Справа № 2-6967/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 грудня 2014 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Лозинської М.І.,

при секретарі Беленок А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ""Міський комерційний банк"" про стягнення суми банківського вкладу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 23.10.2014 року звернувся з позовом до ПАТ ""Міський комерційний банк"" про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, в якому просив стягнути на його користь суму вкладу за договором банківського вкладу №2630/08/178661 від 05.05.2014 року в розмірі 95625,86 грн.

Посилається на те, що 05.05.2014 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу №2630/08/178661 ""Сонячний етюд"" з виплатою відсотків щомісячно. Сума вкладу становила 90000,00 грн. з процентною ставкою 24,8 % річних строком на 92 календарні дні.

05.08.2014 року у зв'язку із спливом дії Договору позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про повернення вкладу за зазначеним Договором, проте листом Голови правління ПАТ ""Міський комерційний банк"" Грабовецького Д. вих. №123/6776 від 03.09.2014 року позивачу повідомлено, що кошти з його рахунку з обліку вкладів на вимогу НОМЕР_1 від 17.11.2011 року він має можливість знімати у відділенні, в якому обслуговується за наявності готівкових коштів в касі банку.

В свою чергу, кошти за вказаним договором позивачеві на день звернення до суду не були повернені та станом на 23.10.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 95625,86 грн., з яких: 90000,00 грн - депозитний вклад ; 5625,86 грн. - відсотки за користування з 06.05.2014 року п 05.08.2014 року.

Через канцелярію суду позивачем було надано заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, причини нявки суду не повідомив.

Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, враховуючи письмову заяву позивач, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що і надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст.ст. 1060, 1061 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу після закінчення терміну, встановленого договором, з виплатою вкладникові процентів на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Згідно зі ст. 47 Закону України ""Про банки та банківську діяльність"" банки мають право приймати вклади (депозити) від юридичних і фізичних осіб.

Згідно зі ст. 55 цього Закону відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів клієнту банку.

Судом встановлено, що 05.05.2014 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу №2630/08/178661 ""Сонячний етюд"" з виплатою відсотків щомісячно. Сума вкладу становила 90000,00 грн. з процентною ставкою 24,8 % річних строком на 92 календарні дні

Строк закінчення договору згідно з п.п.1 Статті 1 Договору є 05 серпня 2014 року.

05.08.2014 року у зв'язку із закінченням дії Договору позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про повернення вкладу за зазначеним Договором, проте листом Голови правління ПАТ ""Міський комерційний банк"" Грабовецького Д. вих. №123/6776 від 03.09.2014 року позивачу повідомлено, що кошти з його рахунку з обліку вкладів на вимогу НОМЕР_1 від 17.11.2011 року він має можливість знімати у відділенні, в якому обслуговується за наявності готівкових коштів в касі банку.

В свою чергу, кошти за вказаним договором позивачеві на день звернення до суду не були повернені та станом на 23.10.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 95625,86 грн., з яких: 90000,00 грн. - депозитний вклад ; 5625,86 грн. - відсотки за користування з 06.05.2014 року по 05.08.2014 року.

Згідно зі ст.1 Закону України ""Про банки і банківську діяльність"" банківськими рахунками виступають рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнта і контрагентів, та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів. Відповідно до положень цієї статті операції за рахунком - це сукупність банківських операцій по зарахуванню, видачі або перерахуванню грошових коштів. При цьому під видачею розуміється операція по списанню грошових коштів із рахунка клієнта і видача їх готівкою.

Відповідно до ст. 7 Закону України ""Про платіжні системи та переказ грошей в Україні"" основними видами рахунків, залежно від їх призначення, є поточні та депозитні (вкладні) рахунки.

Поточним рахунком визнається рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей та для здійснення усіх видів операцій за цим рахунком відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Поточні рахунки відкриваються фізичним особам для зберігання коштів, отримання готівки та проведення безготівкових рахунків у національній валюті з юридичними та іншими фізичними особами.

Згідно ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 16 ЦК України у разі порушення цивільного права, особа має право на його захист шляхом примусового виконання обов'язку в натурі.

Таким чином, беручи до уваги факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором банківського рахунку з обліку вкладів на вимогу НОМЕР_1, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з ПАТ ""Міський Комерційний Банк"" на його користь грошових коштів у розмірі 95625,86 грн., з яких: 90000,00 грн. - депозитний вклад ; 5625,86 грн. - відсотки за користування з 06.05.2014 року по 05.08.2014 року.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В порядку розподілу судових витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 956,26 грн.

Керуючись ЗУ ""Про банки і банківську діяльність"", ст.ст. 509, 526, 527, 530, 610, 611, 1058, 1060, 1061, 1066, 1068, 1074, ЦК України, , ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ""Міський комерційний банк"" про стягнення суми банківського вкладу задовольнити .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ""Міський комерційний банк"" на користь ОСОБА_1 суму строкового банківського вкладу за договором № 2630/08/178661, що надійшла на рахунок з обліку вкладів на вимогу НОМЕР_1 у розмірі 95625,86 грн., з яких: 90000,00 грн. - депозитний вклад ; 5625,86 грн. - відсотки за користування з 06.05.2014 року по 05.08.2014 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ""Міський комерційний банк"" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 956,26 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: