У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Гончара В.П.,

суддів: Амеліна В.І., Карпенко С.О.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Державної казначейської служби України у Голосіївському районі м. Києва, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про стягнення грошових коштів за касаційною скаргою Управління Державної казначейської служби України у Голосіївському районі м. Києва, поданою його представником Гирявець Мариною Вікторівною, на рішення апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 2 квітня 2013 року відбулись прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, переможцем яких став він. Ним на підставі протоколу № 1012127/4/1 від 18 квітня 2012 року сплачено на користь відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві грошові кошти за лот - квартиру в сумі 859 500 грн, які розпорядженням начальника відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві № 307/3 від 26 квітня 2012 року були призначені до перерахування: 772 290 грн - на користь АТ «Банк національні інвестиції»; 85 810 грн - виконавчого збору на рахунок УДКСУ у Голосіївському районі м. Києва.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 4 березня 2013 року, прилюдні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 та протоколи № 1012127/4 і № 1012127/4/1 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна були визнані недійсними.

Враховуючи наведене, просив стягнути з Державного бюджету України через Головне Управління Державної казначейської служби у м. Києві грошові кошти в сумі 85 810 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 березня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2014 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 березня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Зобов'язано Управління Державної казначейської служби України у Голосіївському районі м. Києва повернути ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 85 810 грн, перераховані за платіжним дорученням № 1686 від 26 квітня 2012 року відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві на користь Управління Державної казначейської служби України у Голосіївському районі м. Києва як виконавчий збір на користь держави за кодом бюджетної кваліфікації 220770000.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2014 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що 2 квітня 2013 року відбулись прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, за результатами яких ОСОБА_3 визнаний переможцем.

Згідно платіжного доручення № 1 від 18 квітня 2012 року ОСОБА_3 перераховано відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві кошти в сумі 859 500 грн як оплата за лот № 4 - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 згідно протоколу № 1012127/4/1 від 18 квітня 2012 року.

Розпорядженням № 307/3 від 26 квітня 2012 року кошти в сумі 859 500 грн, отримані від ОСОБА_3, відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві перерахував: 772 290 грн - на користь АТ «Банк національні інвестиції», 85 810 грн як виконавчий збір.

За платіжним дорученням № 1686 від 26 квітня 2012 року відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві перераховано кошти у сумі 85 810 грн на користь УДКСУ у Голосіївському районі м. Києва як виконавчий збір на користь держави за кодом бюджетної класифікації 22070000.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва від 4 березня 2013 року, прилюдні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 та протоколи № 1012127/4 і № 1012127/4/1 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна визнані недійсними через проведення прилюдних торгів щодо реалізації квартири з порушенням порядку їх проведення, встановленого ст. 45 Закону України «Про іпотеку» та п. 4.14 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2013 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позову до ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення коштів в сумі 85 810 грн з огляду на те, що належним відповідачем у справі є Державна казначейська служба України в особі своїх територіальних управлінь, виходячи з положень ст. ст. 25,43, 45 БК України, оскільки остання є фактичним отримувачем коштів виконавчого збору в сумі 85 810 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не доведено порушення його права саме Управлінням Державної казначейської служби України у Голосіївському районі міста Києва та Головним Управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що прилюдні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1, переможцем яких став позивач, визнані недійсними, а виконавчий збір перераховано на рахунок УДКСУ у Голосіївському районі м. Києві, тому саме Управління Державної казначейської служби України у Голосіївському районі м. Києва має повернути кошти в сумі 85 810 грн як такі, що набуті без достатньої правової підстави.

Проте повністю з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитись не можна.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України).

Статтею 31 ЦПК України виключно позивачеві надано право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підстави позову.

Зі змісту поданого позову вбачається, що позивач просив стягнути з Державного бюджету України кошти, сплачені за недійсним правочином, і у такий же спосіб вирішити питання відшкодування судових витрат.

Покладаючи на Управління Державної казначейської служби України обов'язок з повернення виконавчого збору в сумі 85 810 грн, апеляційний суд фактично змінив предмет позову.

Крім цього, відповідно до платіжного доручення ВДВС Голосіївського РУЮ від 26 квітня 2012 за №1686 виконавчий збір у сумі 85 810 грн за розпорядженням № 307/3 від 26 квітня 2012 року перерахований з ОСОБА_5 на користь держави.

Згідно зі ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції повинен з'ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовано норми матеріального й процесуального права.

Таким чином, зазначеними положеннями цивільного процесуального законодавства на суд апеляційної інстанції покладено обов'язок перевіряти законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, встановлені судом фактичні обставини й усувати недоліки, допущені судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, в порушення вимог ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України, на вказане уваги не звернув, не врахував норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи викладене, рішення суду апеляційної інстанції на підставі ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України у Голосіївському районі м. Києва, подану його представником Гирявець Мариною Вікторівною, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.П.Гончар
Судді: В.І.Амелін С.О.Карпенко Д.О.Остапчук В.О.Савченко