Справа № 692/392/14-ц
Провадження № 2-о/692/25/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Чепурного О.П., при секретарі Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Драбів цивільну справу за заявою прокурора Драбівського району в інтересах держави в особі Великохутірської сільської ради про визнання спадщини відумерлою, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Драбівського району звернувся до суду в інтересах держави в особі Великохутірської сільської ради про визнання спадщини відумерлою. В обґрунтування своїх вимог вказував, що відповідно до ст. 121 Конституції України однією із функцій органів прокуратури України є представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках, передбачених законом. Однією з форм представництва є звернення до суду з заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень, або загрози порушень економічних, політичних, та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними, або з державою. Ст. 3 ЦПК України, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні та суспільні інтереси. Згідно ст. 45 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, прокурор може звертатись до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. Проведеною прокуратурою Драбівського району перевіркою установлено, що 3 вересня 2005 року померла гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька с. Великий Хутір, Драбівського району, Черкаської області, що підтверджується актовим записом про смерть № 42 від 03.09.2005 у власності якої перебувала земельна частка (пай) розміром 3,03 га. У день її смерті на території Великохутірської сільської ради відкрилась спадщина. Згідно витягу Держземагентства у Драбівському районі № 1394 від 24.03.2014 ОСОБА_1 має земельну частку (пай), яка становить 3,03 гектарів землі, загальною вартістю з урахуванням коефіцієнта індексації 3,2 на 2014 рік 85 106,72 грн. Відповідно до листа Великохутірської сільської ради, з питань повязаних з оформленням спадщини після смерті вказаної особи до сільської ради ніхто не звертався.

Ч. 1, 3 ст. 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 1-1/99, прокурор, або його заступник, звертаючись до суду самостійно визначають і обґрунтовують у заяві в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява є підставою для порушення справи в суді. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі, як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання, тощо. Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля перебуває під особливою охороною держави, оскільки є основним національним багатством. Право власності набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про власність» субєктами права державної власності на землю виступають: Верховна Рада України - на землі загальнодержавної власності; Верховна Рада АР Крим на землі в межах території; обласні, районні, міські, селищні, сільські ради - на землі в межах території (крім земель загальнодержавної власності).

Крім того, згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські ради є органом місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Всупереч приписам закону, орган місцевого самоврядування не реагує на відсутність ефективного власника землі, не виконує надані законом повноваження, щодо обернення в судовому порядку земель на користь територіальної громади.

У звязку з цим, звертаючись до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини на не витребувані земельні частки (паї), прокурор реалізує свої представницькі повноваження у сфері охорони землі, яка є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, шляхом подачі даної заяви.

В судовому засіданні прокурор прокуратури Драбівського району ОСОБА_2 підтримав заяву, просив її задоволити.

Представник Великохутірської сільської ради, її голова ОСОБА_3, подав суду заяву, у якій просить справу розглянути без його участі, заяву підтримує та просить її задоволити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що згідно акта про смерть № 42 від 03.09.2005 року ОСОБА_1 померла 03.09.2005 року. Вказаний день є часом відкриття спадщини.

З витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку Відділу Держземагенства у Драбівському районі від 24.03.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки 3,03 га, яка знаходиться в с.Великий Хутір Драбівського району Черкаської області.

Згідно листа Золотоніської міської державної нотаріальної контори від 11.04.2014 року спадкова справа після померлої 03.09.2005 року ОСОБА_1 не заводилася.

Згідно ч.1 ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1277 ЦК України, спадщина, визнана судом відумерлою переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.1277 ЦК України, ст.ст. 208, 212-215, 218, 278 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задоволити.

Визнати спадщину - земельну ділянку площею 3,03 гектарів, яка знаходиться в с.Великий Хутір Драбівського району Черкаської області, і яка відкрилася після смерті ОСОБА_1, відумерлою.

Передати у власність територіальної громади с. Великий Хутір в особі Великохутірської сільської ради Драбівського району Черкаської області земельну ділянку розміром 3,03 гектарів яка знаходиться в с.Великий Хутір Драбівського району Черкаської області, і яка належала на праві власності померлій ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Черкаської області через Драбівський районний суд.

Головуючий