Провадження №2/200/3704/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2014 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Шевцова Т.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач в позовній заяві просив до вирішення спора по суті забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: будівлю магазину літ.А-1 в м.Дніпропетровську по вул.20-річчя Перемоги буд.22д та заборонити укладати будь-які угоди стосовно цього майна, чи проводити його перереєстрацію.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У відповідності до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову відповідно до ст.152 ЦПК України встановлюються такі: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги суть спору, яка стосується зобов'язання відповідача повернути оригінали правовстановлюючих документів, на підставі яких відповідач намагається відчужити майно, суд вважає заяву позивача про забезпечення позову обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

До вирішення спору по суті накласти арешт на будівлю магазину літ.А-1 в м.Дніпропетровську по вул.20-річчя Перемоги буд.22д.

До вирішення спору по суті заборонити будь-кому укладення будь-яких правочинів у відношенні нерухомого майна, а саме: будівлі магазина літ.А-1 в м.Дніпропетровську по вул.20-річчя Перемоги буд.22д.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для судових рішень, та набрала чинності з 05 вересня 2014 року і може бути предявлена до виконання протягом строку, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Оскарження ухвали про вжиття заходів забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя Т.В.Шевцова