Р І Ш Е Н Н Я Справа № 200/7428/13-ц

Ім'ям України Провадження № 2/200/2511/14

07 листопада 2014 року м. Дніпропетровськ

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого - судді Литвиненка І.Ю.

при секретарі - Голов'яшкіній В.І.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника третьої особи Берлова С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до територіальної громади м. Дніпропетровська, в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи - Сьома Дніпропетровська державна нотаріально контора та Дніпропетровське міське управління юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в травні 2014 року звернулися до суду із позовною заявою до відповідача - територіальної громади м. Дніпропетровська, в особі Дніпропетровської міської ради, прохаючи суд встановити факт, що їм та покійному ОСОБА_1 на праві власності у рівних частках належить квартира АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартиру АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3-5, 30-32).

Ухвалою суду від 18 вересня 2014 року до участі у розгляді справи залучено, як третіх осіб без права самостійних позовних вимог на стороні відповідача, Сьому Дніпропетровську державну нотаріальну контору та Дніпропетровське міське управління юстиції (а.с. 72).

В обґрунтування своїх позовних вимог вказали, що їм та покійному ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право спільної сумісної власності від 22 січня 2003 року, належить трикімнатна квартира АДРЕСА_1, в якій вони постійно проживали. ОСОБА_1 є чоловіком позивача ОСОБА_1 та батьком позивача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер. Після смерті ОСОБА_1 відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, а вони є спадкоємцями першої черги. В січні 2013 року ОСОБА_1 звернулась в Сьому Дніпропетровську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, надавши дублікат свідоцтва про право власності на квартиру, а ОСОБА_4 звернувся в цю ж нотаріальну контору із заявою про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1 Постановою державного нотаріуса Черновської Л.Г. від 19 квітня 2013 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю у неї оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру, який втрачений. Тому, вважають, що їх права на успадкування частини квартири після смерті ОСОБА_1 порушено і, посилаючись на норми ст.ст. 1216, 1217, 1261, 1268 ЦК України, прохали позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити позов у повному обсязі. Надала пояснення аналогічні тексту позовної заяви. Додатково пояснила, що у зв'язку з втратою оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, вона не може успадкувати після смерті чоловіка 1/3 частину вказаної квартири, яка йому належала за життя.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, позов прохав задовольнити (а.с. 69).

Представник Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори вважав, що позов підлягає задоволенню. Пояснив, що нотаріус не видав свідоцтво про право на спадщину, обґрунтовано, тому як відсутній оригінал правовстановлюючого документу.

Представник Дніпропетровської міської ради та Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, письмових заяв чи клопотань суду не надали (а.с. 76). Позивач та представник третьої особи не заперечували проти розгляду справи за відсутності зазначених учасників процесу. З цих підстав суд, спираючись на норми ст. 169 ЦПК України, розглянув справу за їх відсутності та ухвалив рішення.

Заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право спільної сумісної власності від 22 січня 2003 року, належить трикімнатна квартира АДРЕСА_1, в якій вони постійно проживали (а.с.12). Зазначене свідоцтво про право спільної сумісної власності було видане ОСОБА_1, а позивачі зазначені в ньому як члени його сім'ї. ОСОБА_1 є чоловіком позивача ОСОБА_1 та батьком позивача ОСОБА_4 (а.с.9-10). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер (а.с. 7). Після смерті ОСОБА_1 відкрилась спадщина на належну йому частину квартири АДРЕСА_1. Позивачі є спадкоємцями першої черги, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_1 немає. В січні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, надавши дублікат свідоцтва про право власності на квартиру, а ОСОБА_4 звернувся в цю ж нотаріальну контору із заявою про відмову від спадщини після смерті батька на користь матері ОСОБА_1 (а.с.19-20). Постановою державного нотаріуса Черновської Л.Г. від 19 квітня 2013 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю у неї оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру, який був втрачений ще за життя ОСОБА_1 (а.с.21). Листом відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ДМУЮ ГУЮ у Дніпропетровській області від 22 листопада 2013 року ОСОБА_1 роз'яснено, що проведення державної реєстрації прав власності на спірну квартиру на підставі дублікату свідоцтва про право власності не вбачається за можливе (а.с. 13-14). Згідно із довідкою про склад сім'ї, виданою КЖЕП № 36, станом на день смерті ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_1 та його син ОСОБА_4 (а.с.11).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з вимогами ст. 1261, ч. 1 ст. 1267, ч. 2 ст. 1274 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними; спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

З наведених норм чинного цивільного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивачі разом із померлим ОСОБА_1 є співвласниками квартирі АДРЕСА_1 у рівних частках. Оригінал правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 22 січня 2003 року, яке видано згідно з розпорядженням Дніпропетровської міської ради № 2/80-03 від 22 січня 2003 року, втрачений. Позивачі отримали дублікат свідоцтва. Позивач ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини на користь своєї матері ОСОБА_1, яка внаслідок цього є єдиною спадкоємицею майна покійного ОСОБА_1 Внаслідок втрати оригіналу правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на квартиру, державним нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю у неї оригіналу свідоцтва, а тому, право на спадкування нею майна свого чоловіка порушено і підлягає захисту. З цих підстав позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі у запропонований позивачами спосіб - шляхом встановлення того факту, що покійному ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності у рівних частках та визнанням за ОСОБА_6 права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 317, 319, 321, 392 ЦК України, ст.ст. 10-11, 15, 30, 36, 60, 74-76, 88, 169, 208, 212-215, 218, 293 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_4 - задовольнити у повному обсязі.

Визнати той факт, що покійному ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, квартира АДРЕСА_1, належить на праві власності у рівних частках.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом 10 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його проголошення, або протягом 10 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя І.Ю. Литвиненко