Справа 206/6954/14-ц
Провадження 2/206/1612/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2014 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

при секретарі Кудрявцев Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1, про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП в порядку регресу,

встановив:

28 жовтня 2014 року цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу, передана до Самарського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року.

Ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2014 р. прийнято до розгляду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 серпня 2013 року між ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та ОСОБА_2 був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1633510, предметом якої є ризик цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу "ДЕУ НЕКСІЯ" державний номер АЕ 3584НІ. 12 листопада 2013 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "РЕНО" державний номер НОМЕР_1 було задано матеріального збитку. Згідно з довідкою ВДАІ та постановою Дарницького районного суду м. Києва дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем вимог ПДР України. До них звернулась постраждала сторона із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і було надано при цьому усі необхідні документи.

Ними було складено страховий акт № ДКЦВ-7363 та розрахунок страхового відшкодування до нього. ДТП було визнано страховим випадком, відповідно до полісу обов'язкового страхування № АС/1633510. Ними було здійснено виплату страхового відшкодування постраждалій внаслідок ДТП особі в розмірі: 4092 (чотири тисячі дев'яносто дві) грн. 75 коп. Позивач в повному обсязі виконав своє зобов'язання за полісом обов'язкового страхування. Однак, відповідач не звернувся у вказаний законом строк до позивача з письмовою заявою про настання страхового випадку,

В результаті виплати страхового відшкодування до них перейшло право зворотної вимоги (регресу) на отримання відшкодування від особи винної в заподіянні збитків, тобто до відповідача, оскільки він не виконав свого обов'язку щодо письмового повідомлення страховика про настання страхового випадку і позивачем відповідно були понесені збитки.

На підставі викладено, просять суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" - 4092 (чотири тисячі дев'яносто дві) грн. 75 коп. по відшкодуванню збитків, понесених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати зі сплати судового збору (а.с.1-2).

В судове засідання представник позивача не з'явився, надали до суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с.49).

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні. Пояснив, що він дійсно був винним у ДТП. Повідомив відразу потерпілу сторону про свою страхову компанію і надав всі реквізити, тому вважав, що цього достатньо. Страхова компанія відшкодувала шкоду відповідно до полісу. Пошкодження були незначними. Він був тверезий, автомобіль справний, проте була ожеледиця і сталося ДТП.

Третя особа ОСОБА_2, яка була залучена в процесі розгляду справи в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та просила відмовити. Пояснила, що вона є власником автомобілю "ДЕУ НЕКСІЯ" і з нею був укладений поліс обов'язкового страхування. Відповідач її чоловік, був за кермом автомобіля під час ДТП. Зазначила, що цивільно-правова відповідальність була застрахована і тому страхова повинна була відшкодовувати збитки, наразі у них немає таких коштів віддавати. Відповідач був тверезий, але було слизько. Він після ДТП надав всі реквізити страхової компанії і потерпіла сторона повідомила про ДТП і звернулася за виплатою.

Суд, заслухавши відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що 12.11.2013 року приблизно о 08:25 год., водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем "Daewoo Nexia" д/н АЕ 3584НІ по пр-ту Бажана, 3 в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів (а.с.7-9).

Вина відповідача ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 20 грудня 2013 року (а.с.10).

02 серпня 2013 року між ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та ОСОБА_2 був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1633510, предметом якої є ризик цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу "Daewoo Nexia" державний номер АЕ 3584НІ (а.с.4).

Власником автомобіля НОМЕР_2, якому були спричинені ушкодження, є ОСОБА_4, що підтверджується технічним паспортом (а.с.5).

В день ДТП 12 листопада 2013 року ОСОБА_4 повідомила ПАТ "СК "Українська страхова група" про дорожньо-транспортну пригоду від 12 листопада 2013 року (а.с.21-22).

05 березня 2014р. ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" склала страховий акт № ДКЦВ-7363 та розрахунок страхового відшкодування до нього в розмірі: 4092,75грн. (а.с.24-25).

З платіжного доручення № 5565 та розпорядження ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" про виплату страхового відшкодування від 06 березня 2014 року ОСОБА_4 перерахували страхове відшкодування в розмірі 4092,75 грн. згідно полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів № АС - 1633510 від 02 серпня 2013р. та страхового акту № ДКЦВ-7363 від 05 березня 2014р. (а.с.26-27).

20.06.2014 року ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" направляла ОСОБА_1 досудову вимогу вих. № 7460/1919УСГ (а.с.28).

Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із дослідженими в судовому засіданні доказами, суд доходить до наступного.

В силу п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водій забезпеченого транспортного засобу причетний до ДТП зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У відповідності до ст. 33.1.3. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси.

Згідно ст. 35.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» п. ґ передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника у разі, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Згідно із ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Положенням ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини та співвідношуючи їх з наведеними нормами права, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки само по собі не повідомлення відповідачем страхову компанію про страховий випадок не може бути підставою для задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відразу повідомив потерпілу сторону про поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1633510, предметом якої є ризик цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу "Daewoo Nexia" державний номер АЕ 3584НІ. Потерпіла сторона відразу звернулася до страхової компанії з заявою про страховий випадок.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Стаття 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на яку як правову підставу посилається позивач, не є імперативною нормою, яка категорично приписує стягнення виплачених страхових коштів лише за умови неповідомлення страхувальником про страховий випадок, а лише передбачає право страховика у такому випадку подати регресний позов до страхувальника у разі, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у ст. 33 Закону. У даному випадку страховик був повідомлений про страховий випадок, але потерпілою стороною, що не призвело до порушення жодних прав страховика. Формально позивач не виконав свого обовязку безпосереднього повідомлення страхової компанії, проте ця обставина на думку суду не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 4 8, 10, 11, 18, 57 60, 61, 88, 208, 209, 212 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков