Провадження № 2/369/4001/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області В.В.Нікушин, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів за договором позики.

21.10.2014 року позивачем через канцелярію суду було подано заяву про забезпечення позову. Заява мотивована тим, що на момент подачі позову відповідач не погашає заборгованість перед позивачем навіть частково, що дає підстави вважати, що з метою ухилення від виконання можливого рішення суду, відповідач матиме можливість відчужити належне йому майно, що утруднить чи зробить неможливим в подальшому виконання рішення суду. Зважаючи на викладене вище позивач просить накласти арешт на житловий будинок № 10 по вул. Вітряна в с. Крюківщина, Києво-Святошинського району, Київської області, що належить на праві власності відповідачу.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявником не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності обставин, що утруднюють чи можуть зробити неможливим в майбутньому виконання рішення у справі, доказів на підтвердження того, що житловий будинок № 10 по вул. Вітряна в с. Крюківщина, Києво-Святошинського району, Київської області належить на праві власності відповідачу заявник не надає.

Зважаючи на те, що заява про забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях, які не дають суду достатніх підстави вважати, що внаслідок дій відповідача може бути утруднене або неможливе виконання рішення суду, з огляду на положення п.1, ч. 2 ст. 151 ЦПК України, дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову не обґрунтована.

З цих підстав суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В.Нікушин