Справа № 638/972/14-ц
Провадження № 6/638/69/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в ухваленні додаткового рішення

25.03.2014 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

судді Шишкіна О.В.,

при секретарі Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.10.2012 року, ухваленому у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання розподіл спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності, визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на 734/1000 часток квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05.12.2012 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.04.2013 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 09.10.2012 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 05.12.2012 року залишено без змін.

24 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою, у якій просить суд винести додаткове рішення, яким визнати за нею як відповідачем по вказаній справі 266/1000 ідеальних часток спірної квартири. Свою заяву ОСОБА_1 Вмотивовує тим, що, на її думку, судом було фактично визнано за нею право власності на вказану ідеальну частку, однак в резолютивній частині рішенні суду це не було прописано.

Сторони у засідання не з'явились, їх неявка не перешкоджає розглядові зазначеного питання, оскільки присутність не є обов'язковою, згідно з ч. 3 ст. 220 ЦПК України.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом розгляду справи, питання про визнання за відповідачем 266/1000 ідеальних часток спірної квартири прямо не вирішувалось, зави від сторін, у будь-якій формі, про вирішення даного питання, до суду в межах розгляду даної справи не надходила.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 126 ЦПК України судця під час відкриття провадження у спразі, підготовки справи до судового розгляду або суд під час її розгляду мають право постановиш ухвалу про об'єднання з одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовом одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача.

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

У процесі розгляду справи сторонами не подавались заяви про визначення долі 266/1000 ідеальних часток спірної квартири, які в подальшому не були визнані за позивачем.

Таким чином, підстав для ухвалення додаткового рішення не вбачається, ОСОБА_1 не позбавлена можливості заявити позов про визнання за нею права власності на вказане майно самостійно на загальних підставах.

Керуючись ст. 220 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання розподіл спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя