Справа № 209/5081/14-ц
Провадження № 2/209/1858/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Вітязь Х.О.,

за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Виконавчий комітет Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради Дніпропетровської області про зміну умов найму жилого приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить змінити умови найму жилого приміщення за адресою АДРЕСА_1 таким чином: йому ОСОБА_1, виділити у користування кімнату жилою площею 11,4 кв.м., ОСОБА_4 виділити у користування кімнату жилою площею 17,1 кв.м., кухню, коридор, ванну, вбиральню залишити у загальному користуванні, з подальшим укладенням між ним ОСОБА_1 та Виконавчим комітетом Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради Дніпропетровської області окремого договору найму жилого приміщення на кімнату площею 11,4 кв.м., а з відповідачкою на кімнату площею 17,1 кв.м. в квартирі за адресою АДРЕСА_1

На обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) є його дочкою. В квартирі за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані він - ОСОБА_1, його донька ОСОБА_4 та її малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Вказана квартира була виділена його сім'ї рішенням виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська від 2.06.1981р. Ця квартира двокімнатна, загальна площа 49,1 кв.м, житлова площа 28,5 кв.м, кімнати мають площу 17,1 кв.м та 11,4 кв.м. Квартиронаймачем в копії особистого рахунку квартири зазначена ОСОБА_6, яка рішенням Дніпровського суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.01.2011 року визнана безвісно відсутньою, та знята з реєстрації за адресою спірної квартири з 17.10.1989 року. Договір найму, укладений з квартиронаймачем, який на цей момент знятий з реєстрації з квартир за адресою АДРЕСА_2, не може вважатися дійсним. Інший договір не був укладений. Безвісно відсутнім за рішенням Дніпровського суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.01.2011 року також визнаний колишній мешканець квартири ОСОБА_7. ОСОБА_5 (ОСОБА_8В.) була зареєстрована в зазначеній квартирі з народження в 1988 році. Потім вона знялася з реєстрації, тривалий час не жила та не була зареєстрована у квартирі. В 2009 році вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 і 20.06.2009 року народила сина ОСОБА_5. Зі своєю сім'єю вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. Весною 2010 року ОСОБА_4 приїхала до нього провідати та попросила зареєструвати її саму та її малолітнього сина у квартирі за адресою АДРЕСА_2. Він погодився на її реєстрацію у квартирі при умові сплати нею комунальних послуг за двох зареєстрованих осіб. 15.04.2010 року ОСОБА_4 разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_5 була зареєстрована в квартирі за адресою АДРЕСА_2. Відповідачка тільки формально зареєстрована у квартирі за адресою АДРЕСА_2 і з моменту реєстрації жодного дня там не проживала разом зі своїм неповнолітнім сином. З жовтня 2010 року разом з ним в квартирі за адресою АДРЕСА_2 проживає його дружина ОСОБА_2. 14.2.2012 року він та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. Він звертався до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом про визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловою площею в квартирі за адресою АДРЕСА_2. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.03.2014 року його позов був задоволений. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.06.2014 року рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.03.2014 року скасовано в задоволенні його позову відмовлено. На теперішній час офіційно зареєстрованими в квартирі за адресою АДРЕСА_2 є він, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та її неповнолітній син ОСОБА_5. На кожного з них припадає по 9,5 кв.м житлової площі (28,5 кв.м : 3 = 9,5 кв.м). На протязі всього часу реєстрації відповідачка не цікавиться житлом у квартирі за адресою АДРЕСА_2, не сплачує комунальні послуги та квартирну плату, ні за себе, ні за свого малолітнього сина, не підтримує санітарно-гігієнічний стан житла. Він не має матеріальної можливості тривалий час сплачувати комунальні послуги за осіб, які не проживають у квартирі і не цікавляться нею, він не може оформити субсидії для сплати комунальних послуг. Бажає, щоб з ним був укладений окремий договір житлового найму відносно квартири за адресою АДРЕСА_2 та йому була виділена у користування окрема кімната, житловою площею 11,4 кв.м, а відповідачам кімната, житловою площею 17,1 кв.м. Інші приміщення у квартирі залишити у загальному користуванні. Це дасть йому можливість сплачувати комунальні послуги та послуги за квартиру за виділену йому у користування площу. Він з відповідачкою не можуть досягти згоди про зміну умов договору найму в спірному житловому приміщенні.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримували позов та надали пояснення аналогічні обґрунтуванню позову.

Представник позивачки - в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні обґрунтуванню позову та просить задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що спір відносно квартири між позивачем та його дочкою - відповідачем у справі виник після реєстрації шлюбу позивачем ОСОБА_1 з ОСОБА_2 В той час, коли позивач ОСОБА_1 відбував покарання в місцях позбавлення волі, його дружина ОСОБА_2 не впускала в квартиру ОСОБА_4 Вважає, що в задоволенні позову має бути відмовлено, бо зміна умов договору найму житлового приміщення з виділенням позивачу кімнати житловою площею 11,4 кв.м., а відповідачу з дітьми кімнати площею 17,1 кв.м., порушить житлові права відповідача та її дітей.

Представник третьої особи - Виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявилась, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечують.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що в позов не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що в квартирі АДРЕСА_3, зареєстрований позивач ОСОБА_1, а також з 15.04.2010 відповідач ОСОБА_4 та її малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією особового рахунку на квартиру (а.с.15).

Зазначена квартира відноситься до житлового фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська, складається з двох кімнат жилою площею 28,5 кв.м., в тосу числі 1-а кімната площею 17,1 кв.м. , 2-а 11,4 кв.м., загальна площа квартири становить 49,1 квю м., що підтверджується технічним паспортом (а.с.16-17).

Відповідач ОСОБА_4 також має на своєму у триманні дочку ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини і визнавалося сторонами в судовому засіданні.

Як стверджував в судовому засіданні позивач, відповідачка ОСОБА_4 зі своїми дітьми та чоловіком мешкає в с. Червоне Глухівського району Сумської області, не проживаючи в спірній квартирі та не сплачуючи комунальні послуги по квартирі. Але для вирішення справи це не має значення, оскільки відповідачка не втратила права користування квартирою №65 у будинку №38 по проспекту Металургів у м. Дніпродзержинську, що витікає з рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.06.2014 року, яким відмовлено в задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею.

Відповідно ч.1 ст. 65 ЖК України, відповідачка ОСОБА_4 має право, без згоди позивача, вселити у спірну квартиру та зареєструвати в ній і свою молодшу дочку ОСОБА_10. Андріївну, ІНФОРМАЦІЯ_4.

У вказаній квартирі з жовтня 2010 року проживає без реєстрації дружина позивача ОСОБА_2, що підтверджується актом про проживання, виданим 22.07.2014 року ТОВ Крона (а.с.25). Проте, вселилася вона в спірну квартиру без письмової згоди ОСОБА_4, тобто в порушення вимог ч.1 ст. 65 ЖК України, а тому не набула права користування жилим приміщенням.

Згідно ст. 103 Житлового кодексу України, договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця.

Статтею 104 Житлового кодексу України передбачено, що член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути

виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.

У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Пленум Верховного Суду України в пункті 16 Постенови N 2 від 12.04.1985 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз'яснив, що в силу ст.104 ЖК ( 5464-10 ) суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим

приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі.

При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як

такого, що потребує поліпшення житлових умов.

В разі зміни договору найму жилого приміщення - квартири АДРЕСА_4 з виділом позивачу житлової кімнати площею 11,4 кв.м., а відповідачу, навіть з однією зареєстрованою в квартирі дитиною, - кімнати площею 17,1 кв.м., це призведе до погіршення житлових умов відповідача з дитиною, оскільки в спільній квартирі на кожного із зареєстрованих в ній членів сім'ї припадала житлова площа - 9,33 кв.м., (28,5 кв.м. : 3 = 9,33 кв.м.), а при виділі в користування відповідачки з сином кімнати площею 17,1 кв. м., на кожного з них буде припадати по 8,55 кв. м. (17,1кв.м. : 2 = 8,55 кв.м.).

Такий поділ квартири буде суперечити діючому законодавству і зазначеним вище роз'ясненням Пленум Верховного Суду України.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 84, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Виконавчий комітет Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради Дніпропетровської області про зміну умов договору найму жилого приміщення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення (отримання) апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя Г.А. Байбара.