АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.,

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 липня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

Справа №798/5743/2014
№ апеляційного провадження:22-ц-796/12677/2014
Головуючий у суді першої інстанції: Заєць Т.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: СтрижеусА.М.
В С Т А Н О В И Л А:

Представник ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, зареєстрованого ВРАЦС Голосіївського РУЮ м. Києва 30 жовтня 2010 року, актовий запис за №947, стягнення аліментів на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 гривень щомісячно, з моменту звернення до суду та досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 30 жовтня 2010 року сторони зареєстрували шлюб, в якому у сторін народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Починаючи з вересня 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб існує формально, а тому подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач проживає окремо, батьківський обов'язок по утриманню та вихованню дитини не виконує.

Рішенням Святошинського районного суду від 16 липня 2014 року позов задоволено частково.

Шлюб, зареєстрований 30.10.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, між ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №947 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_2 дошлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ІН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, ІН: НОМЕР_2) на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти у розмірі 1 000 гривень щомісячно, починаючи з 08.04.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачем ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати в частині стягнення аліментів у розмірі 1000 гривень та ухвалити нове, яким задовольнити позов позивача частково, а саме в розмірі згідно ч.2 ст.182 СК України - не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цих межах, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 30 жовтня 2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с.5, 6).

З вересня 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства подружжя не веде, сторони не мають спільного бюджету, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, задовольняючи позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам

З вересня 2013 року сторони по справі не проживають однією сім'єю, малолітній ОСОБА_6 проживає разом з позивачкою ОСОБА_2

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зважаючи, що відповідач є працездатним, але не працює та не має постійного доходу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів відповідає вимогам закону.

Виходячи з загальних засад щодо сплати аліментів на утримання дитини, колегія суддів вважає, що в апеляційній скарзі відсутні доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи в апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Крім того, рішення суду не позбавляє відповідача права відповідно до ст.192 СК України звертатися до суду із вимогами про зменшення розміру визначених аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргувідповідача ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: