АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 604/410/13-ц Головуючий у 1-й інстанції Сидорак Г.Б.
Провадження № 22-ц/789/301/14 Доповідач - Хома М.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Хоми М.В.

суддів - Демкович Ю. Й., Козак І. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін - представника апелянтів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника ТзОВ "Агролайф корми"

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційними скаргами приватного акціонерного товариства "Страхової компанії "Брокбізнес", ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТзОВ "Агролайф корми" на рішення Підволочиського районного суду від 27 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Агролайф корми", приватного акціонерного товариства "Страхової компанії "Брокбізнес", ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись в суд з позовом до ТзОВ "Агролайф корми", ПАТ "Страхової компанії "Брокбізнес", ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у результаті дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 18.05.2012 року з вини ОСОБА_5 Сталася ДТП, в результаті якої пошкоджено належний ОСОБА_4 автомобіль ВАЗ 21063. Крім цього, в результаті ДТП ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх неповнолітня ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження, у зв'язку з чим витратили кошти на лікування та зазнали моральної шкоди, яка полягає в особливих душевних стражданнях та переживаннях внаслідок пережитої автокатастрофи, в якій могла загинути вся сім'я. Оскільки ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах з володільцем джерела підвищеної небезпеки - ТзОВ "Агролайф корми" і під час ДТП перебував при виконанні трудових обов'язків, тому просили стягнути з даного товариства моральну шкоду на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі по 50 000 грн. кожному та 30 000 грн. в користь ОСОБА_3 Крім цього, оскільки цивільна відповідальність ОСОБА_5 застрахована у ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес", тому просили стягнути із страхової компанії моральну шкоду в користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 5 000 грн. кожному, а також в користь ОСОБА_4, 12 705 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2013 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ТОВ "Агролайф корми", ПАТ "Страхової компанії "Брокбізнес", ОСОБА_5, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки у результаті дорожньо-транспортної пригоди, - задоволено частково:

постановлено стягнути з ТОВ "Агролайф корми" на користь ОСОБА_1 - 10 000,00 (десять тисяч) гривень, ОСОБА_2 - 5 000,00 (п'ять тисяч) гривень та ОСОБА_3 - 2000,00 (дві тисячі) гривень на відшкодування моральної шкоди. В решті суми - відмовлено.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ "Агролайф корми" про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 4129,2 гривень,- відмовлено.

Постановлено стягнути з ПАТ "Страхової компанії "Брокбізнес" на користь ОСОБА_4 - 12195,69 грн., матеріальної шкоди та 229,41 грн. судового збору. В решті суми - відмовлено.

Постановлено стягнути з ПАТ "Страхової компанії "Брокбізнес" на користь ОСОБА_1 - 2550,00 грн., ОСОБА_2 - 1550,00 грн. та ОСОБА_3 - 1000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. В решті суми відмовлено.

В задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 До ОСОБА_5, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у результаті дорожньо-транспортної пригоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 просятьскасувати рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу, а також незгідні із розміром моральної шкоди, яка визначена судом.

Вважають, що суд не в повній мірі врахував їх моральні страждання. Просять їх позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити повністю, а також стягнути 4 000 грн. витрат на правову допомогу.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог до страхової компанії відмовити. Посилається на те, що судом не враховано, що позивачі не подали заяву про страхове відшкодування, а твердження про направлення такої заяви поштою не підтверджено належними доказами. Тому підстави для виплати страхового відшкодування відсутні. Крім цього, висновок експерта щодо розміру матеріальної шкоди не є належним і допустимим доказом, так як не відповідає Методиці автотоварознавчого дослідження та чинному законодавству, ремонтна калькуляція висновку не відповідає конструкції досліджуваного автомобіля. Суд не зобов'язав позивача передати пошкоджені агрегати та вузли страховій компанії. Вважають, що суд неправомірно не застосував ст.30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Також не згідні з рішенням в частині стягнення моральної шкоди.

ТзОВ "Агролайф корми" в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати в частині стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди, та постановити в цій частині нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до ТОВ "Агролайф корми". Зазначає, що висновок суду про те, що відповідальність за дії ОСОБА_5 повинно нести ТОВ "Агролайф корми" не відповідає вимогам законодавства, оскільки встановивши факт перебування у трудових відносинах, судом не встановлено та не доведено факту, що шкода заподіяна винною особою у зв'язку з виконанням трудових обов'язків. Крім того, зазначає, що судом невірно визначено розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню із ТОВ "Агролайф корми", оскільки встановивши, що ліміт відповідальності страховика згідно закону становить 2 550 грн., суд визначивши розмір моральної шкоди відповідачів повинен був встановити розмір стягнення з ПАТ "Страхової компанії "Брокбізнес" і тоді визначити різницю доплати, яку слід стягнути із ТОВ "Агролайф корми".

Заслухавши представників апелянтів ТзОВ "Агролайф корми", ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, які підтримали доводи своїх апеляційних скарг, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційних скарг в їх межах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес"" ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТзОВ "Агролайф корми" підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Встановлено, що 18.05.2012 року з вини ОСОБА_5 сталася ДТП за участю автомобілів FІАТ. DOBLO під керування ОСОБА_5 та ВАЗ 21063 керуванням ОСОБА_1

Вина ОСОБА_5 у порушенні Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася ДТП, доведена вироком Підволочиського районного суду від 21 листопада 2012 року, який вступив у законну силу.

У результаті ДТП ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх неповнолітня дочка ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження, а саме ОСОБА_1 - множинні ушкодження, переломи, які згідно висновку судово-медичної експертизи віднесені до тілесних ушкоджень середньої тяжкості; ОСОБА_2 - струс головного мозку та садно носа, що згідно висновку експертизи віднесено до легких тілесних ушкоджень; ОСОБА_3 - забійно-рвана рана верхньої губи.

Крім цього, у результаті ДТП пошкоджено автомобіль ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_3, який належить ОСОБА_4, та за кермом якого у момент ДТП перебував ОСОБА_1 Згідно висновку експерта №7-57 від 7 червня 2012 року, сума матеріальної шкоди, завдана власнику автомобіля ВАЗ 21063 внаслідок його пошкодження під час ДТП з урахуванням амортизаційного зносу становить 12 705 грн. 69 коп.

ОСОБА_5 на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ТзОВ "Агролайф корми", працюючи на посаді менеджера зі збуту.

Автомобіль FIАТ DOBLO, за кермом якого у момент ДТП перебував ОСОБА_5, належить ТзОВ "Агролайф інвест", однак згідно договору оренди перебуває у користуванні ТзОВ "Агролайф корми". Останнє передало даний автомобіль своєму працівнику ОСОБА_5 згідно акту приймання-передачі транспортного засобу від 27.01.2012 року.

Згідно полісу №АА/7207251 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність ТзОВ "Агролайф корми", забезпечений транспортний засіб автомобіль FІАТ DOBLO Panorama, номерний знак НОМЕР_2, застрахована у ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес".

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що відповідальність за шкоду у даному випадку повинен нести роботодовець винної особи та володілець джерела підвищеної небезпеки, яким є ТзОВ "Агролайф корми". Оскільки цивільно-правова відповідальність ТзОВ "Агролайф корми" застрахована у ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес", тому страхова компанія зобов'язана відшкодувати шкоду в межах, визначених законом та договором страхування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхніми працівниками під час виконання ним своїхтрудових (службових) обов"язків.

Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, договір оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Пунктом 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ визначено, що на особу, яка перебувала у трудових відносинах на підставі трудового договору і завдала шкоди життю чи здоров"ю у зв"язку з використанням транспортного засобу, який належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно. Оскільки роботодавець добровільн надав своєму працівнику ОСОБА_5 автомобіль, тому відповідальність за шкоду повинно нести саме ТзОВ "Агролайф корми".

Доводи апеляційної скарги ТзОВ "Агролайф корми" про те, що в момент, ДТП ОСОБА_5 не перебував безпосередньо при виконанні трудових обов'язків, а сам факт перебування винної у ДТП особи у трудових відносинах не може бути підставою для покладення на роботодавця відповідальності за шкоду, завдану працівником не при виконанні трудових обов'язків, спричиненену шкоду повинен відшкодовувати ОСОБА_5, колегія суддів до уваги не приймає, виходячи з наступних мотивів.

У момент ДТП працівник ОСОБА_5 керував автомобілем, що належить роботодавцю.

Верховний Суд України у постанові від 06.11.2013 року у справі №6-108 цс 13 зазначив, що аналіз норм ст.ст. 1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Зазначене рішення Верховного суду України є обов'язковим для всіх судів України відповідно до ст.360-7 ЦПК України.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ТзОВ "Агролайф корми" врахована у ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес", тому суд правильностягнув матеріальну шкоду у межах ліміту відповідальності, у сумі 12 705 грн. із страховика.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення матеріальної шкоди, суд не врахував, що згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Оскільки пошкоджені в ДТП деталі, агрегати та вузли належного ОСОБА_4 автомобіля ВАЗ 21063, які підлягають заміні в процесі ремонту, мають певну цінність, тому слід зобо"язати останню передати приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Брокбізнес" пошкоджені деталі, вузли та агрегати належного їй автомобіля ВАЗ 21063 згідно висновку експерта №7-57/12 від 7.06.2012 року, після отримання страхової виплати.

Доводи апелянта ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" про те, що позивачі не подали заяву про страхове відшкодування, а твердження про направлення такої заяви поштою не підтверджено належними доказами, тому підстави виплати страхового відшкодування відсутні, колегія суддів вважає безпідставними, так як у матеріалах справи (а.с.227) наявна квитанція про поштове відправлення 11.06.2012 року на адресу ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" рекомендованого листа.

Твердження апеляційної скарги ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" про те, що висновок експерта щодо розміру матеріальної шкоди не є належним і допустимим доказом, ремонтна калькуляція висновку не відповідає конструкції досліджуваного автомобіля, є голослівними, оскільки згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів іншого розміру матеріальної шкоди апелянтом не представлено і не спростовано наведеного позивачами та підтвердженого висновком експерта розміру матеріальної шкоди.

Також колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на незастосування судом ст.30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки з матеріалів справи не вбачається, що автомобіль ВАЗ 21063 є фізично знищеним.

Що ж стосується стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_1, то

в цій частині рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення,оскільки в цій частині суд неповно з"ясував обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, під час зіткнення водій автомобіля "ВАЗ 21063" ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми, закритої травми грудної клітки, забою грудної клітки, лівобічної після травматичної пневмонії, ДН І ст, закритого краєвого внутрісуглобового перелому голівки лівої стегнової кістки (перелом Піпкіна ІІІ), перелому внутрісуглобового заднього краю лівої вертлюгової западини зі зміщенням, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою передньої черевної стінки, забою лівого гомілково-ступневого суглобу, садна поперекової черевної стінки, множинних саден, обох гомілок, саден лобної ділянки, які згідно висновку судово-медичної експертизи, стосовно живих осіб №1279 від 26.07.2012 року, належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за ознакою тривалого (більше 21 дня) розладу здоров'я.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, п. 9. постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Однак, судом першої інстанції при визначенні розміру моральної шкоди, якої зазнав ОСОБА_1 не враховано обсяг та тяжкість тілесних ушкоджень, які останній отримав в ДТП, та спричинену у зв"язку з цим моральну шкоду.

Враховуючи обсяг та тяжкість тілесних ушкоджень, які отримав ОСОБА_1 в ДТП, та моральні страждання у зв"язку з цим, виходячи із вимог розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди, якої зазнав ОСОБА_1, слід визначити у розмірі 30 000 грн., з яких у межах ліміту відповідальності страховика 2550 грн. стягнути із ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" а решту суми - 27 450 грн. - з товариства з обмеженою відповідальністю "Агролайф корми".

Доводи апелянтів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що судом не повній мірі враховано обсяг їх страждань, а тому неправомірно не стягнуто заявлену ними в позові суму моральної шкоди, а також доводи апеляційної скарги ТзОВ "Агролайф корми" про те, що судом невірно визначено розмір моральної шкоди ОСОБА_2 Та ОСОБА_3, колегія суддів вважє безпідставними, так як суд, враховуючи обсяг, характер та тривалість моральних страждань зазначених осіб, з врахуванням обставин справи та вимог чинного законодавства прийшов до правильного висновку про стягнення моралььної шкоди на користь ОСОБА_2 в загальному розмірі 6550 грн. та в корсть ОСОБА_3 - 3 000 грн., частина з яких стягнута із страхової компанії, решту - із ТзОВ "Агролайф корми". Тому рішення суду в цій частині слід залишишити без змін.

Не відповідають обставинам справи висновки суду щодо відсутності підстав для стягнення понесених витрат на правову допомогу.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 11.09.2012 року уклав договір з адвокатом Вересом М.Я. про надання правової допомоги у всіх справах, які пов"язані із порушених та невизнаних прав. Згідно квитанції від 12.03.2013 року ОСОБА_1 оплатив адвокату Вересу М.Я. 4 000 грн. 15 ерезня 2013 року до Підволочиського районного суду було подано позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 На підставі ордера №780 від 18.04.2013 року, адвокат Верес М.Я. був допущений до участі у даній цивільній справі як представник позивачів. Як вбачається із даних журналу судових засідань, адвокат Верес М.Я., починаючи з 18.04.2013 року брав участь 11 судових засіданнях по розгляду даної цивільної справи у суді першої чстанції, загальна тривалість яких складає 7 год. 40 хв. Відповідно до ст.ст.81, 84, 88 ЦПК України, витрати на правову допомогу є судовими витратами. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України "Про граничниий розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах. Враховуючи граничний розмір, визначений даним законом (40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи), розмір мінімальної заробітної плати на час розгляду справи, відшкодуванню підлягає 3517,47 (01.01.2013 р. мінімальна зарплата 1147 грн.; 40% мінімальної зарплати складає 458,8 грн.; 458, 8 грн. х 7 год. 40 хв. = 3517 грн. 47 коп.).

Таким чином, рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу підлягає до скасування з ухваленням нового у цій частині в користь ОСОБА_1 з товариства з обмеженою відповідальністю "Агролайф корми" 3517 грн. 47 коп. понесених витрат на правову допомогу

В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги приватного акціонерного товариства "Страхової компанії "Брокбізнес", ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТзОВ "Агролайф корми" - задовільнити частково.

Рішення Підволочиського районного суду від 27 грудня 2013 року - скасувати в частині стягнення моральної шкоди в користь ОСОБА_1 та в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути в користь ОСОБА_1 27 450 грн. моральної шкоди з товариства з обмеженою відповідальністю "Агролайф корми" та 2550 грн. моральної шкоди - з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес".

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агролайф корми" в користь ОСОБА_1 3517 грн. 47 коп. понесених витрат на правову допомогу.

Зобов"язати ОСОБА_4 передати приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Брокбізнес" пошкоджені вузли та агрегати належного їй автомобіля ВАЗ 21063 згідно висновку експерта №57/12 від 7.06.2012 року.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінали справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Хома