Справа № 361/9632/14-ц
Провадження № 2/361/3546/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Телепі Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом приватного підприємства "Лтава 2007" до ОСОБА_1 про визнання права власності на будівельні матеріали

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ПП "Лтава 2007" звернулося до суду із даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на будівельні матеріали, використані при будівництві павільйону за адресою м. Бровари, АДРЕСА_1, а саме вагонку у кількості 160 кв.м, кутик металевий у кількості 83,0 кв.м, склопакет у кількості 5 штук на загальну суму 10000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 27 квітня 2009 року між підприємством та ОСОБА_1, укладено договір підряду № 03, за яким замовник доручив, а підрядник зобов'язався на власний ризик виконати роботи з будівництва павільйону.

Відповідно до умов договору, а саме 4.1 та 4.2 підрядні роботи виконуються із власних матеріалів підрядника вагонки у кількості 160 кв. м, кутику металевого у кількості 83,0 кв. м; склопакету у кількості 5 штук.

Згідно із п. 5.1 вартість та витрати по виконанню робіт визначаються згідно із технічним завданням наданим замовником і складають 3672 грн.

На підставі договору підрядник зобов'язався розпочати виконання робіт протягом трьох днів з моменту надання матеріалів, інструменту та необхідної документації протягом тридцяти днів з правом дострокового виконання.

Далі зазначає, що після підписання договору підряду ОСОБА_1 забезпечив всі необхідні умови для виконання робіт. У період з квітня по листопад 2009 року ними здійснено будівельні роботи щодо вищевказаного павільйону в обсязі та розмірі вказаному у договорі та відповідному кошторисі. У подальшому строки виконання робіт продовжувалися з урахуванням їх значності.

Пунктом 10.1 договору визначено, що здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами протягом трьох днів з моменту повідомлення замовника про готовність предмету підряду до приймання.

У листопаді 2009 року підприємство повідомило відповідача про завершення всіх підрядних робіт за договором, необхідність підписання акту приймання-передачі та проведення остаточного розрахунку за фактично збудований новий павільйон.

25.11.2009 та 28.10.2011 року на адресу відповідача направлено претензії щодо необхідності проведення оплати у розмірі 10000 грн., які залишені останнім без реагування.

Враховуючи строки укладення договору та фактичного виконання робіт 27.04.2012 року підприємством складено акту прийому-передачі виконаних робіт по договору підряду від 27.04.2009 року, який не підписаний відповідачем. Чергова претензія від 28.11.2013 року з вимогою сплатити вартість залишена без реагування та пояснень.

Пунктом 7.6. договору підряду передбачено, що у випадку не проведення розрахунку підрядник має право звернутися до суду із вимогою про набуття права власності на виконані роботи та використані матеріали.

Відповідно до висновку ринкова вартість павільйону згідно із договором підряду та акту приймання-передачі виконаних робіт складає 10000 грн. З підстав визнання права власності на будівельні матеріали змушене звернутися до суду.

У судовому засіданні представник позивача директор ПП "Лтава 2007" Гонтовий А.І. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання даної справи у його відсутності позовні вимоги не визнає, так як будівництво павільйону здійснювалося за рахунок придбаного ним матеріалу.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), зокрема із правочинів.

До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (частина третя статті 331 ЦК), відтак статтею 331 ЦК не передбачено можливості визнання права власності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку.

Статтею 328 ЦПК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності

Судом встановлено, що 27.04.2009 року між сторонами по даній праві укладено договір підряду, за умовами якого замовник доручив, а підрядник зобов'язався на власний ризик виконати роботи з будівництва павільйону.

З матеріалів справи вбачається, що 27.11.2006 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу, зареєстрованого у реєстрі за № 14355 придбав у власність павільйон за адресою АДРЕСА_1

Умовами пунктів 4.1 та 4.2 договору підряду передбачено, що роботи виконуються із власних матеріалів підрядника:, а саме вагонки у кількості 160 кв. м, кутику металевого у кількості 83,0 кв. м; склопакету у кількості 5 штук.

Відповідно до товарного чеку 22.04.2009 року ПП "Лтава 2007" придбано в ПП ОСОБА_3 вагонку у кількості 160 кв. м, кутик металевий у кількості 83,0 кв. м; склопакет у кількості 5 штук.

Факт придбання підприємством вказаних матеріалів та сплату їх вартості є доведеним, так як будь-яких доказів, які б спростовували зазначені обставини відповідач до суду не подав. Крім того, умовами договору визначено, що підрядні роботи виконуються із матеріалів підрядника.

Відповідно до п. 8.1 та 8.2 договору підрядник зобов'язується розпочати виконання робіт протягом трьох днів з моменту надання матеріалів, інструменту та необхідної документації. Підрядник зобов'язується виконувати роботу протягом тридцяти днів з правом дострокового виконання.

Умовами договору підряду, а саме 10.1 визначено, що здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами протягом трьох днів з моменту повідомлення замовника про готовність предмету підряду до приймання.

З матеріалів справи вбачається, що 25.11.2009 року ПП "Лтава 2007" направило на адресу відповідача ОСОБА_1 претензію щодо погашення суми заборгованості за договором підряду у розмірі 10000 грн.

28.10.2011 року та 28.11.2013 року направлено аналогічні за змістом претензії, які фактично залишені відповідачем без реагування.

27.04.2012 року ПП "Лтава 2007" підготувало акт прийому -передачі виконаних робіт за договором підряду від 27.04.2009 року, в якому зазначено про своєчасне та у повному обсязі виконання робіт за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до звіту про оцінку майна: вартість об'єкту згідно із договором підряду від 27.04.2009 року - павільйону станом на 28.04.2009 року складає 10004 грн.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При розгляді даної справи достовірно встановлено, що відповідач умови договору підряду щодо проведення розрахунку вартості виконаних робіт не виконав. У зв'язку із порушення умов зобов'язання настають правові наслідки передбачені договором або законом.

Пунктом 7.6. договору підряду передбачено, що у випадку не проведення розрахунку підрядник має право звернутися до суду із вимогою про набуття права власності на виконані роботи та використані матеріали.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), зокрема із правочинів.

До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (частина третя статті 331 ЦК), відтак статтею 331 ЦК не передбачено можливості визнання права власності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку.

Статтею 328 ЦПК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Правилами ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Так, при розгляді даної справи по суті встановлено, що позивач за власні кошти придбав будівельні матеріали для будівництва павільйону у АДРЕСА_1 При цьому відповідач будь-яких доказів, які б підтверджували обставини, що будівництво павільйону здійснювалося за рахунок придбаних ним матеріалів, суду не надав, доводів позивача не спростував.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за приватним підприємством "Лтава 2007" право власності на будівельні матеріали, використані при будівництві павільйону за адресою м. Бровари, АДРЕСА_1, а саме вагонку у кількості 160 кв. м, кутик металевий у кількості 83,0 кв. м; склопакет у кількості 5 штук.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. П. Маценко