Справа №173/808/14-ц
Провадження №2/173/652/2014
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
головуючого судді Трофимової Н.А.
при секретареві Зубачевській О.А.
розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро Плюс» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати, -
Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Додатково суду пояснила, що зазначена земельна ділянка належала батьку, який уклав договір оренди в відповідачем. Після смерті батька позивач отримав в спадщину цю земельну ділянку, про що письмово повідомив відповідача. Відповідач до цього часу користується земельною ділянкою, проте в порушення умов договору орендну плату не сплачує. Заборгованість за орендною платою виникла вже за два роки за 2013р. та 2014р. Просить стягнути орендну плату за 2013р. та розірвати договір оренди. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю не надав, в звязку з чим справа розглядається в поряду заочного розгляду відповідно до Ухвали суду від 18.12.2014р.
Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 5,300 га, яка розташована на території Боровківської сільради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується ОСОБА_4 серії ІV-ДП № 091753 про право приватної власності на землю, виданим 08 грудня 1999 р. головою Боровківської сільської ради народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №99 (а.с.10).
Відповідно до п. 13 Договору оренди, договір набуває чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації.
Вказана земельна ділянка передана в оренду відповідачеві відповідно до ОСОБА_4 прийому передачі земельної ділянки в оренду без дати та номеру, та факт передачі відповідачу в оренду земельної ділянки нікім не заперечувався та не спростовувався (зворотний бік а.с.8).
03 червня 2012 року ОСОБА_3 помер та спадщину у вигляді земельної ділянки прийняла ОСОБА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 18.03.2013р. державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованим в реєстрі за №737 (а.с.16).
Право власності на земельну ділянку зареєстровано за позивачкою в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру від 18.03.203р. за №1314635 (а.с.14).
Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
За ч.1 ст. 770 ЦК України, уразі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.
Відповідно до ч.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.
Враховуючи, що право власності на земельну ділянку перейшло до позиваки в порядку спадкування, то до неї перешли усі права та обовязки орендодавця за договором оренди земельної ділянки від 25.05.2010 р., який був укладений між ОСОБА_3 та відповідачем.
Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу ст. ст. 11, 509, 629 ЦК України, зобовязання виникають, зокрема із договору, та договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Статтею 525 ЦК України, встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заявою від 12.03.2014р. позивачка повідомила відповідача про зміну власника земельної ділянки, а також просила сплатити їй орендну плату за 2013р. (а.с.12). Зазначена заява була направлена на адресу відповідача цінним листом з описом, що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення (а.с.13)
3% - розмір ставки орендної плати, передбачений п. 4 Договору оренди.
В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказів сплати орендної плати за 2013 рік суду не надано.
За такими обставинами, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача орендної плати в сумі 2719 грн. 13 коп. за оренду земельної ділянки у 2013 році підлягають задоволенню.
Також підлягають задоволенню позовні вимоги про дострокове розірвання Договору оренди, виходячи з наступного.
Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно п. 12 Договору оренди, дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Згідно з п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Із системного аналізу указаних норм слідує, що підставою для дострокового розірвання договору оренди з підстав несплати орендної плати є систематична несплата орендної плати.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в Постанові від 12.12.2012 року.
Крім того, статтею 651 ЦК України, передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ст.. 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, що у відповідності до ст.. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського Суду від 29.11.1991 р. у справі «ОСОБА_6 Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Зазначені сподівання, на які розраховував позивач, тобто можливість користуватися належною їй орендною платою, відповідачем порушені.
Як встановлено судом, відповідач не сплатив позивачеві орендну плату за 2013 р. за користування земельною ділянкою, що належить позивачеві.
Крім того, сплата орендної плати за користування земельною ділянкою в 2014 р., повинна були здійснена до 30 листопада 2014 р., що передбачено п. 4 Договору оренди. Проте доказів сплати орендної плати за 2014 р. суду не надано.
Отже відповідачем порушено умови договору оренди в частині сплати орендної плати за два роки, тобто відповідач не сплатив орендну плату за 2013р. та 2014р. строк сплати якої також настав на день розгляду справи, що є систематичним суттєвим порушенням в розумінні ст.. 141 ЗК України, ст.. 651 ЦК України, та підставою для дострокового розірвання договору.
Позивачка не заявляла вимогу про стягнення орендної плати за 2014 р., але ця обставина не впливає на висновок суду про систематичну несплату відповідачем орендної плати.
За такими обставинами позовні вимоги позивача про дострокове розірвання договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачений судовий збір в загальній сумі 487, 20 грн. (а.с.1-2), яка складається з 243,60 грн. - з вимоги немайнового характеру (дострокове розірвання договору) та в сумі 243,60 грн. (а.с. 25) - з вимоги майнового характеру (стягнення орендної плати).
Враховуючи, положення ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20коп.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 214-215,217-218, 224, 225, 232 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро Плюс» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати, задовольнити в повному обсязі.
Вступну та резолютивну частини рішення проголошено 18.12.2014р., повний текст рішення буде виготовлено 23.12.2014р.
Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Трофимова