АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач: Нежура В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2014 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Соколової В.В., Усика Г.І.

при секретарі: Троц В.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 2 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про скасування акту про порушення та протоколу засідання, -

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 2 жовтня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про скасування акту про порушення та протоколу засідання відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт вказує на те, що обраний ним спосіб захисту порушеного права передбачений ст. 19 ЦК України (право на самозахист). Судом не повно з*ясовані обставин, які мають значення для правильного вирішення справи Кабель знеструмлений, знаходиться під штукатуркою і використовуватися не може. Вона не порушували Правила користування електричною енергією, пломба на лічильнику не пошкоджена, акт про порушення складений у її відсутності, заборгованість згідно Методики нараховується за 12 календарних місяців , а не за три роки. Ні апелянт ні її дочка не мають фахової освіти та навичок для підключення до електромережі поза схемою обліку.

В суді апеляційної інстанції апелянт і її представник підтримали подану скаргу, із викладених в ній підстав, представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11 травня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Київенерго" було укладено Договір про користування електричною енергією. У відповідності до п. 20 Договору споживач несе відповідальність, зокрема, за порушення Правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж та споживання електричної енергії без приладів обліку.

У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем (п. 53 ПКЕЕН).

26 грудня 2013 року СВП "Київські електричні мережі" РЕМ "Західний" ПАТ "Київенерго" було складено Акт про порушення № 20826, в якому зафіксовано порушення ОСОБА_1 статей 26, 27 Закону України "Про електроенергетику" та пунктів 9, 18, 32 ПКЕЕН, а саме: споживачем вчинено самовільне підключення електропроводів до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку.

У відповідності до п. 53 ПКЕЕН, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

Так, в додаткових відомостях до акту зазначено, що ОСОБА_1 була відсутня під час складання акту, а другий примірник буде надісланий їй поштою, та рекомендовано з'явитись на засідання комісії. Акт підписано трьома представниками постачальника електричної енергії: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Рішенням комісії ПАТ "Київенерго" з розгляду акта порушень № 20826 від 26 грудня 2013 року, що викладено у протоколі від 04 лютого 2014 року, відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначено величину облікової енергії, не облікованої внаслідок порушення ОСОБА_1 ПКЕЕН, та вирішено, що до сплати за недораховану енергію всього підлягає 30 271,73 грн.

В зазначеному Акті зазначено, що споживач відмовився від підпису.

За заявою ОСОБА_1 15 травня 2014 року було проведено засідання комісії СВП "Київські електричні мережі" РЕМ "Західний" ПАТ "Київенерго" зі спірних питань з розгляду акта про порушення № 20826 від 26 грудня 2013 року, рішення комісії залишилось незмінним, що зафіксовано у протоколі засідання комісії № 659 від 15 травня 2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив із того, що складений ПАТ "Київенерго" акт про порушення № 20826 від 26 грудня 2013 є фіксацією порушення, яке було виявлене під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання Правил, а у протоколах засідання комісії № 557 від 04 лютого 2014 року, а також № 659 від 15 травня 2014 року відображене рішення засідання комісії ПАТ "Київенерго" про необхідність сплати за недораховану енергію 30 271,73 грн., визначено розмір збитків за порушення, що виявлені та зафіксовані у зазначеному акті.

При цьому згадані акт та протоколи не встановлюють для позивача обов'язків, а мають рекомендаційний характер щодо сплати нарахованих збитків, тобто є претензією, у випадку незадоволення якої ПАТ "Київенерго" матиме право на загальних підставах звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості.

Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Спір про визнання недійсними акта про порушення Правил користування електричної енергії для населення, а також протоколів засідання комісії з розгляду таких актів не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки суди розглядають заяви про визнання незаконними тільки рішень, дій чи бездіяльності державних та інших органів влади або органів місцевого самоврядування за умовах, якщо останні порушують права громадянина. Саме ці рішення, дії чи бездіяльність вищезазначених органів можуть бути предметом спору при розгляді позовних заяв фізичних осіб - споживачів, пред'явлених до енергопостачальної організації.

Акт про порушення Правил користування електричної енергії для населення не є актом нормативного характеру, оскільки він складений органом юридичної особи, а не державним органом. Оскарження дій лише щодо факту складення акту та протоколів засідання комісії з розгляду акта, як і самого акту та протоколів, який не встановлює для позивача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством як спосіб захисту прав.

Отже, вищезазначений акт та розрахунок збитків може бути визнаний в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обов'язковими до виконання, зокрема при визнанні дій енергопостачальної організації щодо відключення від енергопостачання неправомірними та відшкодування шкоди, або при заявленому позові про стягнення матеріальних збитків від самовільного підключення до електромережі, при вирішенні яких суд зобов'язаний буде надати оцінку вищевказаному акту та протоколам.

З урахуванням положень ст.ст. 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред'явлення позову про визнання акта про порушення ПКЕЕН недійсним, а також протоколів засідання комісії по розгляду такого акта, адже зазначений акт та протокол є документами рекомендаційного характеру, в яких зафіксовано порушення, що було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання ПКЕЕН, а також рекомендацію щодо сплати нарахованих збитків. Такі документи можуть бути надані ПАТ "Київенерго", як докази у разі пред'явлення до суду позову про стягнення зі споживача заборгованості, та повинні оцінюватись судом у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України № 6-4цс11 від 06.06.2011 р., і згідно ст.. 360-7 ЦПК України є обов*язковим для всіх судів України, які зобов*язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

За встановлених обставин, і з урахуванням наведеного правового висновку Верховного Суду України, доводи апеляційної скарги не впливають на законність ухваленого рішення і відхиляються колегією суддів як безпідставні, оскільки стосуються суті виявленого працівниками відповідача правопорушення правил користування електричною енергією, і процедурних недоліків допущених при виявленні правопорушення і його оформленні.

Таким чином оскаржуване рішення є законним і обґрунтованим, і підстав для його міни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 2 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: