АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/962/2014 Головуючий в І інстанції Булах Є.М.
Категорія: 48 Доповідач: Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р Ї Н И

2014 року березня місяця 19 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3
При секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсон цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 05 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів, неустойки та звільнення від сплати заборгованості по аліментам, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2011 року ОСОБА_6 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що у період з 1997 року по 2006 рік перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, від якого вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу із ОСОБА_5 він перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7, від яких має доньку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Чорноморського районного суду Автономної Республіки Крим від 27 листопада 2006 року з нього на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на неповнолітнього сина у розмірі 536 грн. щомісячно. Заборгованість по аліментам складає 1713 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 01 жовтня 2008 року стягнуто аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Чорноморського районного суду Автономної Республіки Крим від 16 серпня 2010 року з нього на користь ОСОБА_5 стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 4333,23 грн., розмір якої збільшено рішенням апеляційного суду АР Крим від 01 грудня 2010 року до 14445,75 грн.

Посилаючись на погіршення стану здоровя, тяжке матеріальне становище, просив зменшити щомісячний розмір аліментів на дитину до 150 грн., зменшити розмір неустойки до 2000 грн. та звільнити від сплати заборгованості по аліментам.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 05 жовтня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.

Зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 536 грн. до 150 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі з урахуванням індексу інфляції у розмірі 150 грн. щомісячно, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_5 поставила питання про скасування рішення суду в частині задоволених позовних вимог та постановлення нового про відмову у їх задоволенні, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

На апеляційну скаргу представник позивача подав письмові заперечення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_6, вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 і ОСОБА_5 з 19.07.1997 року по 27.01.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Чорноморського районного суду АР Крим від 27.11.2006 року з позивача на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_8 у розмірі прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць на дітей від 6 років до 18 років у розмірі 536 грн., але не менше як 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_6 про зменшення розміру стягнених аліментів з 536 грн. до 150 грн., суд першої інстанції виходив з того, що у ОСОБА_6 змінився сімейний стан та погіршився стан здоровя.

Проте з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи на такого.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Встановлено, що рішенням Чорноморського районного суду Автономної Республіки Крим від 27 травня 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про збільшення розміру аліментів відмовлено, як і відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів. У своєму рішенні суд виходив з того, що хоч сімейний та матеріальний стан ОСОБА_6 і змінився, але разом з тим погіршився і матеріальний стан та стан здоровя ОСОБА_5 і їх неповнолітнього сина.

Звертаючись до суду з новим позовом про зменшення розміру аліментів, що присуджені до стягнення, позивач на підтвердження погіршення матеріального стану та стану здоровя надав копію картки хворого та направлення до стаціонару, видане поліклінічним відділенням клінічної лікарні Суворовського району м.Херсона від 25 травня 2011 року, виписку медичної установи від 16 серпня 2012 року, договір від 01 вересня 2009 року про вступ до Національного університету кораблебудування на заочну форму навчання.

Проте доказів того, що позивач несе грошові витрати на лікування ним не надано. Не підтверджено і те, що захворювання впливає на можливість працевлаштування, а відсутність групи інвалідності свідчить, що позивач є працездатним.

Згідно двостороннього договору про навчання період навчання позивача у навчальному закладі встановлено з 01.09.2009 року по 28.02.2012 року. Необхідність здобуття освіти ОСОБА_6 пояснював вірогідністю працевлаштування і таким чином покращення матеріального становища.

Проте, як пояснив в суді апеляційної інстанції представник позивача, останній хоч і закінчив навчання в січні 2013 року, проте до цього часу не працює.

При цьому колегія суддів зауважує, що на оплату навчання позивач знаходив грошові кошти, а такої ж суми на сплату аліментів стверджує, що немає, що розцінюється колегією як не бажання ОСОБА_6 виконувати свій обовязок по утриманню неповнолітньої дитини.

Відповідачкою до справи долучені медичні документи, які підтверджують, що їхній з позивачем син продовжує хворіти, що потребує грошових витрат (а.с.86, 87).

З огляду на встановлене колегія суддів вважає, що позивачем не доведено, що з часу відмови йому у зменшенні розміру аліментів в нього погіршився матеріальний стан та стан здоровя і відтак підстав для задоволення позовних вимог про зменшення розміру присуджених на користь відповідачки аліментів не має.

Оскільки суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов ОСОБА_6, то постановлене рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалося і відповідно колегією не перевірялося.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, в силу ст.192 СК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 05 жовтня 2012 року в частині зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 021.01.2000 року народження із суми у розмірі 536 грн. до 150 грн., а також в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього сини ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі з урахуванням індексу інфляції у розмірі 150 грн. щомісячно, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду, до досягнення дитиною повноліття скасувати і ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_6 у задоволенні цих позовних вимог.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук