Справа № 524/2109/14-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2014 року м.Кременчук
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:
Головуючого судді Андрієць Д.Д.,
за участю секретаря Бєлєнького О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулася до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням
Позивач свої вимоги мотивували тим, що їй на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 27.11.1991 року належить квартира АДРЕСА_1. У вказаній квартирі значиться зареєстрованою колишня дружина її сина, ОСОБА_2 та онуки ОСОБА_3, ОСОБА_4 Відповідачі не проживають у даній квартирі, у добровільному порядку не бажають знятися з реєстрації. Плата за житло та комунальні послуги нараховується з урахування реєстрації у квартирі відповідачів, хоча оплату комунальних послуг вона здійснює самостійно. Крім того, вона не має можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належною їй на праві власності квартирою.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування АДРЕСА_2.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, визначених в позовній заяві.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 в судовому засіданні в задоволенні позову просили відмовити, посилались на письмові заперечення. Відповідачі підтвердили, що з 2004 року не проживають у спірній квартирі, однак стверджують, що залишили квартиру вимушено, оскільки колишній чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_7 бив її і вганяв з квартири. В подальшому між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 була досягнута домовленість про те, що ОСОБА_2 не буде вимагати погашення заборгованості по аліментах, а він в свою чергу не буде порушувати питання про зняття з реєстрації відповідачів.
Третя особа Автозаводський РВ м. Кременчука Управління державної міграційної служби України в Полтавській області в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що є матірю відповідача ОСОБА_2 Колишній чоловік доньки ОСОБА_7 вигнав її дітьми квартири АДРЕСА_3, у якій вони разом проживали.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 3 СК України, передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.
Статтями 64, 156 ЖК України, передбачено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. Якщо особи, перестали бути членами сім'ї власника, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як власник та члени його сім'ї.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва № 2029 про право власності на квартиру від 27.11.1991 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради народних депутатів Полтавської області на підставі рішення виконавчого комітету Автозаводської районної ради народних депутатів № 1105 від 05.09.1991 року, ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1. Вказане також підтверджується довідкою КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» № 61/5881 від 27.05.2014 року та копією технічного паспорту на дану квартиру.
У вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_1, її син -ОСОБА_7, колишня дружина сина - ОСОБА_2 та онуки - ОСОБА_3 і ОСОБА_4.
Реєстрація відповідачів у вказаній квартирі підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Полтавській області від 24.03.2014 року.
Довідка № 2 від 20.02.2014 року, видана Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку № 11 також підтверджує реєстрацію відповідачів у спірній квартирі.
З даної довідки слідує, що відповідачі не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_4 з травня 2004 року. Факт тривалого не проживання відповідача у спірній квартирі також підтверджується показами свідка ОСОБА_9 і не заперечується самими відповідачами.
Відповідачі не надали суду доказів, які б підтверджували те, що вони з поважних причин залишили житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 і були позбавлені можливості користуватися ним.
За таких обставин, враховуючи непроживання відповідачів у спірній квартирі більше року, суд приходить до висновку, що останні втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_5.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 14, 57 60, 208, 209, 212 215, 218 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування АДРЕСА_2.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: