Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"22" грудня 2014 р.

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Дубеля Р.М.

при секретарі Півала І.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ВДВС Дрогобицького МРУЮ про визнання правочину удаваним, визнання права власності та виключення з акту опису й арешту майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнати односторонній правочин, яким є Довіреність, видана 05.12.2014 року ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1 щодо володіння, користування і розпорядження транспортним засобом марки ВАЗ модель 210994-20, 2008 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, тип ТЗ - легковий седан - В, реєстраційний номер НОМЕР_1, який знаходиться на обліку у Дрогобицьке ВРЕР ДАІ ГУМВСУ у Львівській області удаваним правочином, вчиненого з метою приховання іншого правочину, договору купівлі-продажу транспортного засобу, Визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб, зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції скасувати арешти, які виникли при примусовому виконанні виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в користь фізичних та юридичних осіб щодо автомобіля марки ВАЗ модель 210994-20, 2008 року випуску, скасувати постанови державного виконавця про накладення арешту на рухоме майно боржника в частині накладення арешту на спірний автомобіль та виключити автомобіль марки ВАЗ модель 210994-20, 2008 року випуску з акту опису й арешту майна боржника, на яке може бути звернено стягнення по виконавчому документу про стягнення з ОСОБА_2 грошової суми на користь місцевого бюджету чи фізичних осіб, що знаходиться на виконанні у ВДВС Дрогобицького МРУЮ.

Позовні вимоги мотивуючи тим, що 03.01.2014 року він домовився з відповідачкою ОСОБА_2 про придбання у неї автомобіля марки ВАЗ модель 210994-20, 2008 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, тип ТЗ - легковий седан - В, реєстраційний номер НОМЕР_1, який знаходиться на обліку у Дрогобицьке ВРЕР ДАІ ГУМВСУ у Львівській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4. Перед цим він переконався у тому, що продавець автомобіля ОСОБА_2 є надійною та порядною людиною, а автомобіль зареєстрований в установленому законом порядку в органах державної автомобільної інспекції. Враховуючи, що продавцю автомобіля ОСОБА_2 вкрай необхідні були терміново кошти для власних потреб, він з метою розрахунку за вищевказаний автомобіль передав відповідачі 28 000 грн. на підтвердження чого отримав від неї розписку, нотаріально посвідчену довіреність на право повного розпорядження, користування та володіння транспортним засобом, ключі від автомобіля та свідоцтво про державну реєстрацію автомобіля. У майбутньому ОСОБА_2 пообіцяла зняти автомобіль з обліку та укласти зі ним договір купівлі-продажу.

Однак, відповідачка ОСОБА_2 своє зобов'язання про зняття автомобіля марки ВАЗ модель 210994-20, 2008 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, тип ТЗ - легковий седан - В, реєстраційний номер НОМЕР_1 так і не виконала, незважаючи на те, що позивач неодноразово їй про це нагадував. Причиною цього, з слів, стало, як її тяжке матеріальне становище, так і те, що ВДВС Дрогобицького МРУЮ було накладено арешт на даний транспортний засіб, що водночас було перешкодою у знятті нею його автомобіля з обліку та подальшого укладення договору купівлі-продажу.

Лише у грудні 2014 року, після його наполегливих нагадувань, ОСОБА_2 повідомила про те, що при спробі зняти з обліку придбаний мною у неї автомобіль марки ВАЗ модель 210994-20, 2008 року випуску, чорного кольору, вона дізнався про постанови ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції про накладення арешту на рухоме майно боржника, відповідно до якої було накладено арешт на усе її майно. Зі слів ОСОБА_2 дані постанови була винесені на підставі виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області та ухвали цього суду.

Позивач теж не проводив перереєстрацію вказаного автомобіля в органах ДАІ, так як вважав, що це має зробити ОСОБА_2. Крім того, у випадку використання ним свого права, наданого ОСОБА_2 довіреністю, на повне розпорядження автомобілем, при знятті автомобіля з обліку, у подальшому він міг виступати лише у ролі його продавця, а не покупця, що не відповідало його справжнім інтересам.

У відповідності до ст.235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили

Як передбачено п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року, за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин.

Крім того, Узагальненням Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 24 листопада 2009 року, удаваним є правочин, що вчинюється з метою приховання іншого правочину, який сторони насправді вчинили. Тому при укладенні удаваного правочину до відносин його учасників застосовуються правила щодо правочину, який сторони мали на увазі (який сторони приховали). Воля сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином. За удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально оформлюють правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини. Закон не передбачає недійсність удаваного правочину, а лише пропонує застосовувати до відносин сторін норми, що регулюють той правочин, який сторони дійсно мали на увазі.

Таким чином, виходячи з вищевикладених обставин, норм актів законодавства України та судової практики, в дійсності між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений не односторонній правочин у вигляді довіреності на право володінні, користування та розпорядження транспортним засобом, а договір купівлі-продажу на підставі якого відповідачка передала у власність автомобіль, а він прийняв автомобіль та сплатив за нього погоджену з ОСОБА_2 грошову суму коштів.

Довіреність була видана відповідачкою ОСОБА_2 виключно з метою приховання іншого правочину, договору купівлі-продажу автомобіля, який вони насправді вчинили.

Вважаю, що підставі вказаного вище договору купівлі-продажу до нього перейшло право власності на вказаний вище автомобіль, зокрема право володіння, користування та розпорядження цим майном, що випливає з положень ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України.

Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном.

Позивач в попереднє судове засідання надіслав заяву про підтримання позовних вимог, з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити, та слухати справу у його відсутності.

Відповідачка, також, надіслала заяву про визнання позовних вимог, не заперечує проти їх задоволення, та про слухання справи у її відсутності.

Представник третьої особи - державний виконавець ВДВС у судове засідання не з'явився, надіслав заяву, про те що з позовними вимогами згідний, чим не заперечив проти їх задоволення.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання виходячи з наступного.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що автомобіль марки ВАЗ модель 210994-20, 2008 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, тип ТЗ - легковий седан - В, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить позивачу на праві власності, відповідачка ніколи ніяких претензій до нього не пред'являла, автомобіль він придбав за гроші, будучи добросовісним набувачем і нічого не знаючи про борги власника, гроші повіреною особою власника були отримані у повному обсязі, тривалий час він вільно ним користувався, власник автомобіля (за техпаспортом), його права власності не оспорював.

В силу положень статті 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо, буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, ;який сторони насправді вчинили.

Відтак, суд вважає, що вчинивши одноособовий правочин (видавши на його ім'я Довіреність в порядку передоручення), відповідачем фактично була прихована інша угода, яка фактично відбулася між ними, а саме - договір купівлі-продажу автомобіля.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на автомобіль марки ВАЗ модель 210994-20, 2008 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, тип ТЗ - легковий седан - В, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 174, 130, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 19, 20, 316, 317, 319, 321, 325,328, 334, 336 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати односторонній правочин, яким є Довіреність, видана 05.12.2014 року ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1 щодо володіння, користування і розпорядження транспортним засобом марки ВАЗ модель 210994-20, 2008 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, тип ТЗ - легковий седан - В, реєстраційний номер НОМЕР_1, який знаходиться на обліку у Дрогобицьке ВРЕР ДАІ ГУМВСУ у Львівській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 - удаваним правочином, вчиненого з метою приховання іншого правочину, договору купівлі-продажу транспортного засобу марки ВАЗ модель 210994-20, 2008 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, тип ТЗ - легковий седан - В, реєстраційний номер НОМЕР_1, який знаходиться на обліку у Дрогобицьке ВРЕР ДАІ ГУМВСУ у Львівській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4.

Визнати за ОСОБА_1 (прож. АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2) право власності на транспортний засіб марки ВАЗ модель 210994-20, 2008 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, тип ТЗ - легковий седан - В, реєстраційний номер НОМЕР_1, який знаходиться на обліку у Дрогобицьке ВРЕР ДАІ ГУМВСУ у Львівській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4.

Відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції скасувати арешти, які виникли при примусовому виконанні виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в користь фізичних та юридичних осіб щодо автомобіля марки ВАЗ модель 210994-20, 2008 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, тип ТЗ - легковий седан - В, реєстраційний номер НОМЕР_1, який знаходиться на обліку у Дрогобицьке ВРЕР ДАІ ГУМВСУ у Львівській області, та зареєстрований на ім'я ОСОБА_2, а також скасувати постанови державного виконавця про накладення арешту на рухоме майно боржника в частині накладення арешту на спірний автомобіль.

Виключити автомобіль марки ВАЗ модель 210994-20, 2008 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, тип ТЗ - легковий седан - В, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований на ім'я відповідачки ОСОБА_2, з акту опису й арешту майна боржника, на яке може бути звернено стягнення по виконавчому документу про стягнення з ОСОБА_2 грошової суми на користь місцевого бюджету чи фізичних осіб, що знаходиться на виконанні у ВДВС Дрогобицького МРУЮ.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк.

Суддя _______________