Справа № 4-с-80/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Г.О. Козленко

за участю секретаря - Губерначук О.С.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними та скасування постанов державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни про відкриття виконавчих проваджень, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Солом'янського районного суду м. Києва в порядку цивільного провадження зі скаргою про визнання неправомірними та скасування постанов державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць І.М. про відкриття виконавчих проваджень №№42230908, 42230556 від 25.02.2014.

В обґрунтування скарги зазначила, що 11.04.2013 р. Апеляційним судом м. Києва винесено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 4000 грн по договору №296 від 22.08.2011 р., а також судового збору 114,71 грн. На підставі заяви стягувача державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М. були незаконно відкриті виконавчі провадження №№42230908, 42230556 від 25.02.2014. Скаржник посилається на ч.1 ст.20 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно якого виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходженням його майна. Зазначила, що вона зареєстрована в Солом'янському районі АДРЕСА_1 та майна, на яке можливо звернути стягнення не має. Тому вважає, що вказані виконавчі провадження відкриті не за підвідомчістю, у зв'язку з чим просила визнати їх неправомірними та скасувати.

В судове засідання особа, яка подала скаргу не з'явилась, надала заяву, у якій просила заявлені вимоги задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про дату та час слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.

Судом встановлено, що 25.02.2014 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М. були відкриті виконавчі провадження №№42230908, 42230556 про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 4000 грн та 114,71 грн.

Зазначеному передували наступні обставини.

Так, постановою державного виконавця Солом'янського РУЮ у м. Києві Підпоріним Р.О. від 31.12.2013 року було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-257/13, виданого Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 4000 грн на підставі того, що від стягувача надійшла заява про звернення стягнення на пенсію боржника, у зв'язку з чим було встановлено перебування боржника на обліку в УПФУ. Тому державним виконавцем були передані виконавчі листи до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ Солом'янського району м. Києва та отримує пенсію за віком (має інвалідність 2 групи з 15.04.2009 р. довічно).

В матеріалах скарги міститься копія заяви стягувача про проведення стягнення з пенсії боржника на підставі ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження», п.7.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, у зв'язку з чим державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Однак боржник при цьому не була належним чином повідомлена про винесення державним виконавцем Солом'янського РУЮ у м. Києві постанови про закінчення виконавчого провадження від 31.12.2013 року, чим було порушено її право як сторони виконавчого провадження.

Крім того, як зазначила ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження були отримані нею поштою лише 28 березня 2014 року, хоча оскаржувані нею постанови були винесені державним виконавцем 25.02.2014 року, тобто ОСОБА_1 вже була позбавлена права на добровільне виконання вказаної постанови.

Частиною 5 ст.25 ЗУ "Про виконавче провадження" встановлено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до вимог ч.1 ст.31 ЗУ "Про виконавче провадження", копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Тобто, під час відкриття виконавчого провадження державним виконавцем вже були порушені вимоги ЗУ «Про виконавче провадження» в частині надання боржнику строку для добровільного виконання виконавчого листа.

Серед іншого, постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М. від 24.04.2014 року було закінчене виконавче провадження №42230556 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судового збору 114,71 грн, у зв'язку із стягненням боргу з боржника в повному обсязі, а тому і відсутній предмет спору з цих підстав, так як відсутнє наявне відкрите виконавче провадження №42230556.

Тому суд приходить до висновку, що вимоги заявника у цій частині не підлягають задоволенню.

Крім того, заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 на ч.1 ст.20 ЗУ «Про виконавче провадження», де зазначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Так, відповідно до ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим законом;

3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;

7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;

8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Отже, в обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на порушення державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві підвідомчості при винесенні постанов про відкриття виконавчого провадження, тобто на порушення, передбачене п.4 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

До суду державним виконавцем не було надано належних та допустимих доказів у спростування вимог заявника щодо правомірності винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З урахуванням викладеного, аналізуючи в наявних матеріалах справи надані докази, суд приходить до висновку, що заявлені у скарзі вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №42230908 від 25.02.2014 року.

Вирішуючи скаргу таким чином, суд вважає необхідним стягнути з суб'єкта оскарження на користь держави 114,70 грн судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.88, 386-389 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними та скасування постанов державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни про відкриття виконавчих проваджень - задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни про відкриття виконавчого провадження №42230908 від 25.02.2014 року.

Стягнути з Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві на користь держави 114 (сто чотирнадцять) грн 70 коп. судових витрат.

В іншій частині - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а у разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя - Г.О. Козленко