606/2120/14-ц
І м е н е м У к р а ї н и
26 вересня 2014 року Теребовлянський районний суд
Тернопільської області
в складі: головуючого судді Бойка І.І.
при секретарі Чаповській Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у Теребовлянському районі, про встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів, -
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому військового квитка серія НОМЕР_1 від 12 листопада 1974 року, виданого Теребовлянським районним військовим комісаріатом Тернопільської області та трудової книжки серія НОМЕР_2 від 31 січня 1977 року, в яких його по батькові вказано помилково ОСОБА_2 замість дійсного ОСОБА_3 .
Заявник ОСОБА_1 заявні вимоги підтримує, зіславшись на мотиви, вказані в заяві.
Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України у Теребовлянському районі проти задоволення заявних вимог не заперечує.
Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, оскільки судом встановлено:
В паспорті ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 його по батькові вказано „ ОСОБА_3 .
Однак в трудовій книжці серія НОМЕР_2 від 31 січня 1977 року, ОСОБА_1 по батькові записано помилково ОСОБА_2 замість дійсного ОСОБА_3 .
У військовому квитку серія НОМЕР_1 від 12 листопада 1974 року, виданого Теребовлянським районним військовим комісаріатом Тернопільської області ОСОБА_1 по батькові вказано помилково ОСОБА_2 замість дійсного ОСОБА_3 .
Згідно ч. 3 ст. 256 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.
Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року. При розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.
Таким чином, щодо заявлених вимог встановлення факту належності військового квитка серія НОМЕР_1 від 12 листопада 1974 року ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки це питання вирішуються органом, який видав документ.
Встановити факт належності ОСОБА_1 вищевкащаних документів йому потрібно для оформлення пенсії.
На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що заявні вимоги слід задоволити частково.
Встановивши факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серія НОМЕР_2 від 31 січня 1977 року, у якій він по батькові вказаний помилково ОСОБА_2 замість дійсного ОСОБА_3 .
У решті заявних вимог відмовити у зв`язку з їх безпідставністю.
Керуючись ст. ст. 15, 30, 62,179, 256, 273 п. 6 ЦПК України, п. 12 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, суд-
Заявні вимоги задоволити частково.
Встановити факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серія НОМЕР_2 від 31 січня 1977 року, у якій він по батькові вказаний помилково ОСОБА_2 замість дійсного ОСОБА_3 .
У решті заявних вимог відмовити у зв`язку з їх безпідставністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ