Справа № 462/2093/13 Головуючий у 1 інстанції: Постигач О.Б.
Провадження № 22-ц/783/610/14 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 жовтня 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, вважає, що таке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, не врахував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, якими є постійні непорозуміння, сварки, конфлікти, пияцтво відповідача, його негативна поведінка, ставлення до неї, як до дружини, не врахував, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам малолітньої дитини, яку відповідач матеріально не утримує, не цікавиться її вихованням та інтересами сім»ї. Апелянт зазначає, що суд не врахував і того, що сторони не підтримують подружні відносини з липня 2012 року, а з жовтня не проживають разом. З наведених підстав просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На думку колегії суддів оскаржуване рішення не відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст.214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 105, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, й інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд першої інстанції прийшовши до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не буде суперечити інтересам останніх та інтересам їх малолітньої дитини, що мають істотне значення, враховуючи відносини, які склалися між подружжям, те, що конфлікти в сім»ї носять дрібний побутовий характер, відмовив у задоволенні позову про розірвання шлюбу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 063610, фотокопії свідоцтва про народження серії 1-СГ № 145531, виданого 09.04.2008 р., 20 жовтня 2007 року, міським відділом РАЦС Львівського міського управляння юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, актовий запис № 3772, від шлюбу у них народилась донька, Анна - Марія, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відмовляючи у задоволенні позову про розірвання шлюбу, суд першої інстанції не врахував фактичні взаємини подружжя, причини розладу подружніх відносин, причини пред'явленого позову, якими, як зазначила позивачка в позовній заяві і в суді, є постійні непорозуміння, сварки, конфлікти, пияцтво відповідача, його негативна поведінка, ставлення до неї, як до дружини, нехтування інтересами сім»ї, фактичне припинення подружніх відносин з липня 2012 року, окреме проживання з жовтня 2012 року, розпад сім»ї і неможливість її збереження, у зв'язку з чим позивачка вважає, що примирення між ними стало неможливим.

Не взяв до уваги суд першої інстанції і те, що незважаючи на те, що судом вживались заходи щодо примирення сторін, їм надавався чотиримісячний строк для примирення, який, як ствердила позивачка, не змінив їхні відносини, сторони не помирилися, надалі проживають окремо, не підтримують подружні відносини, відповідач не вживав заходів для примирення та збереження сім»ї.

Враховуючи вищенаведене, з»ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини пред'явлення позивачкою позову про розірвання шлюбу, а також те, що позивачка в суді апеляційної інстанції наполягала на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно, вона переконана у тому, що збереження шлюбу між нею та відповідачем неможливе, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_1) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований міським відділом РАЦС Львівського міського управління юстиції 20.10.2007 р., актовий запис № 3772, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки та інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення.

Слід зазначити і те, що відповідач, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції не з»явився, що на дуку колегії свідчить про відсутність у відповідача інтересу до розгляду справи про розірвання шлюбу та відсутність у нього бажання зберегти шлюб з позивачкою.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 жовтня 2013 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 20.10.2007 р. міським відділом РАЦС Львівського міського управляння юстиції, актовий запис № 3772.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

ОСОБА_6