Справа 237/3698/13-ц
Провадження 2/237/65/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 лютого 2014 року

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі суду:

головуючого - судді Ліпчанського С.М.

при секретарі Бахтіяровій Н.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розділ спадкового майна та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, усунення від права на спадкування, визнання права на домоволодіння в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом про розділ спадкового майна, у якому просив суд: визнати за нею право власності на ? частини домоволодіння АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадкове майно, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1, що їй належало на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

За життя спадкодавець, тобто її бабуся ОСОБА_5 склала заповіт та заповіла ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вищевказане домоволодіння у рівних частках, тобто по ? частині кожному.

Спадщина спадкоємцями була прийнята шляхом постійного мешкання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Але отримали свідоцтво на спадщину за заповітом спадкоємець ОСОБА_7 не встиг, бо ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Після його смерті залишилася спадкове майно на ? частину вищевказаного домоволодіння.

Позивач та відповідач віднесені до другої черги права на спадщину за законом.

Померлий ОСОБА_7 заповіту після своєї смерті не залишив, тому частки у спадщині є рівними по ? частині кожному.

Сторони не дійшли згоди щодо розділу спадкового майна, тому позивач вимушений був звернутися до суду.

Під час розгляду справи від відповідача надійшла зустрічна позовна заява про встановлення факту прийняття спадщини, усунення від права на спадкування, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, у якому просить суд: встановити факт прийняття спадщини, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_7, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2; усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті свого брата ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2; визнати за ОСОБА_4 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 за правилами спадкування за законом; у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх бабуся ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння № АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_5 склала заповіт, відповідно до умов якого заповіла належне їй домоволодіння в рівних частках ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

Зазначає, що позивач ОСОБА_3 на момент смерті брата ОСОБА_7 з ним разом не мешкала, адже вона була зареєстрована в спадковому будинку, а починаючи приблизно з 2003 року, мешкає разом із своєю родиною і в будинку АДРЕСА_2, зазначаючи дану адресу і в своєму позові. При цьому, ОСОБА_3 не зазначає, що до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ані вона, ані їхній брат ОСОБА_7 не звернулись.

Вважає, що місцем мешкання ОСОБА_3 починаючи із 2003 року є домоволодіння АДРЕСА_2, а не домоволодіння № АДРЕСА_1.

Вважає, що відповідно до вимог чинного законодавства спадщину у вигляді ? частини домоволодіння № АДРЕСА_1 прийняв лише ОСОБА_7

Зазначає, що ОСОБА_3 не має права спадкувати після смерті їхнього брата ОСОБА_7, оскільки тривалий час до своєї смерті їхній брат хворів, його захворювання було пов'язано із перенесеним інфарктом, тяжкою хворобою серця, що заважало йому самостійно рухатись, обслуговувати себе, тобто знаходився у безпорадному стані, а ОСОБА_3 будучи рідною сестрою, розуміючи, що ОСОБА_7 не має ані дружини, ані батьків, тобто не має рідних, окрім брата та сестри, ухилилась від надання будь-якої допомоги для нього.

Так, протягом 2011 року ОСОБА_7 захворів на ішемічну хворобу серця, фібриляцію передсердь, гіпертонічну хворобу 3 стадії, як наслідок інфаркту міокарда. Розвиток хвороби привів до того, що ОСОБА_7 став задихатись, його тіло (яке мало й без того чималу вагу) стало отікати, йому було важко пересуватись без сторонньої допомоги, а тим більш, обслуговувати себе самостійно. Його стан був настільки безпорадним, що підвівшись після сна, він падав на підлогу, не міг самостійно піднятись, я вимушений був його піднімати, допомагати йому пересуватись. Оскільки до хвороби ОСОБА_7 мешкав один в будинку,а, захворівши, був у безпорадному стані, позивач та його дружина прийняли рішення, що брат буде знаходитися у них з метою його постійного догляду та отримання їхньої допомоги.

Так, відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_7 05.11.2012 року він був звільнений з займаної посади за станом здоров'я. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 05.11.2012 року ОСОБА_7 вперше встановлена друга група інвалідності, рекомендовано комплексне медикаментозне лікування, стаціонарне лікування, консультації кордиолога.

Таким чином, ОСОБА_4 вважає, що ОСОБА_3 знаючи про те, що її рідний брат перебуває у безпорадному стані внаслідок тяжкого захворювання, потребує сторонньої допомоги, яку вона йому не надавала. Підлягає усуненню її від спадщини.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні у повному обсязі, із зустрічною позовною заявою не погодився, просив зустрічні позовні вимоги залишити без задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_2 зустрічні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, із позовом ОСОБА_3 не погодилася, просила суд її позовні вимоги залишити без задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні і цей факт не оспорюється сторонами ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх бабуся ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння № АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_5 склала заповіт, відповідно до умов якого заповіла належне їй домоволодіння в рівних частках ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Відповідно до статті 1262 ЦК України як позивач, так і відповідач віднесені до другої черги права спадкування за законом.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В судовому засіданні встановлено, що померлий ОСОБА_7 не встиг прийняти спадщину після смерті бабусі, а також розпорядитися щодо свого майна, а тому як позивач так і відповідач мають право по ? частини кожному.

Відповідно до статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Судом встановлено, що оскільки ОСОБА_3 відповідно складеного бабусею заповітом була прийнята спадщина у вигляді ? частини спадкового майна, то її частка у спадковому спірному домоволодінні буде рівнятися ? +1/4 = ? частки, а у відповідача спадкова маса складає - ? частина.

Розглядаючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини, усунення від права на спадкування, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, суд вважає їх задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, і цей факт не оспорюється сторонами по справі, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх бабуся ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння № АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_5 склала заповіт, відповідно до умов якого заповіла належне їй домоволодіння в рівних частках ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

За життя спадкодавець, тобто її бабуся ОСОБА_5 склала заповіт та заповіла ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вищевказане домоволодіння у рівних частках, тобто по ? частині кожному.

Спадщина спадкоємцями була прийнята шляхом постійного мешкання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Але отримали свідоцтво на спадщину за заповітом спадкоємець ОСОБА_7 не встиг, бо ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

ОСОБА_4 в судовому засіданні акцентував увагу суду на тому факті, що оскільки його брат ОСОБА_7 до моменту смерті тяжко хворів, потребував стороннього догляду, не міг сам себе доглядати, лише він та його дружина здійснювали за ним догляд.

Так, суд вважає за доцільне позовні вимоги ОСОБА_4 в частині позовних вимог щодо встановлення факту прийняття спадщини, а саме домоволодіння № АДРЕСА_1 ОСОБА_7 померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити, оскільки цей факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, згідно з вимогами ст..214 ЦПК України необхідно встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від права на спадщину.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій, Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Крім того, підлягає з'ясуванню і питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

Факт того, що померлий ОСОБА_7 на протязі тривалого періоду часу хворів підтверджується дослідженими у судовому засіданні довідками, виданими медичними установами. ОСОБА_7 05.11.2012 року відповідно довідки МСЕК серії 10 ААБ № 441196 надана друга група інвалідності за загальним захворюванням, а починаючи з 2012 року у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, маючи діагноз ішемічна хвороба серця, фібриляцію передсердь, гіпертонічну хворобу 3 стадії, повільно прогресуючий перебіг, потребував стороннього догляду.

Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що померлий ОСОБА_7 не був особою похилого віку, не знаходився у безпорадному стані через тяжку хворобу або каліцтво, він на потязі довгого періоду часу хворів та періодично проходив курси лікування, і тільки останній рік перед смертю потребував стороннього догляду внаслідок погіршення стану здоров'я.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При цьому, згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_4 не доведені обставини того, що ОСОБА_3 ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував в такої допомозі та просив про неї, більш того, її пояснення в даній частині спростовуються письмовими матеріалами справи.

Отже, саме при настанні одночасної сукупності факту ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги та факту перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи, спадкоємець може бути усунений від права на спадщину.

Більш того, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в його умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини, яка не доказана позивачем у судовому засіданні.

Розглядатися зустрічні позовні вимоги щодо визнання права власності на домоволодіння № АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 суд зауважує наступне.

Відповідно до статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Оскільки суд позовні вимоги ОСОБА_4 в частині усунення ОСОБА_3 залишив без задоволення, то й законних та обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 щодо визнання за ним права власності на спірний будинок також не має.

Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 88 ЦПК України оскільки позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені у повному обсязі, то суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_4 229 гривень 40 копійок на користь ОСОБА_3, при цьому з ОСОБА_3 стягнути сплачений судовий збір у розмірі 114 гривень 70 копійок на користь ОСОБА_4.

На підставі викладеного, відповідно до статей 16, 1261, 1268, 2170 ЦК України, ст.ст.130, 174, 213-215224,226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розділ спадкового майна задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частини домоволодіння, яке складається із жилого будинку А-1, сіней а-1 загальною площею 47,6 кв.м., у тому числі жилою площею 33,7 кв.м. з господарськими побудовами: літня кухня Б-1, тамбур б-1, сарай Ч-1, сарай А-1, убиральня У-1, ворота № 1, огорожа №2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину домоволодіння, яке складається із жилого будинку А-1, сіней а-1 загальною площею 47,6 кв.м., у тому числі жилою площею 33,7 кв.м. з господарськими побудовами: літня кухня Б-1, тамбур б-1, сарай Ч-1, сарай А-1, убиральня У-1, ворота № 1, огорожа №2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, усунення від права на спадкування, визнання права на домоволодіння в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Встановити факт прийняття спадщини, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_7, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 114 (сто чотирнадцять) гривень 70 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя 13.02.2014