Провадження № 2/520/5791/14
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Прохорова П.А.,
при секретарі - Козловій Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
Позивач звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, у якій, згідно останньої редакції позовних вимог посилаючись на укладений між сторонами договір позики та невиконання боргових зобов'язань відповідачем, просила суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики а також втрати від інфляції та три відсотки річних від суми заборгованості, в загальному розмірі 158359,45 грн.
В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала.
Відповідач за обставинами розгляду справи у судове засідання повторно не з'явилася, та не повідомила про поважні причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за її відсутності або про відкладення судового засідання не надала.
Виходячи з наведеного суд, керуючись ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, виходячи зі згоди позивача, ухвалив розглядати справу у заочному порядку, на підставі наявних доказів, та постановити заочне рішення.
Згідно наданих позивачем письмових пояснень, що не були спростовані та не заперечувались відповідачем, відповідач, після неодноразових усних вимог позивача, телефонних розмов та отримання відповідачем письмової вимоги 01.07.2014 року, що була направлена на її адресу засобами поштового зв'язку, взяті на себе зобов'язання з повернення позичених коштів відповідач не виконала,
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Та на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1, ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних осіб в межах заявлених нами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Виходячи з наведених обставин та правових положень суд доходить висновку про те, що час виконання грошового зобов'язання відповідача настав 14.07.2014 року, оскільки позивачем у письмовій вимозі, що була отримана боржником 01.07.2014 року було визначено такий строк (більший від передбаченого законом) повернення позики.
З наведеного вбачається, що відповідач свої зобов'язання належно не виконав та прострочив грошове зобов'язання у повному обсязі у період з 14.07.2014 року по час виконання рішення, оскільки інших відомостей суду сторонами не надано.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі, пропорційному до частини задоволених позовних вимог, в сумі 1198,39 грн.
Керуючись ст.ст. 88, 208, 212-215, 224-226 ЦПК України, 509, 525, 526, 530, 625, 1046, 1047 ЦК України суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в загальному розмірі 158359,45 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію понесених позивачем судових витрат в розмірі 1890,45 грн.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя П. А. Прохоров