Перемишлянський районний суд Львівської області
Справа № 449/1330/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2014 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Савчака А.В.

секретаря - Подусівської Л.В.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про компенсацію вартості частки із майна, що є у спільній частковій власності , -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (яка змінила прізвище ім"я на ОСОБА_4, відповідно до поданих суду документів - а.с. 206, 207, 211) про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. Позов обгрунтовує тим, що вона є співвласником житлового будинку на вул.Бродівська,4 в м.Золочів. 06.02.2014р. представник позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну позовних вимог в порядку ст.31 ЦПК України посилаючись на те, що згідно висновку №1662/1663 судово-будівельної експертизи від 12.09.2013р. поділ спірного будинковолодіння по вул.Бродівська,4 в м.Золочеві між трьома співвласниками на 1/3 частки є технічно неможливим по причині порушення діючих державних будівельних норм. А тому просить стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 солідарно, грошову компенсацію в сумі 162 229,00грн. за 1/3 частку будинковолодіння по вул.Бродівська,4 в м.Золочеві, що належить позивачу ОСОБА_3, з врахуванням гаражу під літерою "Л".

В судовому засідання представник позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_1 змінений позов підтримав повністю та просить його задоовлити стягнувши з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в сумі 162 229,00грн.

В судовому засідання відповідач ОСОБА_2 заявлений позов визнала частково, заперечивши суму грошової компенсаії.

Відповідачка ОСОБА_2, було допитана в судовому засідання в якості свідка. Пояснила суду, що позивачка після закінчення навчання в зазначеному будинку не проживала. Одружилась і проживала в Тернопільській області з 1985 року. З початку дев"яностих відповідачі почали проживати в цьому будинку і приводити його до ладу. Там не було ні каналізації ні води. Сам будинок був в жалюгідному стані. Значний обсяг робіт був зроблений за кошти відповідачів ще до укладення договорів дарування (2001 та 2003 р.р.) її матері на сторін у справі (які є рідними сетрами). Після переоформлення права власності на даний будинок на сторін у справі (2001 та 2003 р.р.) відповідачі продовжували спільно вкладати кошти в поточний та капітальний ремон будинку та господарських споруд, зокрема було проведено такі роботи: заміна паркету в будинку, гідроізоляція будинку, заміна вікон, влаштування плитки на подвір"ї.

Також відповідачка ОСОБА_2 наполягала на тому, що гараж, вартість якого включена в вартість будинковолодіння згідно висновку, був збудований нею і позивачка до цього не має жодного відношення.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснила, що знає відповідачів 26 років, часто приходить до них додому. Відповідачки робили ремонт спірного будинку. Замінювали в будинку паркет, вікна, газові труби. встановлювали на подвір"ї плитку, цегляну огорожу, гідроізоляцію будинку. У 2008р. вона була поручителем відповідачам коли вони брали кретив в сумі 17000грн. для заміни вікон. Позивачки жодного разу у спірному будинку не бачила.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 (чоловік відповідачки ОСОБА_2А.) суду пояснив, що позивачка у спірному будинку бувала лише декілька разів. Йому невідомо чи брала позивачка участь в ремонті. Свідок пояснив, що перший раз він був в цьому будинку десь у 1996 році. На той час батьки (мати) сторін у справі були ще живі і йому, відповідачці ОСОБА_2 (зя кою вони зареєстрували шлюб у 1999 році) та їх сину було видажено для проживання дві кімнати. Сам будинок станом на 1996 рік був у жалюгідному стані і зі слів свідка був схожий на халабуду. Була відсутня вода та каналізація, яка згодом була проведена за кошти відповідачки ОСОБА_2 З 1996 року до тепер відповідачки часто перебували на заробітках за кордоном, тому хто з них і що робив по будинку він точно сказати не може. З 1996 року до 2001-2002 року Відповідачки з його участю провели в будинок воду та каналізацію, облаштували схлоди на мансарду та в півпідвальне приміщення, замінили двері в середині будинку, помяніли підлогу яка прогнила (виклавши паркет), замінили вікна, по всьому будинку замінили електричну проводку, побудували гараж та виклали по подвір"ї плитку.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками на підставі договорів даруваня (а.с.11, 13, 15) 6/40 частки житлового будинку (його половини) по вул.Бродівській, 4 у м.Золочеві. Даний будинок призначений для проживання двох сімей. У 2010 році їх половина будинку була виділена і їй присвоєна адресса вул.Бродівській, 4, а інші половині будинку адресса вул.Бродівській, 4а. (а.с.8, 9).

Згідно висновку №1662/1663 судової будівельно-технічної експертизи від 12.09.2013р. /а.с. 142-145/ реальна вартість будинку становить 486678 грн. з врахуванням вартості гаражу та 426764 грн. без врахування вартості гаражу під літ. "Л".

Згідно договору дарування / а.с.11/ від 01.11.2001р. ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_3 6/40 часток жилого будинку №4 по вул.Бродівська,4 в м.Золочів. Даний жилий будинок цегляний, в цілому складається з п"яти кімнат, житловою площею 102,0кв.м, двох кухонь, позначений на плані літерою "А-1". З господарських будівель є: цегляна житлова прибудова, позначена на плані літерою "А-1", цегляний сарай, позначений на плані літерою "Б", цегляна літня кухня, позначена на плані літерою "В", цегляний сарай, позначений на плані літерою "Г", цегляні вбиральні, позначені на плані літерами "У,У1", дворові споруди -"1-5". Цей дар сторони оцінили в 12829грн. У даному договорі дарування гараж позначиний на плані літерою "Л" не значиться.

Не зазначається про гараж і в договрі дарування від 30.10.2001 р. (а.с.15) укладеного на ім"я відповідачки ОСОБА_5 (ОСОБА_4 Адаміни - після зміни прізвищі і імені).

Натомість в Договорі дарування від 21.01.2003 року на ім"я відповідачки ОСОБА_2 вже міститься в переліку господарських споруд гараж (а.с.13).

В матеріалах справи також міститься рішення виконавчого комітету Золочівської міслької ради № 71 від 30.01.2002 року (а.с.6), згідно якого випливає, що на момент прийняття рішення даний гараж був збудований, однак мів статус самовільного будівництва. І лише після пийняття даного рішення цей гараж було вирішено узаконеити і зобов"язано ОСОБА_8 (дарувальника) виготовити необхідну документацію по його узаконенню.

Зважаюси на згадані вище договори дарування (а.с.11, 13, 15) та беручи до уваги рішення виконавчого комітету Золочівської міслької ради № 71 від 30.01.2002 року (а.с.6) суд приходить до висновку, що право власності на даний граж могло виникнути в ОСОБА_8 (дарувальника) лише після прийняття згаданого вище рішення (від 30.01.2002 року), оскільки до цього часу такий гараж мав статус самовільно збудованого і не міг бути предметом договлору дарування.

Саме тому, суд важає, що при визначенні суми компенсації слід брати за основу суму компенсації рекомендовану експертом без урахування вартості гаражу, а саме: 142254 грн. (зазначену в висновку №1662/1663 судової будівельно-технічної експертизи від 12.09.2013р. /а.с. 142-145/).

Представник позивачки не надав суду доказів того, що позивачка брала участь в поточному та капітальному ремонті будинку (особливо після укладення договору дарування на її користь). А подані ним квитанції про переказ коштів позивачкою відповідачці ОСОБА_5 на суму 100 та 310 Євро (а.с.238, 239) не містять інформації про призначення таких переказів.

В судовому засіданні також було встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 здійснює по сусідству будівництво іншого будинку. Тому суд враховує зауваження представника позивачки, який просив суд не брати до уваги квитанції та товарні чеки представлені відповідачкою ОСОБА_2 (а.с.212-226), оскільки такі можуть стосуватись іншої будови. Зважаючи на те, що свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також сама відповідачка ОСОБА_2 допитана в якості свідка, стверджуали, що з 2002-2003 років до останнього часу відповідачами спільно було проведено ряд капітальних робіт: заміна паркету, обшивка вагонкою, заміна електропроводки, гідроізоляція будинку, заміна труб та замощення подвір"я плиткою, - суд вважає, що товарні чеки, подані ОСОБА_2, та експертна оцінка робіт, які стосуються саме цих видів робіт слід врахувати і відняти від базової суми 142254 грн., оскільки такі роботи проводились за кошти відповідачів і вартість матеріалів врахована експертом при визначенні вартості буинку та суми компенсації.

Так, згідно висновку №1662/1663 судової будівельно-технічної експертизи від 12.09.2013р. вартість замощення (тротуарної плитки) становить 9697,00грн. /а.с. 144 тильна сторона, порядковий номер 6 в таблиці розрахунків/.

Доказом проведення відповідачками ремонту у спірному будинку є представлення товарного чеку /а.с.220/ №5/4 від 7.09.2005р. на купівлю паркету, вагонки, лаку цвяхів,пропитки для дерева, кісточок на загальну суму 38 758,00грн. Згідно товарного чеку 5/4 від 27.08.2005р. на купівлю кабелю, виключателів, розеток, автоматів голюсних, ізоленти витрачено 2870,00грн. Згідно товарно чеку 5/4 від 20.04.2009р. на купівлю рідкого скла, рубіроїду, грунтовки, гіпсу, бітушної мастики витрачено 4970,00грн. Згідно товарно чеку від 17.04.2009р. на купівлю труб, колін, люків, гофлюгенра, насосу дренажного витрачено 4670,00грн. Згідно товарно чеку від 10.07.2013р. на купівлю труб, кнанів, різби, американки, тройника витрачено 1915,00грн.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що від базової суми 142254 грн. слід відняти згадані вище витрати, а сума, що залишиться і буде сумою компенсації, яку слід стягнути з відповідачів.

142254 грн. - 9697,00грн. - 38 758,00грн. - 2870,00грн. - 4970,00грн. - 4670,00грн. - 1915,00грн. = 79 374 грн.

Суд не бере до уваги інші чеки надані відповідачкою, оскільки використання інших придбаних речей та матеріалів для ремонту саме житлового будинку №4 та господарських споруд по вул.Бродівська в м.Золочів відповідачкою не доведено.

Під час розгяду справи позивачкою було понесено судові витрати на загальну суму 6058 грн. (а.с. 36, 131, 237 - судовий збір та вартість експертизи), які в пропорційному відношенню до суми заявленого позову підлягають стягненню з відповідачів.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.364 ЦК України, ст. ст.8, 10, 11, 60, 88, 209,212,213,215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про компенсацію вартості частки із майна, що є у спільній частковій власності задоволити частково.

Стягнти з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у сумі 79374 грн. 00 коп. за 1/3 частку будинковолодіння по вул.Бродівська,4 у м.Золочів Львівської області, що належить ОСОБА_3 без урахування гаражу.

Після стягнення з відповідачів грошової компенсації на користь ОСОБА_3, передати 1/3 частку будинковолодіння по вул.Бродівська,4 у м.Золочів Львівської області, що належить ОСОБА_3 у власність відповідачам.

Стягнти з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_3 судові витрати пропорційно до суми задоволеного позову у розмірі 3000 грн.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_9