Справа № 426/224/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року Сватівський районний суд

Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

при секретарі Фурсової Н.В.

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні зала суду міста Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Сватівської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку(пай) при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому прохає суд визнати право за ним на земельну частку (пай) при приватизації земель КСП «Коломийчанське» Сватівського району Луганської області та зобовязати Сватівську районну державну адміністрацію Луганської області внести його, які мають право на отримання земельної частки (паю) на землях Коломийчанської сільської ради Сватівського району Луганської області. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 10 вересня 1998 року він був прийнятий у члени КСП «Коломийчанське» Сватівського району на роботу слюсарем на водокачку. У звязку з реорганізацією підприємства у 2000 році він був переоформлений у агрофірму «Лан» на таку ж посаду, де працює по теперішній час. Вважає, що має право на земельний пай, оскільки він у травні 1998 року переселився у сільську місцевість і з вересня 1998 року став членом КСП «Коломийчанське» Сватівського району і комісія по розпаюванню зобовязана була його включити в додаткові списки на отримання земельного паю.

В судовому засіданні позивач та його представник наполягають на задоволенні позову, вважають, що є всі передбачені законодавством підстави для внесення ОСОБА_2 в списки на отримання паю.

Представник відповідача позов не визнав та вважає, що відсутні підстави для його задоволення.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить враховуючи наступні обставини:

Позивач 10 вересня 1998 року був прийнятий у члени КСП «Коломийчанське» Сватівського району слюсарем на водокачку і 14.03.2000 року звільнений із членів КСП у звязку з реорганізацією підприємства. 15.03.2000 року прийнятий на цю ж посаду у Агрофірму «Лан» Сватівського району де і працює по теперішній час. Цей факти підтверджується даними трудової книжки позивача ( а.с. 9).

Відповідно до ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи обєктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Також відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №72095 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Встановити, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Відповідно до ч. 9 ст. 25 Земельного кодексу України органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Вказані особи мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

В судовому засіданні встановлено, що позивач переселився в сільську місцевість і зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 26 грудня 1997 року, що підтверджується даними паспорта на імя позивача ( а.с. 7). Перед цим він мешкав в місті Лисичанськ Луганської області та навчався в ПТУ №52, що підтверджується записом №1 та №2 в його трудовій книжці (а.с. 9).

Таким чином відповідно до вищевказаного Указу Президента України позивач є особою, яка переселилася в сільську місцевість і була прийнята до членів КСП «Коломийчанське» Сватівського району і це є підставою для передачі позивачу зі створеного відповідно до вищевказаного Указу Президента України резервного фонду земельної ділянки у приватну власність.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» Сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості):

розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку;

приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості);

уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);

уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв);

укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення технічної документації, яка необхідна для складання документів, що

посвідчують право власності на земельну ділянку, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету;

сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення технічної документації, яка необхідна для складання документів, що

посвідчують право на земельну ділянку, якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги

тощо;

надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);

розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), в порядку, визначеному цим Законом;

оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку;

приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).

Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Таким чином, відповідно до цієї норми, відповідач в межах своїх повноважень зобовязаний був надати землевпорядній організації уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) та включити в цей список позивача як особу, яка переселилася в сільську місцевість і була прийнята до членів КСП «Коломийчанське» а також прийняти рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку позивачу.

Посилання представника відповідача на ті обставини, що на момент видачі Державного акту на право колективної власності на землю серії ЛГ № 313000003 від 13 січня 1995 року позивач був відсутній у списку, що додається до цього акту, і це є підставою для відмови в задоволенні позову, є необґрунтованими та суперечать вимогам вищенаведених норм матеріального права, тому суд такі доводи до уваги не бере.

Вищевикладені обставини є підставою для задоволення цього позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись

Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №72095 1995;

ст. 25 Земельного кодексу України;

ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»;

ст.ст. 10, 11, 60, 88, 154, 212-215 ЦПК України

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Сватівської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку(пай) при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств - задовольнити.

Визнати право ОСОБА_2 на земельну частку (пай) при приватизації земель КСП «Коломийчанське» Сватівського району Луганської області та зобовязати Сватівську районну державну адміністрацію Луганської області внести ОСОБА_2 до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) на землях Коломийчанської сільської ради Сватівського району Луганської області.

Стягнути зі Сватівської районної державної адміністрації Луганської області на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 244 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Луганської області через Сватівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_4