Справа № 185/6943/14-ц
Провадження № 2/185/2861/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

01 жовтня 2014 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бабій С.О., при секретарі судового засідання Сліпченко С.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Павлограджитлосервіс» Павлоградської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, -

В С Т А Н О В И В :

08 липня 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яким просить суд солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з утримання будинків та прибудинкової території в сумі 3048,59 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 590 від 23.06.2010 року виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкової території визначено КП «Павлограджитлосервіс». Послуги з утримання будинків та прибудинкової території надаються з 02 серпня 2010 року. Нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 належить відповідачам. Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу України, п.7 «Правил користування приміщенням житлових будинків Комунальне підприємство „Павлограджитлосервіс", відповідно до „Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитками», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992 року № 572 -власники, наймачі, члени сім'ї наймача та орендарі жилих приміщень зобов'язані своєчасно вносити плату за обслуговування будинку і прибудинкової території, незалежно від наявності договірних відносин. Однак, боржники квартирну плату за послуги з утримання будинку та прибудинкової території підприємству не сплачують, хоча щомісяця отримують рахунки - повідомлення про сплату боргу за квартирну плату, але добровільно сплатити борг відмовляються. В результаті чого станом на 01.07.2014 року утворилась заборгованість перед підприємством в сумі 3048 грн. 59 коп.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та не заперечив проти прийняття заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не відомі.

З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1, та проживають за вказаною адресою.

Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

У відповідності до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитками, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року, власники, наймачі, члени сім'ї наймача та орендарі жилих приміщень зобов'язані своєчасно вносити плату за обслуговування будинку і прибудинкової території у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч.3 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Ст.ст.20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлений обовязок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором, а споживача - укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору. Ст.26 вказаного Закону визначено істотні умови договору між виконавцем/виробником та споживачем та визначено, що договір може містити інші умови за згодою сторін. Договір не може містити умов, що вводять додаткові види оплати послуг, не передбачені типовими договорами на надання житлово-комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Договір на надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення. Процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

При цьому, у відповідності до чинного законодавства України сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови лише при укладенні господарських договорів (ч.4 ст. 179 Господарського кодексу України), до яких договір, укладений між позивачем та відповідачем, не відноситься.

Судом встановлено, що між сторонами відсутній письмово укладений договір про надання послуг, в зв'язку з чим суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини безпосередньо з актів цивільного законодавства що регулюють відносини з приводу надання та отримання житлово-комунальних послуг.

За рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області №590 від 23.06.2010 року, позивача визначено виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкової території, зокрема, з обслуговування багатоквартирного будинку, в якому проживають відповідачі. Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 26.08.2008 № 1069 встановлено, що розмір тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється по кожному будинку окремо, залежно від кількісних показників фактичного надання послуг. Зазначеним рішенням також було затверджено тарифи на послуги по кожному будинку. Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 14.12.2011 № 1094 затверджено типовий перелік послуг, що входить до тарифу, порядок та періодичність їх надання. Зазначені рішення є чинними, у встановленому порядку не скасовані, а згідно ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування є обов'язковими до виконання на відповідній території.

На підтвердження своїх вимог позивач надав докази надання відповідачам за місцем проживання послуг з утримання будинку та прибудинкової території та витрат на здійснення цих послуг, які відображені у картках фактичної собівартості помісячно за період з 01.08.2010 року по 01.06.2014 року. З аналізу карток за оспорюваний період вбачається, що мешканцям будинку № 26 по вул. Гагаріна у м. Павлограді пред'являються фактичні витрати на: поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, прибирання прибудинкової території, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, дератизація, освітлення місць загального користування, обслуговування димовентиляційних каналів.

За надання вказаних послуг позивачем у відповідності до ч.2 ст. 162 ЖК України нараховувалася плата за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до даних інформації про стан особового рахунку 6-0002247, відкритого на ім'я ОСОБА_1, в період з серпня 2010 року по червень 2014 року, відповідачем оплата послуг з утримання будинку та прибудинкової території за оспорюваний період здійснювалася частково, на загальну суму 360 грн., внаслідок чого станом на липень 2014 року утворилася заборгованість в сумі 3048,59 грн.

Оскільки позивачем надавалися послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак відповідачі за надані послуги належним чином кошти не сплачували, внаслідок чого станом на липень 2014 року утворилася заборгованість з їх оплати на суму 3048,59 грн., суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості з оплати цих послуг з відповідачів.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11,57, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Павлограджитлосервіс» Павлоградської міської ради (р/р 1157, код ОКПО 37085472, МФО 300614, ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_4») заборгованість по оплаті за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 3 048 (три тисячі сорок вісім гривень) гривень 59 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Павлограджитлосервіс» Павлоградської міської ради (р/р 1157, код ОКПО 37085472, МФО 300614, ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_4») витрати по сплаті судового збору в сумі 81,20 грн. з кожного.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем у десятиденний строк з моменту отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяті днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5