Провадження № 2/428/3043/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

при секретарі Колядінцевій П.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Сєвєродонецької міської ради, Управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради про визнання дій щодо відмови у приватизації житла незаконними, визнання права на приватизацію, зобов'язання видати дозвіл на приватизацію, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Сєвєродонецької міської ради, Управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради про визнання дій щодо відмови у приватизації житла незаконними, визнання права на приватизацію, зобов'язання видати дозвіл на приватизацію. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач посилається на те, що вона мешкає у АДРЕСА_3. 06.11.2013 року вона звернулася до Сєвєродонецької міської ради з заявою про передачу їй в порядку приватизації блоку у гуртожитку, де вона мешкає. 11.11.2013 року на засіданні комісії із забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку м. Сєвєродонецька її звернення було розглянуто та відмовлено у приватизації. Листом № 4144 від 09.12.2013 р. відповідач повідомив про відмову у приватизації приміщення у гуртожитку з причини відсутності права на участь у приватизації. Позивач приймала участь у приватизації частки квартири АДРЕСА_1 в 1999 році, але не використала повністю житловий чек, що підтверджується відповідною довідкою АТ Державний ощадний банк України - філія Сєвєродонецьке відділення № 484 від 07.05.2013 р. Оскільки позивач використала чеки частково, а не повністю, має залишки коштів на приватизаційному депозитному рахунку, санітарна норма становить 21 кв.м. загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 кв.м. на сім'ю, та приймаючи участь у попередній приватизації не перевищила санітарну норму, то вважає, що вона має право на приватизацію житлового фонду в межах вартості невикористаних житлових чеків з доплатою особистих коштів. Тому позивач вимушена була звернутись до суду з даним позовом та в уточненій позовній заяві просить суд визнати дії Сєвєродонецької міської ради щодо відмови у приватизації блоку АДРЕСА_3 незаконними; визнати за позивачем право на приватизацію блоку АДРЕСА_3 та зобов'язати Сєвєродонецьку міську раду видати їй дозвіл на приватизацію блоку АДРЕСА_3.

Представником відповідача УЖКГ Сєвєродонецької міської ради Лукяненко В.В. до суду подане письмове заперечення на позовну заяву, згідно з яким Управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради даний цивільний позов не визнає в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Згідно з п. 13 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» приватизація квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (далі - орган приватизації).

Рішенням Сєвєродонецької міської ради № 1108 від 30.07.1997 р. «Про орган приватизації житла Сєвєродонецької міської ради народних депутатів» був визначений орган приватизації житла Сєвєродонецької міської ради народних депутатів - Управління житлово-комунального господарства.

Представник позивача (ОСОБА_1) до Органу приватизації з заявою на приватизацію житлового приміщення блоку АДРЕСА_3 не зверталась.

Приватизація квартир, будинків та житлових приміщень у гуртожитках відбувається на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», та рішення сесії Сєвєродонецької міської ради п'ятого скликання «Про дозвіл на приватизацію житла у гуртожитках, які є власністю територіальної громади м. Сєвєродонецька» від 21 травня 2009 року № 3163.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян, у тому числі військовослужбовців і працівників Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, осіб рядового і начальницького складу та працівників Міністерства внутрішніх справ України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, рятувальників та членів їхніх сімей, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них.

Згідно довідки КП «СБТІ» № 419 від 30.04.2013 року за ОСОБА_2 зареєстровано на праві приватної спільної сумісної власності домоволодіння та кімната у гуртожитку. Зазначене фактично підтверджує наявність на підставі приватної власності у позивача об'єктів нерухомості.

Даний факт вказує на те, що на позивача не розповсюджується дія Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Тому, при розгляді звернення позивача щодо приватизації кімнати в блоку гуртожитку Сєвєродонецька міська рада діяла в межах та у порядку передбачених чинним законодавством України.

У зв'язку з викладеним, представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача УЖКГ Сєвєродонецької міської ради Лукяненко В.В. в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника УЖКГ Сєвєродонецької міської ради.

Представник відповідача Сєвєродонецької міської ради Скурідін В.О. в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти позовних вимог заперечував.

Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків. Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи вищевикладені керівні роз'яснення, суд вважає обгрунтованим звернення позивача ОСОБА_2 з даним позовом до суб'єктів владних повноважень в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Відповідно до п. 13 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», приватизація квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (далі - орган приватизації).

З рішення Сєвєродонецької міської ради народних депутатів № 1108 від 30.07.1997 року «Про орган приватизації житла Сєвєродонецької міської ради народних депутатів» вбачається, що органом приватизації житла Сєвєродонецької міської ради народних депутатів є Управління житлово-комунального господарства.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, які вважають, що їх житлові права чи житлові права членів їх сімей порушені, мають право для вирішення спорів звертатися безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» спори, пов'язані з порушенням житлових прав громадян, які проживають у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону, за згодою таких громадян можуть попередньо розглядатися комісіями із забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків.

Зазначені комісії створюють відповідні місцеві ради з числа депутатів місцевої ради, представників місцевої державної адміністрації, відповідних фахівців (з питань житлово-комунального господарства, будівництва та містобудування, права, захисту прав людини) із залученням до її роботи власників гуртожитків (уповноважених ними осіб), управителів гуртожитків, власників або користувачів земельних ділянок, а також представників мешканців гуртожитків, об'єднань співвласників жилих та нежилих приміщень гуртожитків і представників громадськості.

З рішення Сєвєродонецької міської ради № 2899 від 19.02.2009 року «Про створення комісії з забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків та затвердження Положення про таку комісію» вбачається, що у м. Сєвєродонецьку створено комісію із забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків та затверджено її Положення.

Згідно з Витягом із протоколу засідання комісії з забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків м. Сєвєродонецька № 4 від 11.11.2013 року, на засіданні було розглянуто звернення ОСОБА_2 щодо приватизації житлового блоку у гуртожитку. ОСОБА_2 мешкає у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 з 01.11.2003 року, житлова площа складає 27,90 кв.м. У складі її сім'ї одна людина. Заборгованість по житлово-комунальних послугах на 01.10.2013 року складає 187 гривень. За попереднім місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1, брала участь у приватизації житла. Загальна площа квартири 49,5 кв.м, склад сім"ї 4 людини. Залишок житлового чеку складає 2,00 грн. Згідно з довідкою КП «СБТІ» за ОСОБА_2 на праві приватної власності зареєстровано домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4, на підставі договору купівлі-продажу нерухомості. ОСОБА_2 просила комісію розглянути можливість приватизації житлового блоку гуртожитку на залишок житлового чеку.

Рішенням комісії позивачу не дозволено приватизацію житлового блоку гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3, та рекомендовано надати позивачу роз'яснення щодо відсутності права на приватизацію займаного житлового приміщення.

Згідно з копією листа № 4144 від 09.12.2013 р. ОСОБА_2 було повідомлено, що 11.11.2013 року на засіданні комісії з забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків м. Сєвєродонецька було розглянуто її звернення щодо приватизації займаного житлового приміщення та було прийнято рішення, яким їй не дозволено приватизацію житлового блоку гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3. Відмова мотивована зокрема тим, що за попереднім місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1, вона брала участь у приватизації житла, а також згідно довідки КП «СБТІ» за нею на праві приватної власності зареєстрована власність за адресою: АДРЕСА_4. З урахуванням діючого законодавства України у позивача відсутнє право на приватизацію житлового блоку гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3.

Вирішуючи спір про правомірність відмови у приватизації кімнати у гуртожитку, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відповідно до cт. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян, у тому числі військовослужбовців і працівників Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, осіб рядового і начальницького складу та працівників Міністерства внутрішніх справ України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, рятувальників та членів їхніх сімей, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них.

Згідно з копією довідки КП «Сєвєродонецьке БТІ» № 419 від 30.04.2013 року, станом на 29.12.2012 року за ОСОБА_2 зареєстровано на праві приватної власності домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4, на підставі договору купівлі-продажу нерухомості, посвідченого Товарною біржею «Слов'янська» 13.05.1999 року, реєстр № 0029, а також кімната АДРЕСА_5, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Ю.М. 03.12.2011 року, реєстр № 1-2219.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 на день звернення до комісії із забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків - 06.11.2013 року, з заявою про надання дозволу на приватизацію кімнати у гуртожитку, а також на день розгляду даної справи судом, мала у приватній власності домоволодіння та житлове приміщення, і на цій підставі отримала відмову у наданні дозволу на приватизацію кімнати у гуртожитку.

Наявність у позивача власного житла виключає його зі складу суб'єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», оскільки його дія розповсюджується тільки на громадян, які не мають власного житла. Враховуючи такі обставини, на думку суду, дії відповідачів щодо відмови позивачу у наданні дозволу на приватизацію кімнати у гуртожитку відповідали вимогам Закону та були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим позов ОСОБА_2 до Сєвєродонецької міської ради, Управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради про визнання дій щодо відмови у приватизації житла незаконними, визнання права на приватизацію, зобов'язання видати дозвіл на приватизацію задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 328, 345 ЦК України, ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст. 1, 25, 26 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», п. 13 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», п. 24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Сєвєродонецької міської ради, Управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради про визнання дій щодо відмови у приватизації житла незаконними, визнання права на приватизацію, зобов'язання видати дозвіл на приватизацію залишити без задоволення у зв'язку з необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Харківської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти з днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ І.С. ПОСОХОВ