до ст. 29 Закону України №1961-IV у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. .

Згідно наданого представником відповідача ПАТ «УСК «Грант-Авто» страхового акту від 20.08.2014 №000018878/01 слідує, що ДТП від 28.04.2014 визнано страховим випадком та прийнято рішення про здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 14897,90 грн. Розмір страхового відшкодування визначено на підставі калькуляції від 18.08.2014 №18878/АВ.

Разом з цим, згідно наданого позивачем звіту від 21.05.2014 №2335 вартість відновлювального ремонту автомобіля «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 24105,57 грн.

Вбачається, що вказаний звіт виконаний спеціалістом ОСОБА_4, який має достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки за спеціалізацією «оцінка дорожніх транспортних засобів», що підтверджується кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача.

З наведених підстав суд вважає звіт від 21.05.2014 №2335 належним та допустимим доказом у справі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказів на спростування висновків викладених у звіті від 21.05.2014 №2335 відповідачем ПАТ «УСК «Грант-Авто» суду не надано.

Також не надано доказів на підтвердження того, що ПАТ «УСК «Грант-Авто» здійснено виплату страхового відшкодування згідно страхового акту від 20.08.2014 №000018878/01.

Виходячи з вище викладеного, зважаючи на те, ліміт відповідальності страховика за договором №АС/3870800 не перевищує вартість відновлювального ремонту автомобіля «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, визначену відповідно до звіту від 21.05.2014 №2335, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з ПАТ «УСК «Грант-Авто» у рахунок страхового відшкодування 24105,57 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З матеріалів справи також вбачається, що роботи з відновлювального ремонту автомобіля «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 виконано ФОП ОСОБА_3

Згідно рахунку-фактури виставленого ФОП ОСОБА_3 від 02.06.2014 №00000332 та акту здачі-прийняття робіт від 05.08.2014 №К-00000255, у зв'язку з ремонтом автомобіля «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 розмір фактично понесених позивачем витрат склав 37023,33 грн.

Як визначено ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи, що розмір фактично понесених позивачем витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 перевищує розмір належного йому страхового відшкодування, суд знаходить законними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 як особи відповідальної за завдані збитки відповідної різниці у розмірі 12917,76 грн., у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову і в цій частині.

Також, згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Судом встановлено, що неправомірні, винні дій відповідача, які полягали у порушенні правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження автомобіля «КІА» д.н.з. НОМЕР_1, призвели до змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, оскільки в період часу з 28.04.2014 по 05.08.2014 останній був позбавлений можливості експлуатувати транспортний засіб, крім того внаслідок вказаних дії відповідача позивач був змушений витрачати свій час та докладати додаткові зусилля для відновлення попереднього стану, пов'язані із виплатою страхового відшкодування, ремонтом автомобіля та відстоювання своїх прав у суді.

Таким чином суд знаходить обґрунтованими вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, та згідно вимог ст. 1167 ЦК України вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, тривалість порушення та його наслідки, ступінь вини відповідача, та вважає, що характеру та обсягу моральних переживань позивача, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у його житті, у відповідності до вимог розумності і справедливості відповідає розмір моральної шкоди у грошовому еквіваленті 1000,00 грн., у зв'язку з чим вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч.ч. 1 та 3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено 480,25 грн. судового збору, також позивачем понесено витрати у зв'язку з залученням спеціаліста та проведенням автотоварознавчого дослідження у розмірі 1000,00 грн.

У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України в порядку розподілу судових витрат на користь позивача підлягає стягненню з відповідача ПАТ «УСК «Грант-Авто» витрати, пов'язані із залученням спеціаліста, у розмірі 1000,00 грн., витрати на оплату судового збору в сумі 243,60 грн., з відповідача ОСОБА_2 - витрати на оплату судового збору в сумі 236,65 грн.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року, ст.ст. 3, 12, 22, 29, 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 14-16, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України та ст.ст. 10, 11, 57-60, 61, 88, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська Страхова Компанія «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 24 105,57 грн., витрати, пов'язані із залученням спеціаліста, у розмірі 1000,00 грн., витрати на оплату судового збору 243,60 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки, пов'язані із відшкодуванням прямого збитку завданого у зв'язку із проведенням відновлювального ремонту автомобіля в сумі 12 917,76 грн., моральну шкоду в сумі 1 000,00 грн., витрати на оплату судового збору в сумі 236,65 грн..

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя