15.05.2014 6/311/56/2014
У Х В А Л А

15 травня 2014 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Кочевої І.В., при секретарі Кириченко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника відділу держаної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області про тимчасове обмеження права боржника ОСОБА_1 на виїзд за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

В поданні ставиться питання про тимчасове обмеження громадянина боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх обовязків за виконавчим листом №2/311/536/2013, виданим 29 квітня 2013 року Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини усіх видів щомісячного заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, починаючи стягнення з 03 квітня 2013 року.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 17 травня 2013 року направлена сторонам держвиконавцем для відома рекомендованою поштою.

За виконавчим провадженням держвиконавцем було направлено запити до реєструючих органів щодо наявності у боржника майна на праві власності, на які були отримані відповіді про відсутність зареєстрованого права власності боржника на майно.

На виклик державного виконавця від 17 травня 2013 року боржник не зявився. 28 квітня 2013 року держвиконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, копія якої направлена сторонам виконавчого провадження та у відповідні органи і установи. Вжитими держвиконавцем заходами було встановлено, що боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4.

18 квітня 2014 року держвиконавцем було здійснено вихід за адресою проживання боржника:АДРЕСА_1 для перевірки майнового стану боржника, проте двері ніхто не відчинив. Від сусідів боржника державиконавцю стало відомо про те, що боржник планує виїхати за межі України. Боржником заборгованість по аліментам не сплачується в повному обсязі і в повному розмірі, станом на 28 квітня 2014 року заборгованість становить 5564 грн. 18 коп.

Виконавче провадження перебуває на виконанні у державного виконавця Кондратенко Є.М. Заст.начальника ВДВС вважає, що є підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон за для того, щоб не виконувати рішення суду та не сплачувати аліменти.

Ознайомившись з поданням та доданими до нього матеріалами, суд вважає необхідним відмовити в його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулюється порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Зокрема п. 2 ст. 6 цього Закону передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов'язань до моменту виконання зобов'язань, або

розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно ст. 377-1 ЦПК питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Із наведеного вбачається, що обмеження виїзду за кордон може бути застосоване у разі наявності доказів про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Проте, в матеріалах справи відсутні дані про те, що боржник був повідомлений належним чином про відкриття виконавчого провадження (поштове повідомлення про отримання ним копії постанови про відкриття виконавчого провадження відсутнє, що є порушенням положень Закону України «Про виконавче провадження»), отримував виклики до виконавчої служби і ухилявся від сплати боргу.

У доданих до подання матеріалах містяться відомості про те, що 22 жовтня 2013 року боржник звільнився з роботи у СФГ «Олександр» за власним бажанням, та з 01 лютого 2014 лютого перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Василівської РДА та йому відповідно до ЗУ № 420195 призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. З розрахунку державного виконавця вбачається, що до жовтня 2013 року боржник сплачував аліменти у розмірі, навіть більшому від встановленого судовим рішенням. З листопада 2013 року по 28 квітня 2014 року боржник має борг в сумі 5564 грн. 18 коп., оскільки з вказаного часу аліменти не сплачував.

Відповідно до наданих суду матеріалів боржник окрім державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку іншого доходу на цей час не має, наявності у нього майна не встановлено. Відповідно до ст.73 Закону України «Про виконавче провадження» не може бути звернуто стягнення на сплату аліментів з доходу, який на тепер отримує боржник - у вигляді допомоги по догляду за дитиною

28 квітня 2014 року держвиконавець направив боржнику вимогу про сплату заборгованості за вказаним розрахунком у строк до 29 травня 2014 року, тоді як цей строк ще не настав.

На підтвердження наміру боржника виїхати за межі України суду надано акт держвиконавця від 28 квітня 2014 року, де вказані відомості зі слів сусідів яких саме, та на підставі чого зроблені такі висновки про намір боржника в акті не вказано.

Таким чином, з подання та доданих до нього матеріалів не вбачається доведеним умисного ухилення боржника від уплати аліментів. Доводи про можливість виїзду боржника за кордон, зазначені у поданні заступника начальника ВДВС Василівського РУЮ нічим не підтверджені, є надуманими та не обґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст.2 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів»від 24 березня 2008 р. № 261/08, Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст.377-1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом п'яти днів з дня отримання сторонами її копії.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4