Справа № 283/1079/14-ц
Провадження №2/283/759/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2014 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Міхненка С.Д.

секретаря Ільніцької С.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Родовід Банк до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором в розмірі 20163,73 доларів США та 540368,24 грн. , -

ВСТАНОВИВ :

15 квітня 2014 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідачів.

Просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитними договором в розмірі 20136,73 доларів США та 229325,14 грн.

В судовому засіданні від позивача надійшла уточнена позовна заява відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитними договором в розмірі 20163,73 доларів США та 540368,24 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника банку, позов підтримує повністю.

Зазначив в позовній заяві, що 16 листопада 2006 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 15.3/АА-159.06.02 відповідно до якого банк відкриває позичальникові відновлювану кредитну лінію на загальну суму 34261 доларів США для купівлі автомобіля та сплати страхових платежів.

Свої зобовязання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі.

В порушення умов кредитного договору та статті 526 ЦК України відповідач свої зобовязання не виконує та станом на 18 листопада 2014 року має заборгованість в розмірі 20163,73 доларів США та 540368,24 грн.

З метою забезпечення виконання зобовязання позичальника по кредитному договору, між позивачем та ОСОБА_2 16 листопада 2006 року укладено договір поруки.

Відповідно до п.1.1. Договору, поручитель зобовязується солідарно відповідати перед банком за своєчасне та повне виконання зобовязань ОСОБА_1 по кредитному договору.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином , просять розглянути справу без їхньої участі.

В заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1, заявляючи про скасування рішення суду, посилалась на те, що 20 листопада 2009 року Подільським районним судом м. Києва було видано судовий наказ, яким стягнуто з неї та ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованість по кредитному договору № 15.3/АА-159.06.02 від 16 листопада 2006 року в повному розмірі в сумі 205755,37 грн.

Судовий наказ набрав законної сили та за заявою стягувача був направлений для виконання у відділ ДВС Малинського районного управління юстиції, а тому банком безпідставно подано позов до суду про стягнення заборгованості, оскільки у даному випадку відповідачі будуть нести подвійну відповідальність за одним і тим же саме зобовязанням.

Дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що ставляться.

В статті 1054 ЦК України зазначено , що за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобовязується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки .

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 15.3/АА-159.06.02 від 16 листопада 2006 року, укладеного між ВАТ « Родовід Банк » та ОСОБА_1, остання отримала кредит в сумі 34261 доларів США терміном по 16 листопада 2011 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13 % річних. ( арк.с. 10).

Відповідно до п.3.9 Договору за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню за кожний день у розмірі подвійної процентної ставки , встановленої у п.1.5. цього Договору від суми простроченого платежу.

З розрахунку заборгованості видно, що станом на 18 листопада 2014 року сума заборгованість ОСОБА_1 перед банком становить 20163,73 доларів США, а також загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 484439,89 грн., загальна сума 3 % річних від суми простроченої заборгованості 55928,26 грн. ( арк.с. 116-118).

Заперечуючи по суті позову ОСОБА_1 зазначила, що заборгованість по кредитному договору в розмірі 205 тис. грн. повністю стягнута з неї та ОСОБА_2 відповідно до судового наказу та на даний час проводяться виконавчі дії щодо стягнення кредитної заборгованості .

Досліджуючи дані обставини судом встановлено , що 20 листопада 2009 року Подільським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 15.3/АА-159.06.2. в розмірі 204875,37 грн.

За заявою стягувача ( ПАТ Родовід Банк ) ( арк.с.73), відділом державної виконавчої служби 09 березня 2010 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в розмірі 205755,37 грн. ( арк..с. 75).

Відділ ДВС листом повідомив суд, що на день розгляду справи виконавче провадження знаходиться на виконанні у відділі, по провадженню здійснюються виконавчі дії.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Оскільки є рішення ( судовий наказ Подільського районного суду м. Києва від 20 листопада 2009 року ), яким стягнуто з відповідачів заборгованість за цим же кредитним договором (№ 15.3/АА-159.06.2. в розмірі 204875,37 грн.), однак заборгованість нарахована банком без врахування заборгованості стягнутої відповідно до судового наказу, тому судом було зобовязано позивача надати для дослідження матеріали кредитної справи по кредитному договору № 15.3/АА-159.06.2. для зясування обставин щодо погашення ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору та наявної заборгованості позичальника по кредиту.

Однак представник відповідача в судове засідання не зявився, суду для ознайомлення кредитна справа не була надана.

За змістом підстав і предмету позову та вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, саме на позивачу лежить обов'язок надання суду належних письмових доказів щодо наявної заборгованості позичальника за кредитним договором.

За даних обставин суд позбавлений можливості ухвалити законне та обєктивне рішення по справі.

В статті 553 ЦК України зазначено , що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну ) відповідальність поручителя.

Відповідно до договору поруки від 16 листопада 2006 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_2, останній взяв на себе зобовязання перед Кредитором відповідати по зобовязаннях боржника.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що поручитель бере на себе зобовязання відповідати перед банком в тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Оскільки строк виконання основного зобовязання по кредитному договору закінчився 16 листопада 2011 року, тому у позивача право вимоги до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості існувало до 16 травня 2012 року. Фактично ж з вимогами до поручителя банк звернувся 15 квітня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 11,60,81,88,213,214,215 ЦПК України, ст.ст. 526,559,1054 ЦК України,суд,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Родовід Банк до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором в розмірі 20163,73 доларів США та 540368,24 грн. відмовити за безпідставністю вимог.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд шляхом подання в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_3