Справа № 209/3141/13-ц
Провадження № 2/209/389/14
27 листопада 2014 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області
головуючого судді Ковальової А.Б.
при секретарі Золотих Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтава - банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення на заставне майно, -
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, заперечення проти позову від них не надійшло.
16 жовтня 2012 року позивач надав заяву про зміну позовних вимог, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 7 від 19 травня 2008 року в сумі 268291,45 грн., звернути стягнення на користь позивача на предмет іпотеки по іпотечному договору ВКК № 745922 від 19 травня 2008 року, а саме : квартиру по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2,. шляхом реалізації з прилюдних торгів за початковою ціною 118510 грн., за рахунок вартості заставного майна відшкодувати ПАТ "Полтава - банк" заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором, стягнути солідарно з відповідачів на користь Банку сплачений судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на ІТЗ в сумі 120 грн.
Представник позивача Чуд ненко В.М. в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи надав суду заяву, у якій зазначив, що підтримує позов Банку по суті та за обставинами справи у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідачів в судове засідання, йому роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідачів.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, згідно якої особа, що бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином згідно вимог статей 74,76 ЦПК України листами -повідомленнями, які направлялися їм рекомендованими поштовими відправленнями за їх зареєстрованим місцем проживання, причини своєї неявки відповідачі суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, які про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надали, суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачами відсутня.
Представник ОСОБА_2 ОСОБА_4. в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Суд вважає, що представник відповідача не з'явилася до суду без поважних причин, і вважає за можливе розглянути справи за її відсутності.
Крім цього, суд враховує, що представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4. неодноразово була присутньою в судовому засіданні, надавала письмові клопотання про призначення експертиз, письмові заяви у справі сплатила оплату за проведення будівельно-технічної експертизи, за її клопотанням судом призначалися відповідні експертизи, але через невиконання необхідних дій з боку ОСОБА_2 виконані не були, що свідчить про обізнаність ОСОБА_2 та її представника про розгляд цивільної справи.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв'язку з тим, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідачів, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом досліджені письмові докази по справі
- виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с. 17), якою підтверджується факт реєстрації ПАТ "Полтава - банк" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, факт присвоєння ідентифікаційного коду юридичної особи, місцезнаходження юридичної особи , дата та номер запису;
- Статут ПАТ "Полтава - банк" (т.1 а.с. 18-35), яким визначений порядок створення, діяльності та припинення діяльності Банку;
- копія паспорту відповідача ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_6 (т.1 а.с. 37, 39), якими підтверджують їх особи громадянин України та факт їх реєстрації на момент укладення договору за адресою: АДРЕСА_2;
- заява ОСОБА_1, заява - розпорядження (т.1 а.с. 40), анкета-позичальника - фізичної особи (а.с. 41), якими підтверджується факт звернення відповідача до ПАТ "Полтава - банк" з заявою про видачу споживчого кредиту у вигляді поновлювальної кредитної лінії;
- кредитний договір № 7 (т.1 а.с. 42-43), яким підтверджуються умови кредитного договору, укладеного між ПАТ "Полтава - банк" та ОСОБА_1 19 травня 2008 року, та строки погашення кредиту;
- копія паспорту відповідача ОСОБА_2 (т.1 а.с. 44-45), яким підтверджується її особа громадянина України та факт її реєстрації на момент укладення договору за адресою: АДРЕСА_1
- заява ОСОБА_2 (т.1 а.с. 46), якою підтверджується факт подання відповідачем заяви приватному нотаріусу на підтвердження належності квартири по АДРЕСА_1 на праві приватної власності особисто ОСОБА_2;
- Іпотечний договір від 19 травня 2008 року (т.1 а.с. 47-48), яким підтверджується факт передачі належної відповідачу ОСОБА_2 квартири по АДРЕСА_1, в іпотеку ПАТ "Полтава - банк" для забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором;
- вимоги на адресу відповідачів, копії чеків та повідомлень про вручення претензій (т.1 а.с. 49-52), якими підтверджується факт звернення 25 травня 2011 року, 15 червня 2011 року до відповідачів про дострокове повернення кредиту на підставі порушення кредитних зобов'язань;
- копія технічного паспорту на квартиру (т.1 а.с. 67-69), копія договору купівлі-продажу квартиру (т.1 а.с. 70-71), Витяг про реєстрацію права власності (т.1 а.с. 130), якими підтверджується факт належності квартири по АДРЕСА_1 відповідачу ОСОБА_2;
- звіт про оцінку майна (т.1 а.с. 125), яким підтверджується вартість квартири по АДРЕСА_1 без ПДВ в сумі 118505,57 грн.;
- довідка про порядок нарахування пені ( т.2 а.с.7), якою підтверджується, що на момент подачі позову по кредитному договору нарахування пені за порушення умов договору здійснюється з розрахунку 0,5 відсотка від суми заборгованості за кожен день прострочення, і на 20 червня 2011 року заборгованість ОСОБА_1 по пені, згідно зазначеного розрахунку, становить 102047 грн. 35 коп
- протокол засідання тарифного комітету ПАТ "Полтава- банк" (т.2 а.с. 8), яким підтверджується порядок нарахування пені в розмірі 0,5 відсотка від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення;
- детальна роздруківка руху коштів по кредитному рахунку ОСОБА_1 (т.2 а.с. 10-36), якою підтверджується проводка з перерахування коштів ОСОБА_1 та роздруківка платежів відповідача за їх призначенням та детальна (поденна) роздруківка нарахування пені по кредитному договору
Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
Судом встановлено, що 19 травня 2008 року між ПАТ "Полтава - банк" та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 7 (т.й а.с. 42-43), відповідно до якого ПАТ "Полтава - банк" надав ОСОБА_1 кредит в сумі 109000 грн на споживчі цілі, строком до 18 травня 2015 року, зі сплатою зі відсотків за користування кредитом в розмірі 17% річних, сплатою комісії в розмірі 0,7% на залишкову суму кредиту та з удержанням одноразової комісії в розмірі 1% річних.
У свою чергу ОСОБА_1 зобов'язався здійснювати повернення кредиту, сплачувати проценти за користування кредитом та комісію щомісячними платежами не пізніше останнього робочого дня кожного місця згідно графіку, і повністю повернути кредитні кошти, сплатити відсотки та комісію до 18 травня 2015 року. Крім цього, згідно п. 4.2.2, 5.2, 5.3 кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобов'язався при порушенні строків погашення основної суми кредиту або при неповній сплаті позичкової заборгованості, при порушенні строків погашення нарахованих відсотків або при неповній сплаті нарахованих процентів сплатити Банку суму пені в розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та суму збитків (упущеної вигоди) у вигляді недотриманого доходу, розрахованого по процентній ставці, визначеній в п. 1.1. договору (17 відсотків річних).
Також п. 4.3.2. договору було передбачено дострокове розірвання договору з ініціативи Банку з достроковою вимогою про повернення кредитних коштів в разі істотного порушення позичальником умов договору.
Згідно п. 2.5. кредитного договору зобов'язання ОСОБА_1 по договору забезпечувались заставою майна : квартирою майнового поручителя ОСОБА_2, розташованою по АДРЕСА_1, заставною вартістю 156339,00 грн. Тому 19 травня 2008 року між ПАТ "Полтава - банк" та відповідачем ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір (т.1 а.с. 47-48) для забезпечення повернення ОСОБА_1 кредитних коштів, сплати процентів, щомісячної комісії, неустойки та відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і звернення стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження предмету іпотеки, витрат на страхування предмету іпотеки, збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов кредитного договору, і відповідно до іпотечного договору ОСОБА_2 передала в іпотеку Банку належну їй на праві власності квартиру, розташовану в АДРЕСА_1.
На підставі п.2.3.2. іпотечного договору Банк, як іпотекодержатель, набув право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання у випадках, передбачених договором або у разі порушення Іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, а в разі невиконання основного зобов'язання звернути стягнення на предмет іпотеки.
Згідно п. 2.3.5 іпотечного договору Банк отримав право звернути стягнення на предмет іпотеки при несплаті або часткові несплаті в строк сум процентів за користування кредитом та (або) при повному або частковому неповерненні суми кредиту у встановлені строки відповідно до кредитного договору (п.1.1. кредитного договору).
Пунктом 2.3.6 було передбачено, що іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання.
Вимоги банку про дострокове повернення кредиту в зв'язку з порушенням зобов'язань по кредитному договору, що були направлені обом відповідачам 25 травня 2011 року та 15 червня 2011 року (т.1 а.с. 49 -52) , відповідачі залишили без задоволення. При цьому від ОСОБА_1 на адресу банку надійшло повідомлення від 09 червня 2011 року (т.1 а.с. 52 оберт), в якому він зазначив, що він, як фізична особа -підприємець, знаходиться в процедурі банкротства на стадії ліквідації, в зв'язку у з чим не може надати кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, а тому пропонує банку звернути вимогу на предмет іпотеки, що забезпечував кредитний договір (т.1 а.с. 52 оберт).
Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач ОСОБА_1 дійсно порушив умови Кредитного договору, у добровільному порядку свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, порушив графік погашення кредиту, суму кредиту, відсотки та комісію відповідно до умов договору не сплачує, тобто фактично відмовився від виконання своїх зобов'язань, що суперечить чинному цивільному законодавству, і тому згідно пункту 4.3.2. кредитного договору Банк дійсно має право достроково вимагати повернення кредиту з відшкодуванням неповерненої суми кредиту, процентів, належних до сплати комісій та витрат, понесених Банком за цим договором та будь-якої іншої заборгованості позичальника за цим договором.
Зважаючи на те, що виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором було забезпечено іпотечним договором, що був укладений між ПАТ "Полтава - банк" та ОСОБА_2, і в добровільному порядку ОСОБА_2 також не відшкодувала банку заборгованість за кредитним договором, Банк дійсно має право вимагати виконання зобов'язань за кредитним договором шляхом стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору.
В зв'язку з тим, що предметом іпотеки є належна ОСОБА_2 на праві приватної власності квартира по АДРЕСА_1, вартість якої згідно висновку експерта без ПДВ становить 118505,57 грн. (а.с. 125-128), суд вважає, що позивач правомірно заявив серед позовних вимог вимогу про звернення стягнення на користь Банку на зазначену квартиру, яка є предметом іпотеки, шляхом її реалізації з прилюдних торгів за початковою ціною 118510,00 грн.
Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1058 цього кодексу.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ст.. 3 Закону України "Про іпотеку", іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Відповідно до ст.. 3 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
Відповідно до ст.. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до т. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Згідно зі ст.. 575 ЦК України Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Згідно ст.. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. 2. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ст.. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 відповідно до іпотечного договору взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_1, що випливають із Кредитного договору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, то відповідати за виконання зобов'язань за кредитним договором відповідачі повинні як солідарні боржники, так як відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь-кого з них окремо.
Належить солідарно стягнути з відповідачів і судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 1700,00 грн. та витрат на інформаційне-технічне забезпечення процесу в сумі 120 грн., так як відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження понесених витрат позивач надав платіжні доручення про сплату судового збору та витрат на інформаційне-технічне забезпечення процесу розгляду цивільної справи (а.с. 1, 2)
На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 543, 575, 589,590, 1050, 1054 ЦК України, Закону України "Про іпотеку", керуючись ст. 8, 10, 57, 59, 60, 88, 209, 212, 213-218, 224 -226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства "Полтава - банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення на заставне майно, - задовольнити.
За рахунок вартості заставного майна відшкодувати ПАТ "Полтава - банк" заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 7 від 19 травня 2008 року в сумі 268391 гривень 45 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Полтава - банк" сплачений судовий збір в сумі 850 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 60 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Полтава - банк" сплачений судовий збір в сумі 850 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 60 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до ч.3 ст. 232 ЦПК України повторне заочне рішення позивач та відповідачі можуть оскаржити в загальному порядку.

Суддя А.Б. Ковальова