АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/2804/13 Головуючий 1 інст.: Зяброва О.Г.
Категорія: «трудові правовідносини»
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді Малінської С.М.,

Суддів Піддубного Р.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 про розяснення рішення апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авторомі-Транс», ОСОБА_4 про стягнення заробітної плати, коштів на відрядження, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з названим позовом в інтересах ОСОБА_3 та з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути невиплачену заробітну пату у розмірі 20828 грн., кошти на відрядження у розмірі 47564,47 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 4760 грн., вихідну допомогу у розмірі 26400 грн. та у відшкодування моральної шкоди 200000 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ Авторомі-Транс на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі у розмірі 2114 грн. 80 коп., кошти за невикористану відпустку у розмірі 736 грн. 36 коп., відрядні кошти у розмірі 47564 грн. 47 коп. та у відшкодування моральної шкоди 5000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ТОВ Авторомі-Транс та ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 звернулися з апеляційними скаргами на нього.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2014 року частково задоволено апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Авторомі-Транс. Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 відхилено. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2014 року змінено в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено у повному обсязі.

03 квітня 2014 року представник позивача ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з заявою про розяснення зазначеного рішення, посилаючись на те, що на копії виданого їй рішення, отриманого нею 01 квіття 2014 року присутній підпис лише судді-доповідача; справу розглянуто неповажним складом суду; до журналу судового засідання не внесенні зауваження на дії головуючого-судді; судом апеляційної інстанції не проведено попереднє судове засідання та висловлено незгоду щодо мотивувальної частини рішення апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи заяви про розяснення рішення, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

В одне із обґрунтувань своєї заяви про розяснення судового рішення ОСОБА_2 зазначила, що на копії рішення, отриманого нею 01 квітня 2014 року відсутні підписи всіх суддів судової колегії.

Видача копій судових рішень в апеляційному суді Харківської області відбувається відповідно до Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженою Наказом Державної судової адміністрації України № 173 від 17 грудня 2013 року (далі Інструкція).

Відповідно до п.13.6. Інструкції копії судових рішень, що набрали законної сили, мають бути підписані відповідальним працівником (особою) суду та суддею, а також скріплені відбитком гербової печатки суду.

Копія рішення апеляційного суду від 31 березня 2014 року, видана ОСОБА_2 01 квітня 2014 року, оформлена саме відповідно до вимог зазначеної Інструкції: підписана головуючими-суддею та помічником судді, скріплена відбитком гербової печатки. Підписів всіх членів судової колегії на копії судового рішення дана Інструкція не вимагає.

Підготовка розгляду справи апеляційним судом та призначення її до розгляду відбувається за правилами ст.ст.301, 302 ЦПК України.

Після проведення підготовчих дій суддя-доповідач доповідає про них колегії суддів, яка в разі необхідності вирішує питання про проведення додаткових підготовчих дій та призначення справи до розгляду (ч.1 ст.302 ЦПК).

Відповідно до ч.1 ст.304 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією статтею.

Цивільні справи у судах апеляційної інстанції розглядаються колегією у складі трьох суддів, головуючий з числа яких визначається в установленому законом порядку (ч.3 ст.18 ЦПК України).

За правилами вищезазначених норм права судовою колегією судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2014 року було закінчено підготовку розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авторомі-Транс», ОСОБА_4 про стягнення заробітної плати, коштів на відрядження, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди та справу призначено до розгляду (а.с.284).

Рішення від 31 березня 2014 року постановлено повноважним складом суду з додержанням вимог ст.ст.18, 304 ЦПК України, оскільки в судовому засіданні від 31 березня 2014 року особам, які брали участь у справі було розяснено право відводу складу суду та відводів заявлено не було, про що свідчить журнал судового засідання (а.с.301-302).

Тому посилання представника позивача ОСОБА_2 про розгляд справи 31 березня 2014 року неповноважним складом суду є необґрунтованими, оскілки нормами чинного цивільного процесуального законодавства України не перебачено розгляд справи апеляційним судом тим же складом суду, що призначав справу до розгляду в порядку ст.302 ЦПК України.

Крім того, на час ухвалення судового рішення апеляційним судом 31 березня 2014 року суддя судової колегії, про яку зазначала представник позивача, знаходилася у відпустці.

Щодо твердження ОСОБА_2 про не внесення до журналу судового засідання зауважень на дії головуючого-судді, то судова колегія також вважає їх необґрунтованими, оскільки особи, які беруть участь у справі, мають право ознайомитися із технічним записом судового засідання, журналом судового засідання та протягом трьох днів з дня проголошення рішення у справі подати до суду письмові зауваження щодо неповноти або неправильності їх запису, що випливає з положень ч.1 ст.199 ЦПК України.

ОСОБА_2 01 квітня 2014 року була ознайомлена з журналом судового засідання від 31 березня 2014 року та нею отримано копію технічного запису судового засідання, про що свідчить її особистий підпис в журналах видачі копії документів із судових справ та ознайомлення з матеріалами справи (а.с.314- 316).

Зауваження щодо технічного запису судового засідання та журналу судового засідання протягом трьох днів, як встановлено ч.1 ст.199 ЦПК України ОСОБА_2 не надано.

Щодо твердження ОСОБА_2 про непроведення судом апеляційної інстанції попереднього судового засідання, судова колегія дійшла наступного.

Попереднє судове засідання є однією із стадій провадження у справі до судового розгляду та провадиться за правилами ст.130 ЦПК України судом першої інстанції, оскільки таке судове засідання не є обовязковим та питання про необхідність його проведення вирішується суддею під час відкриття провадження у справі, що встановлено ч.7 ст.130 ЦПК України. Чинний Цивільний процесуальний Кодекс не передбачає проведення попереднього судового засідання судом апеляційної інстанції.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого

рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Враховуючи наведене судова колегія доходить висновку, що рішення, постановлене апеляційним судом 31 березня 2014 року, щодо якого ОСОБА_2 звернулася із заявою про його розяснення не є незрозумілим, що могло б призвести до ускладення його реалізації.

Викладені представником позивача в заяві про розяснення рішення суду апеляційної інстанції доводи є по-суті незгодою з діями суду апеляційної інстанції під час провадження у справі та не згодою із самим рішенням суду, а тому такі вимоги не можуть бути задоволені в рамках ст.221 ЦПК України.

Враховуючи наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 про розяснення рішення апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.221, 304, 307, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Заяву ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 про розяснення рішення апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2014 року залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді