Справа № 639/7400/13-ц
Провадження:2/639/412/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.

за участю секретаря Олійник Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про забезпечення доказів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ВТО «Світло Шахтаря», третя особа: директор ТОВ «ВТО Світло Шахтаря» ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Представником позивача під час розгляду справи по суті 12.02.2014 року через канцелярію суду подано до суду заяву про забезпечення доказів , у якій просить витребувати у ТОВ «ВТО «Світло Шахтаря» путьови листки, що видавалися ОСОБА_1 на службовий автомобіль НОМЕР_1 протягом серпня-вересня 2012 року , та оригінал договору № 31/08 від 31.08.2012 року на переробку пшениці між ТОВ«ВТО «Світло Шахтаря» та ТОВ «Шіве Корпорация», викликати у судове засідання свідка ОСОБА_3

У судовому засіданні представник позивача підтримала вказане клопотання та пояснила, що до початку розгляду справи по суті, на її думку, була відсутня необхідність щодо витребування вказаних документів, внаслідок чого вказане клопотання у порядку, передбаченому ст. 137 ЦПК України нею не було заявлено.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, думку позивача, який підтримав вказане клопотання, але зазначив про відсутність у ньго поважних причин щодо витребування вказаних документів до початку розгляду справи по суті, думку представника відповідача, яка заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення доказів з наступних підстав.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що способами забезпечення судом доказів є витребування доказів та допит свідків.

Відповідно ст. ст. 136, 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів та заява про виклик свідка має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті .

З матеріалів цивільної справи вбачається, що до початку розгляду справи по суті ні позивач, ні його представник з даною заявою про забезпечення доказів до суду не зверталися. Окрім того, суду вони пояснили , що не вважали за необхідне звертатитись з вказанним клопотанням про витребування документів до початку розгляду справи по суті .

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «ОСОБА_3 проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним . Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі одного місяця.

У звязку з наведеним, відмова представнику позивача у задоволенні заяви про забезпечення доказів , як це передбачено законом, а саме ст. 136, ч.1 ст. 137 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо відмови у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення доказів , оскільки її подано з порушенням вимог, передбачених ст. 136, ч.1 ст. 137 ЦПК України, тобто під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 137 , ст. 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику позивача у задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.М. Гаврилюк