Справа № 4-с/489/66 /2014 р.
У Х В А Л А

24 грудня 2014 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі Ковальовій С.В.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1 на дії та постанови державних виконавців Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївської міського управління юстиції,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Миколаєва зі скаргою на дії та постанови державних виконавців Центрального відділу ДВС ММУЮ.

В своїй скарзі заявник вказував на те, що 7 листопада 2014 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС ММУЮ ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. Дане виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого листа, виданого 12.08.2011 року Ленінським районним судом м.Миколаєва.

14 листопада 2014 року у вказаному виконавчому провадженні старшим державним виконавцем Центрального відділу ДВС ММУЮ ОСОБА_3 було винесено постанови про арешт майна боржника та стягнення виконавчого збору.

Посилаючись на те, що виконавче провадження було без законних на те підстав відкрито державним виконавцем за предявленим виконавчим листом, за яким ТОВ «Кей Колект» не є належним стягувачем, до того ж ним пропущено строк предявлення виконавчого листа до виконання, просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу ДВС ММУЮ ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.11.2014 року на підставі виконавчого листа, виданого 12.08.2011 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за заявою ТОВ «Кей-Колект» та скасувати постанову від 07.11.2014 року, визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС ММУЮ ОСОБА_3 щодо винесення постанови від 14.11.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та скасувати постанову від 14.11.2014 року, визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС ММУЮ ОСОБА_3 щодо винесення постанови від 14.11.2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору, зобовязати державного виконавця скасувати постанови та записи у відповідних реєстрах про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Крім того, вказуючи на те, що оскаржувані постанови він отримав лише 26.11.2014 року, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, просив суд поновити пропущений ним строк на їх оскарження.

Ухвалою суду від 04.12.2014 року відмовлено у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та постанови державних виконавців Центрального відділу ДВС ММУЮ в частині вимог щодо оскарження дій та постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору.

В судовому засіданні заявник підтримав скаргу, просив про її задоволення.

Державні виконавці та представники стягувачів в судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст..383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження», ст.17 якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Згідно ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Підстави відмови у відкритті виконавчого провадження визначені ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ст.6 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 11 даного Закону передбачено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 07.07.2011 року, яке набрало законної сили 18.07.2011 року, з ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 стягнуто у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором від 23 квітня 2008 року в загальному розмірі 305175 грн. 30 коп., а також судовий збір у розмірі 1700 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.

За заявою стягувача у справі ПАТ «УкрСиббанк» 12.08.2011 року Ленінським районним судом м.Миколаєва видано виконавчі листи.

Постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції від 07.11.2014 року на підставі виконавчого листа, боржником за яким є ОСОБА_1, було відкрито виконавче провадження за заявою ТОВ «Кей-Колект», яке виконавчий лист предявило до виконання.

Між тим, з наявних матеріалів справи не вбачається, що ТОВ «Кей-Колект» набуло право стягувача за виконавчим листом, боржником за яким є ОСОБА_1

Так, з матеріалів цивільної справи слідує, що ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 06.03.20914 року, яка набрала законної сили 14.04.2014 року, здійснено заміну стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект» лише у виконавчому провадженні, за яким боржником є ОСОБА_4 Відомостей про заміну стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект» у виконавчому провадженні, за яким боржником є заявник ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

З 9 березня 2011 року набрав чинності Закон України від 4 листопада 2010 року «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)». Вказаним законом змінені строки предявлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст..22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання у такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набранням рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення (п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, з матеріалів справи слідує, що виконавчий лист, виданий 12.08.2011 року Ленінським районним судом м.Миколаєва, боржником за яким є ОСОБА_1 був предявлений вперше до виконання за заявою стягувача ПАТ «УкрСиббанк» 13.10.2011 року.

Постановою державного виконавця Центрального ВДВС від 20.12.2012 року виконавчий документ був повернутий стягувачу на підставі п.5 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Як слідує зі справи після його повернення, належним стягувачем ПАТ «УкрСиббанк» виконавчий лист, боржником за яким є ОСОБА_1, у строк, встановлений для його предявленння, до примусового виконання органам ДВС не предявлявся.

16.10.2013 року виконавчий лист був предявлений до виконання до Центрального ВДВС за заявою ТОВ «Кей-Колект».

Проте, ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 02.12.2013 року дії державного виконавця Центрального ВДВС щодо відкриття виконавчого провадження за заявою ТОВ «Кей-Колект» були визнані неправомірними та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.10.2013 року, з тих підстав, що ТОВ «Кей-Колект» не набуло статусу стягувача за виконавчим листом, боржником за яким є ОСОБА_1

Зазначене свідчить про те, що виконавчий лист державним виконавцем було прийнято до виконання з порушенням встановленого Законом строку.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ від 07.11.2014 року про відкриття виконавчого провадження за яким боржником є ОСОБА_1, з зазначених вище підстав, є неправомірною, а відтак підлягає скасуванню.

За такого, не може вважатися законною і постанова державного виконавця від 14.11.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Враховуючи ті обставини, що строк на оскарження постанов заявник пропустив з поважних причин, він підлягає поновленню судом.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215, 386, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та постанови державних виконавців Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївської міського управління юстиції задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу ДВС ММУЮ ОСОБА_2 від 07.11.2014 року про відкриття виконавчого провадження за заявою ТОВ «Кей-Колект» на підставі виконавчого листа №2-263 від 12.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу ДВС ММУЮ ОСОБА_3 від 14.11.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.А. Спінчевська