АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1905/14 Справа № 206/8940/13 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Категорія 57
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Красвітної Т.П., Михайловської С.Ю., при секретареві Яловій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Придніпровець на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровськ від 26 грудня 2013 року про поворот виконання судового рішення,-

в с т а н о в и л а :

17.02.2013р. ТОВ Придніпровець звернулось до суду з заявою про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 24556грн.39коп. з кожної на повернення виконання рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровськ від 25.10.2007р. по знесенню прибудов магазину за адресою вул.Агнії Барто,17 у м.Дніпропетровськ (а.с.1-4 т.8).

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровськ від 26.12.2013р. у задоволенні заяви ТОВ Придніпровець відмовлено. В апеляційній скарзі ТОВ Придніпровець просило скасувати вказану ухвалу суду, посилаючись на її невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Рішенням Самарського райсуду м.Дніпропетровськ від 25.10.2007р. частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зокрема, зобовязано ТОВ Придніпровець знести прибудови магазину за адресою вул.Агнії Барто,17 у м.Дніпропетровськ та стягнути з нього на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 7707грн.66коп. (а.с.207-209 т.3). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.05.2008р. вказане судове рішення залишено без змін. (а.с.333-335 т.3). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15.09.2010р. рішення Самарського райсуду м.Дніпропетровськ від 25.10.2007р. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.05.2008р. скасовано з передачею справи на новий розгляд суду першої інстанції (а.с.40-42 т.4).

Рішення Самарського райсуду м.Дніпропетровськ від 26.12.2011р. відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено (а.с.134-137 т.6).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.04.2012р. рішення Самарського райсуду м.Дніпропетровськ від 26.12.2011р. скасовано, позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково та, зокрема, ТОВ Придніпровець зобовязано знести прибудови магазину за адресою вул.Агнії Барто,17 у м.Дніпропетровськ та стягнути з нього на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 5707грн.66коп. (а.с.270-273 т.6). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 10.10.2012р. рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.04.2012р. скасовано з передачею справи на новий апеляційний судовий розгляд (а.с.42-47 т.7). Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.11.2012р. рішення Самарського райсуду м.Дніпропетровськ від 26.12.2011р. залишено без змін. (а.с. 75-84 т.7). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18.02.2013р. рішення Самарського райсуду м.Дніпропетровськ від 26.12.2011р. та ухвала апеляційного суду від 26.11.2012р. залишені без змін (а.с.129-130 т.7).

24.04.2013р. Самарським райсудом м.Дніпропетровськ від 24.04.2013р. до рішення того ж суду від 26.12.2011р. ухвалено додаткове рішення, яким ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобовязано повернути ТОВ Придніпровець отримані на підставі скасованого рішення суду від 25.10.2007р. грошові суми по 7707грн.66коп. з кожної (а.с.143 т.7). Ухвалою Самарського райсуду м.Дніпропетровськ від 16.12.2013р. шляхом зміни порядку та способу виконання додаткового рішення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стягнуто на користь ТОВ Придніпровець грошові суми по 7707грн.66коп. з кожної (а.с.184,206 т.7).

Звертаючись до суду з даною заявою про поворот виконання судового рішення, ТОВ Придніпровець посилалось на те, що рішення Самарського райсуду м.Дніпропетровськ від 25.10.2007р. про його зобовязання знести прибудови магазину за адресою вул.Агнії Барто,17 у м.Дніпропетровськ фактично було виконано до скасування цього рішення 15.09.2010р. Вимагаючи стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 49112грн.78коп., товариство зазначало, що вказану суму складають його витрати, повязані з будівництвом прибудов.

Відповідно до вимог ч.2,3 ст.380 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано та відмовлено у позові, суд повинен зобовязати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням, у разі неможливості повернути майно передбачається стягнення вартості цього майна в розмірі грошових коштів, одержаних від його реалізації.

Враховуючи встановлені обставини та зазначені вимоги закону, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ТОВ Придніпровець у задоволенні його заяви про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 49112грн.78коп. на повернення виконання судового рішення.

Посилання ТОВ Придніпровець в апеляційній скарзі на неправильність ухвали суду безпідставні. Так, вимога товариства про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 49112грн.78коп. на повернення виконання судового рішення не відповідає дійсним обставинам. Рішення Самарського райсуду м.Дніпропетровськ від 25.10.2007р. не передбачало ні стягнення вказаної грошової суми на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2, ні передачі останнім будь-якого майна. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 фактичне їх отримання заперечували. У звязку з цим вимога про повернення виконання судового рішення предявлена до них безпідставно. Зазначеним судовим рішенням знести прибудови магазину було зобовязано саме ТОВ Придніпровець. Товариством не заперечувалось, що демонтаж прибудов здійснювалось ним самим, проте доказів тому, що він фактично здійснений ним не надано. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заявляли, що демонтаж прибудов магазину дійсно здійснювалось самим товариством, проте фактично одна з прибудов розібрана ним частково, з іншої - взагалі знято лише покрівля, отримані при цьому товариством від часткового демонтажу будівельні матеріали були ним же і реалізовані. Про здійснення товариством часткового демонтажу прибудов свідчать і наявні у матеріалах справи докази (а.с.152-154 т.6). Доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2, товариством не надано. Більш того, товариство саме визнало, що може претендувати лише на будівельні матеріали прибудов, оскільки державна реєстрація вказаних прибудов ним не здійснювалась. Між тим, виконання демонтажу прибудов здійснено товариством, а тому отримані при цьому будівельні матеріали з володіння товариства не вийшли.

Таким чином ухвала суду першої інстанції скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307,312,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Придніпровець відхилити.

Ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровськ від 26 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді :