БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2119/13-ц
Провадження № 2/497/18/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2014 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

при секретарі судового засідання Суйчимезовій Х.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград Одеської області цивільну справу за позовом ПАТ "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Болградської районної райдержадміністрація, про стягнення заборгованості за Договорами відновлювальних кредитних ліній №№38 та 39 від 18.12.2007року,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" з позовом, яким просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 заборгованості за Договорами відновлювальних кредитних ліній №№38 та 39 від 18.12.2007року, в сумі 696093,11грн., та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 3441,00грн., посилаючись на те, що згідно Договору поруки №1, укладеного 18.12.2007р. у забезпечення виконання зобов'язань за кредитними Договорами №№38 та 39 від 18.12.2007року між позивачем і Селянським фермерським господарством "Статус",

відповідач ОСОБА_4 є поручителем, а 19.12.20007р. між позивачем і ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно 2-во поверхове домоволодіння, що складається з житлового будинку, магазину, надвірних споруд загальною площею 260,7кв.м. житловою - 102,6кв.м., що розташовані на земельній ділянці площею 102,6кв.м. земель місцевої Ради та 1000кв.м. - земель з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що, оскільки ОСОБА_4 є поручителем СФГ "Статус", яке не виконує свої зобов'язання за кредитними договорами, то стягнення боргу підлягає з поручителя.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вважаючи, що позивач пропустив строки звернення у судовому порядку до поручителя, пояснивши, що постановлення судом рішення про стягнення з нього, ОСОБА_4 боргу за кредитом, майже автоматично зверне стягнення на предмет іпотеки житловий будинок, де він мешкає з дружиною та сином, але це буде неправильно, оскільки умови, за яких між ним, як керівником СФГ і позивачем кредитні договори укладалися за одних умов, але вийшло так, що він підписав інші умови: він, як керівник СФГ брав кредит під 14%, з яких 10% сплачувала Держава; після того, як сталася економічна криза, йому довелося самому сплачувати усі відсотки зі штрафними санкціями, він звертався до Банку з проханням реструктуризації, Банк начебто перекредитував його, але підвищив ставку - до 20%, після чого, маючи на увазі предмет іпаотеки, не йшов на подальші домовленості про реструктуризацію; він, відповідач, має змогу сплачувати кредит частинами, адже продовжує займатися вирощуванням овочів, проте банк не хоче вивчати таку можливість і наполегливо бажає звернути стягнення заборгованості на будинок, де мешкає його родина.

Рзглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, але задоволенню не підлягає в повному обсязі за наступних підстав.

Між Позивачем та відповідачем ОСОБА_4 заборгованості за Договорами відновлювальних кредитних ліній №№38 та 39 від 18.12.2007року, в сумі 696093,11грн., та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 3441,00грн., посилаючись на те, що згідно Договору поруки №1, укладеного 18.12.2007р. у забезпечення виконання зобов'язань за кредитними Договорами №№38 та 39 від 18.12.2007року між позивачем і Селянським фермерським господарством "Статус", відповідач ОСОБА_4 є поручителем, а 19.12.20007р. між позивачем і ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно 2-во поверхове домоволодіння, що складається з житлового будинку, магазину, надвірних споруд загальною площею 260,7кв.м. житловою - 102,6кв.м., що розташовані на земельній ділянці площею 102,6кв.м. земель місцевої Ради та 1000кв.м. - земель з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Відповідно до ст.ст.509,525 ЦК України, зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, не допускається одностороння відмова від зобовязання; відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до умов договору поруки від 18.12.2007р. №1 між позивачем і відповідачем, та додаткових угод до цього договору "строк виконання зобов'язання" слід розуміти як встановлений кредитним договором строк, до закінчення якого боржник зобов'язаний в порядку, визхначеному кредитним договором, здійснити ті чи інші виплати на користь кредитора, зокрема, повернути суму кредиту чи ту його частину, нараховані відсотки за користування кредитолм, а також сплатити на користь кредитолра всі інші, передбачені кредитним договором платежі. Під строком виконання зобов'язання (строком платежу) слід розуміти інші строки, визначені в кредитному договорі моментом витребування. П.24 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012р., вказується, що слід враховувати, що прорука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців для настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову.

Оскільки суду не надано відомостей, що відповідач, як поручитель, отримував від позивача вимоги про погашення боргу, а строк звернення до суду перевищує шість місяців з дня настання строку для пред'явлення такої вимоги позивачем відповідачу, суд дійшов висновку, що позивачем пропущений строк звернення до поручителя за стягненням бборгу. І посилання на ст.1049 ЦК України у позові не відповідає обставинам справи, оскільки відповідач ОСОБА_4 в даному випадку не є позичальником, і до нього слід застосовувати дію закону про поруку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки ним пропущений строк звернення до поручителя за стягенням боргу.

Керуючись ст.ст.8,19,55,124 Конституції України, ст.ст.559п.4 ЦК України, ст.ст.10,60,131, 212-215,292,294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за Договорами відновлювальних кредитних ліній №№38 та 39 від 18.12.2007року, - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: