№ 4-с-144/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2014 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Зінченко С.В.

при секретарі Запаловській Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Кукурічко Людмили Іванівни, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив скасувати постанову головного державного виконавця Відділу ДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Кукурічко Л.І. від 01.08.2014 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника по виконавчому провадженню №38739938.

В обґрунтування вимог скарги заявник вказує, що на виконанні у ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження №38739938 про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу в сумі 849408,04 гривень, в межах якого 01.08.2014 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_4 в розмірі 20% із усіх видів доходу.

Вказану постанову заявник вважає незаконною, оскільки з 07.06.2014 року вступив в дію Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким заборонено примусове відчуження рухомого і нерухомого майна позичальників (боржників), які мають кредитні зобов'язання за договором споживчого кредиту в іноземній валюті.

Як зазначає заявник, в статті 3 вказаного закону встановлено, що цей закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

Як вказує заявник, із загального розміру його заборгованості перед банком, заборгованість по пені та відсоткам становить 445408,04 гривні, а отже відповідно до вказаного вище закону така заборгованість має бути в подальшому списана, у зв'язку з чим, на думку заявника, постанова державного виконавця є незаконною.

В судовому засіданні представник заявника подану скаргу підтримала та просила про її задоволення.

Суб'єкт оскарження в судове засідання не з'явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що на виконанні у ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження №38739938 про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу в сумі 849408,04 гривень, в межах якого 01.08.2014 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_4 в розмірі 20% із усіх видів доходу.

Вказану постанову заявник вважає незаконною, оскільки з 07.06.2014 року вступив в дію Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким заборонено примусове відчуження рухомого і нерухомого майна позичальників (боржників), які мають кредитні зобов'язання за договором споживчого кредиту в іноземній валюті.

Як зазначив представник заявника в судовому засіданні, в статті 3 вказаного закону встановлено, що цей закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

Як вказує представник заявника, із загального розміру його заборгованості перед банком, заборгованість по пені та відсоткам становить 445408,04 гривні, а отже відповідно до вказаного вище закону така заборгованість має бути в подальшому списана, а отже звернення стягнення на заробітну плату заявника є незаконним.

Проте, як встановлено судом, предметом регулювання Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є правові відносини, що склались між стягувачам та боржниками щодо примусового стягнення нерухомого майна, яке вважається предметом застави та /або предметом іпотеки, а також щодо переуступки, (продажу, передачі) заборгованості на користь інших осіб.

Таким чином вбачається, що постанова старшого державного виконавця Відділу ДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Кукурічко Л.І. від 01.08.2014 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_4 в розмірі 20% із усіх видів доходу не відноситься до предмету регулювання Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а отже винесення постанови не суперечить чинному законодавству і відповідно скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 386-388 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Кукурічко Людмили Іванівни - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення або у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Зінченко С.В.