Справа № 2-1387/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

19 лютого 2014 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

секретарів - Деркач М.М., Підлипенського Д.В., Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції АТ «ОСОБА_3 Аваль» про спонукання до внесення змін до кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст.209 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя

Справа № 2-1387/11

2/638/1164/14

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

секретарів - Деркач М.М., Підлипенського Д.В., Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції АТ «ОСОБА_3 Аваль» про спонукання до внесення змін до кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до відповідача, у якій після уточнення позовних вимог просить зобовязати відповідача укласти з ним угоду про внесення змін до кредитного договору №014/1800/74/86278 від 26.04.2007 року, що має містити положення про реструктуризацію заборгованості, а саме наступного змісту. Сторони уклали додаткову угоду до кредитного договору №014/1800/74/86278 від 26.04.2007 року з метою реструктуризації боргу позичальника. Позичальнику надається відстрочка по погашенню суми основного боргу у розмірі 36700,18 доларів США, на термін 2 роки з моменту укладання цієї угоди. Після спливу зазначеного терміну позичальник погашає суму основного боргу рівними частинами щомісячно. Сторони з урахуванням відстрочки, наданої відповідно до п.1 цієї додаткової угоди, домовились продовжити термін дії кредитного договору №014/1800/74/86278 від 26.04.2007 року до 26 квітня 2029 року. Сторони домовились розстрочити погашення простроченої заборгованості позичальника за відсотками у розмірі 62671,76 доларів США, щомісячно рівними частинами на 5 років, що відраховуються з моменту укладання цієї додаткової угоди. Кредитор звільнює позичальника від сплати суми пені, нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості у розмірі 119196,04 доларів США, що нарахована станом на 14.11.2013 року, а також сум неустойки, нарахованої за порушення строків погашення заборгованості за кредитним договором за період з 14.11.2013 року до моменту укладання цієї додаткової угоди. На виконання цієї додаткової угоди та з урахуванням її умов сторони впродовж десяти днів з моменту укладання додаткової угоди повинні укласти новий графік погашення кредиту, який після його підписання стане невідємною частиною кредитного договору №014/1800/74/86278 від 26.04.2007 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача посилаються на обставини, викладені в позовній заяві, вказуючи про те, що позивач в момент укладання договору не міг передбачити фінансової кризи, що наступить, ті наслідки, які вона спричинить. Тому він не міг їх усунути, так як отримує доходи на території України в офіційній грошовій одиниці гривні, а не в доларах США. Подальше виконання договору у тому вигляді, який є, порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє позивача як заінтересовану сторону того, на що він розраховував при укладанні договору. Із суті кредитного договору та звичаїв ділового обороту не випливає, що усі ризики зміни обставин, незалежно від їх істотності, має нести позивач. На визнання цього факту прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України з метою подолання негативних наслідків фінансової кризи».

Представники відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції АТ «ОСОБА_3 Аваль» проти задоволення позову заперечував, вказуючи на те, що відповідно до п.8.3 кредитного договору між сторонами саме позичальник ОСОБА_1 несе всі валютні ризики у разі зміни курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України. Крім того, у вказаних правовідносинах відсутні обовязкові одночасні умови зміни договору, передбачені ч.2 ст. 652 ЦК України.

Вислухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ч. 1 п. 1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено наступне.

26 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_3 Аваль» в особі директора Харківської обласної Дирекції ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014/1800/74/86278 від 26.04.2007 року, відповідно до якого кредитор, на положеннях та умовах цього Договору, надає позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 151500,00 доларів США, а позичальник зобовязується належним чином використати та повернути кредитору суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів банку, та виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначені договором.

Відповідно до п.1.2 договору кредит надається на строк до 26 квітня 2027 року згідно графіку надання кредиту.

Відповідно розділу 8 Гарантії та інші умови кредитного договору при одержанні кредиту позичальник усвідомлює та гарантує, що умови цього договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими; позичальник не знаходиться під впливом оману, насильства, погрози, зловмисної угоди або збігу важких для нього обставин; не ведеться ніякого розслідування з боку суду, державних та інших органів, що може негативно вплинути на фінансові можливості та діяльність позичальника.

Пункт 8.2 кредитного договору передбачає, що сторони погодили, що з укладанням договору вони досягли згоди з усіх його істотних умов та не існує будь-яких умов, які можуть бути істотними та необхідними за змістом договору.

Відповідно до п.8.3 кредитного договору сторони узгодили, що у разі зміни курсу іноземної валюти (валюти кредиту) відносно національної грошової одиниці України, всі валютні ризики несе позичальник. З підписанням договору позичальник свідчить, що йому розтлумачено (зрозуміло) та він згоден, що зміна курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України може привести до значних збитків та погіршення фінансового становища позичальника.

На підставі ч.1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладанні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання.

Приписи частини 2 ст. 652 ЦК України передбачають, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Позивачем суду не надано доказів, що всі вищевказані одночасні умови існували у правовідносинах між позичальником та кредитором.

Відповідно п. 15 ППВСУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин.

Пункт 16 вказаної Постанови свідчить про те, що саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК, оскільки зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті.

При цьому суди повинні з'ясувати виконання банками чи іншими фінансовими установами положення статей 11, 18, 21 Закону України "Про захист прав споживачів", а також пункту 3.8Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року № 541/13808 (щодо договорів, укладених після набрання постановою чинності), де передбачено обов'язок банків у разі надання кредиту в іноземній валюті під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим договором несе споживач.

Судом встановлено, що вказаний обовязок Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_3 Аваль» в особі директора Харківської обласної Дирекції ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» під час укладання кредитного договору №014/1800/74/86278 від 26.04.2007 року з ОСОБА_1 виконаний у повному обсязі.

Стаття 11 ЦПК України закріплює принцип диспозитивності цивільного процесу, ч. 1 зазначеної статті вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З положення цієї статті також випливає, що суд, за загальним правилом, не повинен виявляти ініціативи у збиранні доказів, про докази, їх кількість та якість повинні піклуватися сторони, оскільки саме на них законом покладений обовязок доказування суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд, знову таки, тільки сприяє сторонам у витребуванню таких доказів.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 214 ЦПК України з матеріалів справи вбачається, що вимоги позивача не ґрунтуються на наданих суду доказах, досліджених у судовому засіданні, та задоволенню не підлягають.

Таким чином, з врахуванням наведених обставин суд відмовляє в задоволення вимог позивача ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 79, 88, 147, 209, 212 215, 218 ЦПК України, ст. 652 ЦК України, Постановою ПВСУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя