Справа № 265/1110/13-ц
Провадження № 6/265/203/14
У Х В А Л А

12 травня 2014 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

при секретарі Тушкановій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області подання Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області про надання дозволу на виявлення спільно нажитого майна подружжя

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року до суду звернувся державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ з поданням про надання дозволу на виявлення спільно нажитого майна подружжя. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що на виконанні у Орджонікідзевському відділі ДВС Маріупольського МУЮ перебуває виконавчий лист № 2/265/765/13 від 25.10.2013 року, який був виданий Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми позики у розмірі 44 085,55 грн. 11.11.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам до відома. У ході примусового виконання державним виконавцем з метою виявлення майна боржниці було направлено запити, згідно з відповідями на які, за боржницею ОСОБА_1 будь якого рухомого або не рухомого майна не зареєстровано, інформація про місце роботи та номери рахунків відсутня. Згідно відповіді адресно довідкового підрозділу відділу ГУДМС боржниця зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до акту державного виконавця від 13.03.2014 року боржниця за зазначеною адресою не мешкає. 14.02.2014 року зроблено запит до Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану для встановлення чи перебуває ОСОБА_1 у шлюбі, з метою виявлення спільно нажитого майна. Згідно наданої відповіді, боржниця перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 з 29.01.2010 року по 04.11.2013 року. На підставі викладеного просить суд надати дозвіл на виявлення спільно нажитого у шлюбі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, у разі його виявлення виділити належну боржниці ОСОБА_1 частку спільного майна, для звернення стягнення на дане майно.

В судове засідання представник заявника не зявився, надав суду заяву про розгляд подання за його відсутності, просив прийняти рішення на розсуд суду.

Зацікавлені особи до судового засідання не зявились за невідомих суду причин, про час та день слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином.

Суд з врахуванням правила частини 2 статті 397 ЦПК України, вважає за можливе постановити ухвалу у відсутність сторін.

Суд дослідивши матеріали подання, проаналізувавши докази надані суб'єктом звернення із поданням, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов'язаний утримуватися від дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у випадку коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що одним із обов'язкових критеріїв звернення із поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами є наявність установленого факту володіння боржником певним обсягом майна спільно з іншими особами.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Виходячи з ретельного аналізу зазначеної правової норми, суду надано повноваження вирішити питання лише у частині визначення частки такого майна, а надання дозволу на його виявлення до функцій суду в межах провадження у порядку ст. 379 ЦПК України не належить.

Що стосується вимог заявника в частині виділення належної боржниці частки у спільному майні, то державним виконавцем не надано доказів на підтвердження, того, що ним попередньо здійснено опис спільного з боржником майна у виконавчому провадженні та не надано акту опису та документів, що підтверджують право власності на описане спільне майно, подача яких до суду є обов'язковою, для визначення частки боржника у ньому.

Крім того, згідно ст. 5 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Вимогами п. 4.1.1 ст. 4.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5, визначено, що державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк. Постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі за умов, передбачених для вручення судових повісток (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення суду.

Частиною 5 ст. 31 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено, що належним чином оформлена відмова сторін виконавчого провадження від одержання документів виконавчого провадження не є перешкодою для проведення подальших виконавчих дій у встановленому цим Законом порядку.

Проте, всупереч вказаних приписів правових норм, матеріали справи не містять доказів вручення боржниці ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження.

Суд дослідивши матеріали подання вважає, що останнє не підлягає задоволенню, з мотивів викладених вище у мотивувальній частині ухвали, а тому таке задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 208-210, 293-296, 379 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про надання дозволу на виявлення спільно нажитого майна подружжя - відмовити.

На ухвалу суду протягом 5 днів з дня отримання її копії може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя І.Г. Мельник