АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6939 Головуючий у 1 інстанції - Гребенюк В.В.
2014 рік Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Меєчко Д.П .

розглянула в відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Житній ринок»,третя особа директор КП «Житній ринок» про стягнення середнього заробітку за час виконання рішення суду та відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Житній ринок»

на рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 березня 2014 року ,

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2013 року ОСОБА_2 разом зі своїм представником ОСОБА_3 звернувся з зазначеним позовом до суду,в якому,після уточнення, просив стягнути з відповідача КП «Житній ринок» 28 164грн.42 коп. та 5 000 грн. моральної шкоди. Посилався на те, що станом на 10 вересня 2013 року відповідачем не виконано рішення суду від 9 листопада 2012 року про поновлення його на роботі та не виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26 березня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково та стягнуто на його користь з відповідача 28 164грн.42 коп. та 500 грн. моральної шкоди.

Не погодившись з рішенням суду КП «Житній ринок» подало апеляційну скаргу та посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову ОСОБА_2 в задоволені позову .

На обгрунтування доводів апеляційної скарги представник підприємства вказує, зокрема, що є передчасним посилання суду на ухвалу Подлільського районного суду м. Києва від 20 січня 2014 року,якою скасовано постанову старшого державного виконавця від 12 червня 2013 року про закриття виконавчого провадження по виконанню рішення суду про поновлення ОСОБА_2 на роботі та стягнення середнього заробітку,оскільки ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2014 року ухвала суду від 20 січня 2014 року скасовано і ОСОБА_2 відмовлено в задоволені заяви на дії державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження. Окрім цього,вважає апелянт, що судом безпідставно не прийнято до уваги доводи підприємства про те, що ОСОБА_2 неодноразово повідомлявся про необхідність з‛явитися на роботу та приступити до виконання своїх обов‛язків,оскільки на виконання рішення суду наказами від 29 грудня 2012 року та від 30 квітня 2013 року його було поновлено на роботі,з огляду на що жодної затримки виконання рішення суду у діях підприємства не було і з часу видання наказі про його поновлення рішення суду вважається виконаним. Порушення судом норм матеріального права полягає також в невірному застосуванні судом ч.1 ст.233 КЗпП України, щодо строків звернення позивача з вимогами про стягнення коштів у зв'язку з затримкою виконання рішення суду,оскільки в даному випадку підлягає до застосування ч.2 зазначеної норми згідно якої,на думку відповідача, у разі порушення законодавства про працю працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, не поширюються на позови про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду. У зв'язку з цим вважає, що позивачем пропущено трьохмісячний строк звернення до суду з заявленими вимогами. Вважає також безпідставним задоволення судом вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження цього.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник КП «Житній ринок» апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Позивач,його представник та третя особа в судове засіданні не з‛явилися,про розгляд справи повідомлені належно, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін,або інших осіб,які беруть участь у справі,належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В., пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційну скаргу, в межах її доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконаним рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до ст.76 Закону України «Про виконавче провадження» рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу чи розпорядження власником підприємства,установи, організації або уповноваженим ним органом,фізичною особою, фізичною особою-підприємцем,який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника,після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. У разі невиконання власником підприємства установи,організації або уповноваженим ним органом,фізичною особою,фізичною особою-підприємцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника на них накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним

органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно рішення Подільського районного суду м. Києва від 9 листопада 2012 року ОСОБА_2 поновлено на посаді паркувальника КП «Житній ринок» з 29 грудня 2010 року та стягнуто на його користь середній заробіток в сумі 64 220,32 грн. і моральну шкоду в сумі 500 грн. Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві від 14.11.2012 року відкрито виконавче провадження (а.с. 18).

На підставі постанови старшого державного виконавця державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві від 15.05.2013 року № 320/13, відповідачу направлена вимога про виконання рішення суду, що набрало законної сили (а.с. 19).

Згідно довідки слідчого СВ Подільського РУ ГУ МВС України за заявою представника позивача ОСОБА_3 за фактом тривалого не виконання рішення суду внесені відомості до ЄДРДР № 70006545 (а.с. 25).

12 червня 2013 року згідно постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ в м. Києві МалащукЮ.А. виконавче провадження за рішенням суду від 9 листопада 2012 року закінчено (а.с. 57).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд виходив з їх доведеності, та того, що рішення суду про поновлення позивача на роботі не виконано і за період з часу відкриття виконавчого провадження до його закриття та до часу його повторного відкриття - з 09.11.2012 року по 10.09.2013 року за розрахунками позивача його середній заробіток складає 28 164 грн. 42 коп. і ці розрахунки відповідачем не спростовані.

Задовольняючи частково вимоги ОСОБА_2 щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходив з обставин заподіяння йому моральної шкоди встановлених рішенням суду про поновлення його на роботі та того, що, кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею,яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, відповідачем було фактично позбавлено його гарантованого Конституцією України права на працю та можливості заробляти на життя вказані незаконні дії призвели до моральних переживань.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов після повного, всебічного з'ясування обставин справи, перевірки доводів і заперечень сторін, надання належної правої оцінки зібраним у справі доказів та застосування правових норми, які регулюють дані правовідносини, з огляду на що рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду відповідачем виконано про що свідчать видані накази від 29 грудня 2012 року та від 30 квітня 2013 року не приймаються до уваги, так як відповідачем не надано підтверджень того, що позивач був з ними ознайомлений та знав про їх існування,в той час, як судом вірно встановлено, що про факт тривалого невиконання рішення суду свідчить довідка СВ Подільського РУ ГУ МВС України від 31 серпня 2013 року про внесення відомостей про проведення досудового розслідування до ЄДРДР за відповідною заявою представника позивача .

Щодо доводів представника відповідача про факт скасування ухвали суду від 20.01.2014 року,якою було визнано неправомірними дії старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження за постановою від 12.06.2013 року,колегія суддів вважає, що ця постанова стосувалася виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі, в той час як в матеріалах справи міститься постанова від 10 вересня 2013 року про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення суду в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 64 720 грн.32 коп.(а.с.58,58 зворот), що свідчить про те на час пред‛явлення даного позову - 06.08.2013р. рішення суду в повному обсязі, виконано не було.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом процесуального та матеріального права не знайшли свого підтвердження, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують та є такими, що не тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житній ринок» відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді