Справа № 202/9246/14-ц
25 грудня 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - Шклярука Д.С.
при секретарі - Пугач Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 вказує на те, що на праві приватної власності їй належить автомобіль «BMW Х-6», легковий універсал, номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, який вона передала у володіння і користування своєму сину ОСОБА_3.
Згідно адміністративного протоколу, складеному органами ДАІ та постанови ВДАІ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 18 вересня 2012 р. про відмову в порушенні кримінальної справи, причиною ДТП та пошкодження її автомобіля стало порушення відповідачем - пішоходом ОСОБА_2 вимог п.1.3, 1.5, 4.7, та 4.14 «б» Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_2, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння перед виходом на проїзну частину дороги в невстановленому для переходу місці не переконався у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, вибіг на смугу руху автомобіля «BMW Х-6», номерний знак НОМЕР_1, безпосередньо перед ним, внаслідок чого і відбувся наїзд автомобіля на нього та механічні пошкодження автомобіля.
В діях водія ОСОБА_3 порушень вимог Правил дорожнього руху України органами ДАІ не встановлено.
Факт належності їй автомобіля на праві власності підтверджується свідоцтвом про його реєстрацію.
Порушення відповідачем ПДР України, які стали причиною пошкодження автомобіля підтверджуються протоколом адміністративного правопорушення, постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 18.09.2012 р.
Вартість ремонту отриманих автомобілем пошкоджень та оплати ремонту підтверджується заказом нарядом Приватного виробничо-комерційного підприємства «Ніколь», актом виконаних робіт від 12.10.2012 р., рахунком фактурою та квитанцією до прибуткового касового ордеру №1633 від 12.10.2012 р.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про місце та час судового засідання, завчасно надала заяву, якою сповістила про можливість розгляду справи за її відсутності, просила пред'явлений нею позов задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду і вирішення справи.
Відповідач заперечень проти позову не надав, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, заперечень не надав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням даного рішення заочно.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
13 вересня 2012 року, близько 02:30 години, в м. Дніпропетровську, по вул. М.Малиновського, з боку мосту № 2 в напрямку Мерефо-Херсонського мосту, рухався автомобіль «BMW Х-6», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, який під час руху, в районі будинку № 6, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходився у стані алкогольного сп'яніння та перебігав проїзну частину дороги зліва направо за напрямком руху автомобіля, і вибіг на проїзну частину перед самим автомобілем. В наслідок ДТП пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у виді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Автомобіль «BMW Х-6», номерний знак НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження.
Під час дослідчої перевірки було встановлено, що вищевказана ДТП відбулася в результаті порушення пішоходом ОСОБА_2 вимог п. 1.3, 1.5, 4.7, 4.14 Правил дорожнього руху України. В діях водія ОСОБА_3 порушень ПДР України не встановлено.
Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі, з огляду на п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
За змістом ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
За змістом ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі… відшкодовується особою, яка її завдала…
Згідно із вимогами постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 р. суди при розгляді цивільних справ про відшкодування моральної (немайнової) шкоди повинні керуватися наступним: п. 4 позивач повинен зазначити, в чому саме полягає шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується; п. 5 ч. 2 - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні; п. 9 - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Враховуючи, що з вини відповідача ОСОБА_2 сталася вищевказана дорожньо-транспортна пригода, матеріальну шкоду від якої завдано майну позивача, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення із нього на користь позивачки витрат, що були здійснені на відновлювальний ремонт автомобіля законні обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки сума коштів, що була сплачена за відновлювальний ремонт автомобіля, що був пошкоджений з вини відповідача, підтверджується дослідженим у судовому засіданні письмовими доказами.
В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити, оскільки позивачкою не надано доказів того, що внаслідок пошкодження автомобіля, тобто власного транспортного засобу, вона відчувала будь-які переживання та душевні страждання пов'язані із пошкодженням автомобіля, в неї погіршився стан самопочуття і здоров'я в цілому.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України на рахунок відповідача також відносяться судові витрати.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 79, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 580 (п'ятсот вісімдесят) грн. 65 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Д.С. Шклярук