Справа № 445/439/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Постигача Б. А.

при секретарі Мацайло О.М.

розглянувши в судовому засіданні в м. Золочеві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

26 квітня 2013 року рішенням Золочівського районного суду Львівської області позов ОСОБА_1 задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 в її користь 18600 грн. і 500 доларів США боргу .

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 12.11.2013 року рішення суду залишено без зім , а апеляційна скарга ОСОБА_3 відхилена.

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_2 інфляційних витрат, а також 3 % від простроченої суми, що за її підрахунками становить 1039,6 грн.

В підтвердження позову зазначає, в листопаді 2012 року ОСОБА_2 позичив у неї гроші на загальній сумі 42800 грн., які зобов'язався повернути через місяць.

18.01.2014 року відповідачем повернуто лише частину коштів в сумі 22600 грн. після рішення суду.

У відповідності до вимог ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Прострочена сума становить 22600 грн. і за період з грудня 2012 року по січень 2014 року, відповідач повине сплатити їй 3 % річних , тобто 678 грн. і 361,60 грн. інфляційних втрат.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився вдруге , хоча був повідомлений про день розгляду справи , що підтверджено розпискою про вручення йому судової повістки .

Він подав письмове заперечення проти позову. Вказує в ньому , що в розписці не було вказано терміну виконання зобов`язання , а позивачка ніякої вимоги в порядку ст.530 ЦК України йому не пред`являла.

Тому суд вирішив справу в його відсутності і вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Оцінивши подані докази , суд прийшов до переконання , що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як видно з копії рішення Золочівського районого суду від 26.04.2013 року , то цим рішеням суд ухвалив стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 18600 грн. і 500 доларів США боргу .

З копії ухвали апеляційного суду Львівської області від 12.11.2013 року убачається , що це рішення суду залишено без змін , а апеляційна скарга ОСОБА_2 відхилена.

Районний суд в рішенні від 26.04.2013 року вказав , що ОСОБА_2 8.11.2012 року позичив у ОСОБА_1 38 800 грн. і 500 долірів США і повинен був повернути ці кошти до 8.12.2012 року.

У відповідності до ст.61 ч.3 ЦПК України обставини , встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ у який беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлені ці обставини.

Отже доведений є той факт , що відповідач повинен був повернути позивачці кошти до 8.12.2012 року.

Виконавчой лист про стягнення з відповідача боргу 18600 грн. і 500 долрів США був направлений у відділ державної виконавчої служби Золочівського районного упраління юстиції.

Як видно з заяви ОСОБА_1 від 17.01.2014 року то вона повідомила виконавчу сужбу , що ОСОБА_2 борг їй сплатив в повному обсязі.

У відповідності до ст.625 ЦК України боржник , який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 3 проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З розписки ОСОБА_2 від 8.11.2012 року видно , що у ній не було обумовлено сплати процентів.

Тому суд виходитиь з вимог ст.625 ч.2 ЦК , яка поширюється на ці правовідносини.

Отже , прострочення поверненя боргу , яке допустив відповідач тривало з 8.12.2012 року і до 17.01.2014 року.

Суму цього боргу позивачка вказала 22600 грн. , якщо врахувати перевод 500 доларів США на гривні. Без цього переводу прострочний борг відповідача становив 18 600 грн.

Термін просторочення за цей період становить 1 рік 1 місяць і 9 днів . Від суми 18600 грн. № річних становить 606,05 грн.

Провівши розрахунок інфляційних втрат суд встановив , що за період з 8.12.2012 року по 17.01.2014 року від суми 18600 грн. вони становлять більше ніж 361,60 грн.

Але , враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства , передбачений ст.11 ЦПК України , суд не може вийти за межі позовних висмог і тому стягненню з відповідача підлягає 361,60 грн. інфляційних втрат.

Отже , всього відповідач повинен сплатити ОСОБА_1 967,65 грн.

Що стосується інфляційних витрат щодо 500 доларів США , то діюче законодавство України щодо інфляції не поширюється на іноземну валюту , долари США , а тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 209, 212-215 ЦПК України , ст. 625 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 967,65 грн. грн. інфляційних втрат і 3 % річних від простроченого зобов`язання , а також 243,6 грн. судових витрат.

В задоволенні решти позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Золочівським районним судом за заявою сторін, які можуть подати таку заяву на протязі 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області на протязі 10 днів з дня відхилення заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя ОСОБА_6