У Х В А Л А

Іменем України

23 квітня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Куштана Б.П.

з участю секретаря : Савариної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на рішення Воловецького районного суду від 22 жовтня 2013 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Воловецького районного суду від 22 жовтня 2013 року відмовлено в задоволенні позову.

ПАТ ПриватБанк подав апеляційну скаргу в якій клопоче перед апеляційною інстанцією стосовно скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову. Мотивує, вимоги тим, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам норм процесуального та матеріального права.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник апелянта в особі ОСОБА_2 підтримала, вимоги скарги та просила задовольнити таку з наведених підстав.

Протягом судового розгляду судом першої інстанції встановлено, що між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 було укладено 03.03.2006 року кредитний договір який складається з Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою й ОСОБА_2 банку, що становить Договір про надання банківських послуг. Відповідно до нього ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22% річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте з позовом до суду ПАТ КБ ПриватБанк звернулось після спливу строку позовної давності, що є підставою для відхилення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка бере участь у справі, дослідивши матеріали справи й перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла до думки, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступних мотивів.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводом апеляційної скарги є те, що відповідач не звертався із заявою про припинення дії договору, а тому такий не припинив свою дію. А строк дії платіжної картки та строк дії кредитного договору, поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії платіжної картки.

Проте такі доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За правилами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі.

Звертаючись у суд із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором ПАТ КБ ПриватБанк виходив із того, що станом на 30.04.2013 року виникло право на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 6113,87 доларів США, що за курсом НБУ становить 48868,18 гривень.

При укладенні кредитного договору сторони виходили з вимог ст. 634 ЦК України у відповідності до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як слідує із Заяви від 03.03.2006 року ОСОБА_1 зазначив, що ознайомився та згідний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку. Та цим виразив свою згоду на те, що ця заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а.с. 10, 11-15, 15-17.

Зазначеною заявою також визначено, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. А погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості.

Виходячи зі змісту пунктів 3.1.1. і 5.4. Правил користування платіжною карткою строк дії Карти вказаний на лицевій стороні Карти (місяць і рік) та дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів по Кредиту визначено щомісячно, а строк погашення Кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на Картці (в полі MONTH).

Як зазначено в розрахунку заборгованості за договором №б/н від 03.03.2006 року укладеного з ОСОБА_1 станом на 30.04.2013 року, останні дії ОСОБА_1 по сплаті (погашенню) відсотків за користування кредитними коштами, мало місце 09.07.2009 року в сумі 7,46 доларів США, а.с. 6.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається із дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Матеріалами справи доведено, що в останнє ОСОБА_1 сплатив відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 7,46 доларів США, тільки 09.07.2009 року. Та інших платежів більше не здійснював.

За цих обставин, позовна давність за вимогами ПАТ КБ ПриватБанк про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, тобто із серпня 2009 року. Проте з позовом до суду, позивач звернувся лише 11.07.2013 року, тобто після спливу загальної позовної давності, тривалістю в три роки, а клопотання про поновлення такого не заявляв.

Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року в справі за № 6-14цс14. Та виходячи із припису ч. 2 ст. 214 ЦПК України, апеляційний суд при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, зобовязаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені в рішеннях прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу.

Слід також зазначити, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, який становить у межах двох років, тобто по березень 2008 року. Матеріали справи не містять доказів того, що дана платіжна картка була продовжена або видано нову, позивачем.

Як слідує із ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення ним рішення.

На виконання даної норми ОСОБА_1 подав 09.10.2013 року заяву про застосування судом у даному спорі позовної давності.

Позаяк доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та вище наведеного, а тому колегія суддів у відповідності до вимог передбачених ст. ст. 213, 308 ЦПК України дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін .

Ураховуючи з наведеного та керуючись вимогами статей 307, 308, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк відхилити.

Рішення Воловецького районного суду від 22 жовтня 2013 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили .

Головуючий : __________________

Судді : __________________

__________________