Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/337/14-ц
Провадження № 2/321/191/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Дараган Л.В.

при секретарі: Рикун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в смт. Михайлівка Запорізької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділення частки в натурі зі спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділення частки в натурі зі спільної часткової власності.

В позові зазначено, що позивачу на праві спільної часткової власності належить 11/100 частини нерухомого майна будівлі та споруди виробничої бази, яке знаходиться за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Терешкової, 2-в. іншими співвласниками цього нерухомого майна є відповідачі, та відповідачу ОСОБА_4 належить 33/100 частини, відповідачу ОСОБА_2 89/200 частини та відповідачу ОСОБА_3 23/200 частини. Позивач вказує. Що між нею та відповідачами як співвласниками цього нерухомого майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження майна і угоди про спосіб виділення в натурі її частки зі спільної часткової власності не досягнуто. Позивач просить суд виділити їй частку в натурі загальною площею 118,8 кв. м, що становить 11/100 частки даного об'єкту нерухомості, розташованого за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Терешкової, 2-в, та припинити права спільної часткової власності на об'єкту нерухомості, розташованого за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Терешкової, 2-в, яке належить позивачу на права власності.

В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Разом із цим, явка позивача в судове засідання була визнана судом обов'язковою, однак позивач в жодне судове засідання не з'явилась, надіславши до суду відповідну заяву про розгляд справи за її відсутності, тому суд, з урахуванням передбаченого права позивача подати до суду заяву із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, вважає можливим ухвалити рішення за відсутності позивача на підставі наявних у справі доказів.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Також, в попередньому судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнав та не заперечував проти його задоволення, посилаючись на те, що він також є співвласником цього майна і вважає, що позивач має право на виділення своєї частки в натурі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов визнав та не заперечував проти його задоволення, посилаючись на те, що спору щодо виділу частки позивача в натурі у них немає. На вказаній території розташований ряд боксів, позивач хоче виділити два бокси, з приводу невідповідності площ приміщень в документах пояснив, що з цього приводу він також не заперечує.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позов визнав та не заперечував проти його задоволення, посилаючись на те, що кожен має право виділити майно в натурі.

Суд, вислухавши пояснення відповідачів, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про неможливість задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до п. 3.10 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань ЖКГ України від 18 червня 2007 року № 55, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 липня 2007 року за № 774/14041, БТІ готує Висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна (додаток 2) для укладення договору про виділ в натурі частки з об'єкта нерухомого майна або договору про виділ частки з об'єктів нерухомого майна, що є у спільній частковій власності

Як встановлено в судовому засіданні, згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 20 липня 2013 року було внесено запис про державну реєстрацію права власності, форма власності приватна; вид спільної власності спільна часткова; розмір частки 11/100; власник ОСОБА_1; підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності, видане 15 серпня 2006 року, видавник: Михайлівська селищна рада. Об'єкт нерухомого майна: інше будівлі та споруди виробничої бази; адреса: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Терешкової, будинок 2-в. Відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна: номер, літера: 1, О, об'єкт нерухомого майна маслоцех, загальна площа 205,3 кв. м, матеріали стін: інкерман-блоки; номер, літера: 1, П об'єкт нерухомого майна: будівля цеху рідких дріжджів з млином, загальна площа 280,8 кв. м, матеріали стін: інкерман-блоки; номер, літера: 1, Р, об'єкт нерухомого майна: будівля гаражу на 7 боксів, загальна площа: 384,7 кв. м, матеріали стін: інкерман-блоки.

Згідно технічного паспорту на будівлі та споруди виробничої бази, розташованої по вул. Терешкової, 2-в в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, власниками зазначено: ОСОБА_4 33/100, ОСОБА_1 11/100, ОСОБА_2 89/200, ОСОБА_3 23/200. Експлікація: О1 масло цех, П1 будівля цеху рідких дріжджів з млином, Р1 будівля гаражу на 7 боксів.

Згідно експлікації внутрішніх площ, до плану будови маслоцеху літера О1 по вул. Терешкової, 2-в в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області: 1.1 Цех 11,6х5,5-3х1,5 основна площа 59,3 кв. м; 1.2 Цех 5,5х5,5, основна площа 30,2 кв. м; 1.3 Цех 6,0х5,5 основна площа 33,0 кв. м; 1.4 Битовка 4,6х2,6 підсобна площа 12,0 кв. м; 1.5 склад 5,4х3,0 основна площа 16,2 кв. м; 1.6 склад 5,4х3,1 основна площа 16,7 кв. м; 1.7 Склад 4,6х2,4 основна площа 11,0 кв. м; 1.8 Склад 5,4х5,5 3,9х3,4 основна площа 16,4 кв. м; 1.9 Склад 3,5х3,0 основна площа 10,5 кв. м, всього загальною площею 205,3 кв. м.

Згідно експлікації внутрішніх площ, до плану будови цеху рідких дріжджів з млином літера П1 по вул. Терешкової, 2-в в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області: 1.1 Цех 18,5х5,9-3,0х1,9 основна площа 103,4 кв. м; 1.2 Битовка 2,9х1,8 підсобна площа 5,2 кв. м; 1.3 Цех 12,2х5,9 основна площа 72,0 кв. м; 1.4 Цех 5,9х2,4 основна площа 14,2 кв. м; 1.5 Слюсарна 5,9х3,0 підсобна площа 17,7 кв. м; 1.6 Котельня 12,2х5,6 основна площа 68,3 кв. м, всього загальною площею 280,8 кв. м.

Згідно експлікації внутрішніх площ, до плану будови гаражів літера Р1 по вул. Терешкової, 2-в в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області: 1.1 Гараж основна площа 58,1 кв.м.; 1.2. Гараж основна площа 61,2 кв. м; 1.3. Гараж основна площа 58,1 кв. м; 1.4. Гараж основна площа 61,2 кв. м; 1.5 Гараж основна площа 58,8 кв. м; 1.6. Гараж основна площа 60,0 кв. м; 1.7. Гараж основна площа 27,3 кв. м, всього загальною площею 384,7 кв. м.

Згідно характеристики будівель і споруд, літера О1 маслоцех, фундамент з бетону, стіни з інкерман-блоків, покрівля з шиферу, площа 297,9 кв. м, об'єм 2532 куб. м.; літера П1 цех рідких дріжджів з млином, фундамент з бетону, стіни з інкерман-блоків, покрівля з шиферу, площа 331,5 кв. м, об'єм 2221 куб. м.; літера Р1 гараж на 7 боксів, фундамент з бетону, стіни з інкерман-блоків, покрівля з руберойду, площа 452,4 кв. м, об'єм 1583 куб. м.

Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна від 29 жовтня 2013 року, виданого комунальним підприємством «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро», на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 серпня 2006 року, 11/100 частка об'єкту нерухомості «Будівлі та споруди виробничої бази», які складаються з: приміщення 1-5 = 58,8 кв. м; приміщення 1-6 = 60,0 кв. м, загальною площею 118,8 кв. м, становлять 11/100 частку даного об'єкту нерухомості, що розташований за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Терешкової, 2-в, вартістю 11330 гривень 00 копійок. Право користування земельною ділянкою підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19 квітня 2013 року та технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. За технічними показниками 11/100 частка об'єкта нерухомого майна є відокремленою, має окремі виходи і може бути виділена в натурі.

При цьому судом не можуть бути прийняті до уваги посилання як позивача, викладені в позовній заяві, так і відповідачів на можливість виділу частки позивача в натурі загальною площею 118,8 кв. м, що становить 11/100 частки даного об'єкту нерухомості, розташованого за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Терешкової, 2-в, оскільки такі посилання є безпідставними, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин. Відсутні такі докази й в матеріалах справи. Самі по собі такі посилання не можуть бути покладені в основу судового рішення в якості підтвердження цього факту, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так само судом не може бути й прийнятий до уваги висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна від 29 жовтня 2013 року, виданий комунальним підприємством «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро», оскільки такий висновок підписаний начальником бюро, з його змісту неможливо встановити, в якій саме складовій частині об'єкта нерухомого майна розташовані приміщення, які пропонується виділити, їх номер, літера згідно як технічного паспорта, так і витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Також вбачається, що загальна площа належної позивачу частки (11/100 частин), згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, становить 95,79 кв. м (205,3 кв. м + 280,8 кв. м + 384,7 кв. м = 870,8 кв. м (загальна площа) х 11/100 = 95,79), що не збігається із загальною площею належної позивачу частки, яка зазначена у висновку, але жодних застережень щодо виділення частки більшої площі у висновку не вказано. Також, у висновку зазначено, що його форма передбачена додатком 2 до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань ЖКГ України від 18 червня 2007 року № 55, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 липня 2007 року за № 774/14041. Однак, пункт 3.10 цієї Інструкції передбачає, що БТІ готує Висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна (додаток 2) для укладення договору про виділ в натурі частки з об'єкта нерухомого майна або договору про виділ частки з об'єктів нерухомого майна, що є у спільній частковій власності. Натомість, під час судового розгляду можливість виділу частки в натурі з майна, що є у спільній частковій власності, повинна бути підтверджена належними і допустимими доказами, серед яких може бути й висновок експерта, і не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Тому суд враховує, що зазначений висновок зроблений не експертом, який під час складання висновку діє з дотриманням всіх вимог чинного законодавства, в межах своєї компетенції та повноважень, на підставі інформації та документів, наявних на час проведення експертизи, а також попереджається про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, в зв'язку з чим зазначений вище висновок не може бути визнаний належним доказом можливості виділу частки в натурі з майна, що є у спільній частковій власності, та не може бути покладений в основу судового рішення про виділ частки в натурі. До того ж, в ході судового розгляду цивільної справи ані позивач, ані відповідачі своїм правом заявити клопотання про призначення експертизи не скористалися.

Крім того, позивач в поданому нею позові, хоча і просить суд виділити їй частку в натурі з майна, що є у спільній частковій власності, але при цьому не конкретизує, в якій саме складовій частині об'єкта нерухомого майна розташовані приміщення, які пропонується виділити, їх номер, літера, оскільки спірний об'єкт нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, складається із трьох окремих будівель. Тому суд під час розгляду справи також враховує положення ч. 1 ст. 11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

З урахуванням викладеного, оскільки в позовній заяві, окрім вищевказаних обставин, іншого не наведено, жодних доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог в судовому засіданні встановлено не було, а визнання відповідачами позову суперечить вимогам закону, тому суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними.

Отже, з урахуванням зазначеного, суд вважає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження заявлених позовних вимог, а тому дані вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позову, оскільки відсутні передбачені законом підстави для виділення частки в натурі зі спільної часткової власності, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 356, 364 ЦК України, Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань ЖКГ України від 18 червня 2007 року № 55, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 липня 2007 року за № 774/14041, ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, 107, 208, 212 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділення частки в натурі зі спільної часткової власності відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

04.06.2014