Справа № 450/1250/14-ц Провадження № 2/450/1165/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2014 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

при секретарі Стельмащук Н. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідачів солідарно борг в сумі 215482,00 (двісті п'ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят дві гривні 00 копійок) гривень, з них: 197200,00 грн. - основний борг; 18282,00 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона, позивач, на прохання відповідача, ОСОБА_2, позичила останньому грошові кошти на загальну суму в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) доларів США. На підтвердження укладеного договору позики Відповідачем було видано їй розписку із зазначенням вищевказаної суми та терміну повернення коштів. ОСОБА_2, переконав позивачку, що він успішний підприємець, в звязку із світовою фінансовою кризою в нього виникли великі труднощі, як в бізнесі, так і у сімї і для того, щоб знову розпочати сімейний бізнес, саме такої суми йому необхідно.Відповідно до умов зазначених у розписці ОСОБА_2 зобовязувався повернути позичені кошти 15.05.2011 року.У зазначений строк Відповідач борг не повернув. На прохання позивачки, а потім вимоги, ОСОБА_2 не реагував, постійноїї уникав, вказуючи, що жодних коштів повертати не буде. В кінці 2011 року ОСОБА_1 попала в ДТП, де отримала травми. Ряд операцій, курс лікування та реабілітації був досить дорогим та тривав цілий рік, а грошей, щоб все це оплатити не було. Матеріальне становище у сімї позивачки на даний час є досить скрутним, оскільки проживає сама без чоловіка і на її утриманні знаходиться син - ОСОБА_4 Свою вимогу звертає до відповідачів, оскільки, як їй відомо, вони є подружжям і кошти позичали для розвитку сімейного бізнесу. Просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов із зазначених у ньому підстав. Просить задоволити його в повному обсязі. Пояснила, що звернулась із позов про стягнення коштів, які одержані ОСОБА_2 солідарно із ОСОБА_3, оскільки вони є подружжям, кошти ними позичались на розвиток сімейного бізнесу, майно яке належить ОСОБА_5 зареєстроване на ОСОБА_3 Свідченням цього є представлена в судове засідання позивачкою ксерокопія державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, яка розташована в с.Грибовичі, Жовківського району, Львівської області, який видано на імя ОСОБА_3. Ксерокопія даного акту передано позивачці відповідачем при обговорені умов мирової угоди, які останньою були відхилені у звязку із не співмірністю вартості земельної ділянки із сумою боргу.

Відповідач повторно в судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи в звязку з неможливістю прибути в судове засідання без долучення документів, які підтверджують поважність причини такої неявки. В звязку з тим, суд визнав неявку відповідача неповажною та продовжив розгляд справи за його відсутності.

Суд дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_6 29.01.2011 року, та зобовязався повернути позику 15 травня 2011 року, що стверджується текстом розписки, яка складається з рукописного тексту, копія якої міститься в матеріалах справи. Оригінал розписки оглянуто в судовому засіданні.

Оскільки позивач вказує, що зазначені вище кошти в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) доларів США були отримані відповідачем у власність для їх використання та в подальшому підлягали поверненню до 15 травня 2014 року, суд вважає, що між сторонами був укладений договір позики у відповідності до ч. 1 ст.1046 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконані грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Станом на 14 травня 2014 року, внаслідок невиконання ОСОБА_2 грошового зобов'язання перед ОСОБА_1 збільшилась сума боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми. Так, сума трьох процентів становить 1576 (тисяча пятсот сімдесят шість) доларів США еквівалентно 18 282 (вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят дві) гривень, за офіційним курсом НБУ станом 14 травня 2014 року (за 1 долар - 11, 6 грн.). В період з травня 2012 року 17000 * 0,03 = 510 доларів США, що в еквіваленті становить 5916 грн; в період з травня 2013 року (17000 + 510) * 0,03 = 525 доларів США, що в еквіваленті становить 6090 грн.; в період з травня 2014 року (17000 + 510+525 ) * 0,03 = 541 долар США, що в еквіваленті становить 6276 грн.;

Загальна сума заборгованості Відповідача становить 17 000 (сімнадцять тисяч) (основний борг) + 1576 (тисяча пятсот сімдесят шість) - (три відсотки річних за три роки) разом 18 576 вісімнадцять тисяч пятсот сімдесят шість) доларів США еквівалентно 215 482 (двісті п'ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят дві) гривні.

Судом встановлено, що відповідач на момент винесення рішення по справі позивачеві повну суму позики не повернули, тобто, зобовязання взяте на себе не виконав.

Зважаючи, що відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є подружжям, кошти позичені у позивачки повинні були бути спрямовані на розвиток сімейного бізнесу, а відтак стягнення коштів за вказаним позовом повинно здійснюватися з відповідачів в солідарному порядку.

З огляду на вищенаведене, беручи до уваги, що між сторонами дійсно був укладений договір позики, а ОСОБА_2 не повернув ОСОБА_1 позику, в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) доларів США., доведено повністю, а тому підлягає стягненню з відповідачів в користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З огляду на вищенаведене, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2276,62 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22, 526, 530, 625, 1046, 1047, 1048 ЦК України, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 197 200 (сто дев`яносто сiм тисяч двiстi гривень 00 копiйок) гривень основного боргу та 18282 (вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят дві гривнi 00 копiйок) гривень 3 % річних, а всього 215482 (двiстi п`ятнадцять тисяч чотириста вiсiмдесят двi гривнi 00 копiйок) гривень заборгованості.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2276,62 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяІ. І. Мельничук