Справа № 477/3049/14-ц
Провадження № 2-о/477/106/14
У Х В А Л А

19 грудня 2014 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А.А., вивчивши заяву ОСОБА_1, зацікавлені особи Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, Миколаївський обласний центр обліку бездомних громадян, про встановлення факту, що має юридичне значення, а також додані до зави матеріали,

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2014 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання на території України, а саме: в м.Южноукраїнськ Миколаївської області, вул.Дружби народів,8, к.235 для підтвердження громадянства.

Положенням ч.1 ст.234 ЦПК України передбачено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав .

Згідно ч.1 ст.257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

У відповідності до ст.3 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Згідно довідки СТ Вечірня Зоря за №20 від 12.10.2014 року ОСОБА_1 з 2005 року по теперішній час постійно мешкає на території СТ Вечірня Зоря по вул.Березова, 152 на садовій ділянці, що не є житлом в розумінні ст.3 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні.

Загальні норми підсудності, визначені главою 1 ЦПК України, зокрема, ст.110 цього Кодексу передбачає, що за вибором позивача може бути пред'явлений позов за його зареєстрованим місцем проживання чи перебування. При цьому відповідно до п.9 ст.110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Тому суд вважає за необхідне застосувати загальні правила підсудності норми ст.110 ЦПК України, що регулюють підсудність, відповідно до яких заява може бути подана до суду за зареєстрованим місцем проживання чи перебування особи (п.9 ст.110 ЦПК України).

На підставі положення ч.1 ст.6 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Згідно копії паспорту, останнім зареєстрованим місцем проживання заявника є м.Южноукраїнськ. Крім того, відповідно до довідки Миколаївського обласного центру обліку бездомних громадян за №01/139 від 10.06.2013 року заявника ОСОБА_1 було взято на облік в Миколаївському обласному центрі обліку бездомних громадян за адресою: м.Миколаїв, вул.Іванова, 21.

Таким чином, виходячи з загальних правил підсудності, суд приходить до висновку про непідсудність зазначеної заяви Жовтневому районному суду Миколаївської області. У зв'язку з чим підлягає поверненню заявнику для подачі до належного суду на підставі п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.110, 121, 257, 208 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлені особи Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, Миколаївський обласний центр обліку бездомних громадян, про встановлення факту, що має юридичне значення, - повернути заявнику.

Роз'яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.А.Саукова