У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Леміш О.М .,

при секретарі Химинець О.Я.,

розглянувши подання головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон гр. ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець МВ ДВС Ужгородського МРУЮ звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження гр. ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у МВ ДВС знаходиться виконавче провадження ЄДРВП № 19554842 з примусового виконання виконавчого листа № 2п-3234/10 від 23.04.2010 року про стягнення з гр. ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей сина, Андрія, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки, Катерини, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 20 січня 2010 року до досягнення ними повноліття . Однак боржник систематично ухиляється від виконання обовязків, покладених на нього рішенням суду, чим порушує норми чинного законодавства. Саме тому, на думку державного виконавця, подання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 377 - 1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Представник МВ ДВС Ужгородського МРУЮ просив суд провести розгляд подання у їх відсутності, про що зазначив у прохальній частині такого.

Розглянувши подання, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Статтею ст. 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а у громадянина України, який має паспорт, паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, якщо, зокрема:

-діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України;

-він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Таким чином, Законом України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України визначено підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон та зазначаються способи здійснення таких обмежень:

шляхом відмови у видачі паспорта;

шляхом затримання;

шляхом вилучення паспорта.

До того ж у п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

У документах, поданих державним виконавцем на підтвердження того, що гр. ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, виявлені невідповідності, зокрема щодо дати народження гр. ОСОБА_1, яка зазначена у довідці від відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області, та в інших документах, що не дає суду можливості достовірно встановити належність закордонного паспорта саме гр. ОСОБА_1

Окрім того державним виконавцем не зазначено, яким саме способом це обмеження має реалізовуватись, що є вирішальним фактором при прийнятті рішення про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Посилання державного виконавця на норму ст. 377-1 ЦПК України, як на норму, якою регламентовано порядок розгляду судами питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), не дає суду правової підстави вирішити питання про тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника, без спеціальної матеріальної норми, як це передбачено Конституцією України.

Інших правових підстав для обмеження у праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_1 державний виконавець не навів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон гр. ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3М