РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частини)

22 грудня 2014 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої - судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Підвальної Є.З.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, Управління Держземагентства України у Хмельницькому районі Хмельницької області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (третя особа - Державне підприємство "Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою") про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні майном, -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_2 до Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, Управління Держземагентства України у Хмельницькому районі Хмельницької області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (третя особа - Державне підприємство "Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою") про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні майном - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя:

686/17966/14-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючої - судді Демінської А.А., з участю секретаря судового засідання Підвальної Є.З., представника позивача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, Управління Держземагентства України у Хмельницькому районі Хмельницької області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (третя особа - Державне підприємство «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою») про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні майном, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вище вказаним позовом, в якому просила, з урахуванням остаточно уточнених позовних вимог, усунути перешкоди в володінні, користуванні та розпорядженні спадковим майном шляхом скасування записів в Державному земельному кадастрі про земельні ділянки, які належать на праві власності ОСОБА_4, якій присвоєний кадастровий номер :05:005:0495, та ОСОБА_5, якій присвоєний кадастровий номер :05:005:0430, а також вилучити відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельних ділянок, яким присвоєні кадастрові номери :05:005:0495 та :05:005:0430.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити, пояснивши, що у відповідності до державного акту на право приватної власності на землю, виданого Стуфчинецькою сільською радою народних депутатів 3.04.2002 року, чоловік позивача ОСОБА_2 був власником земельних ділянок, що призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Стуфчинецької сільської ради, загальною площею 4,14 га (2,76 га + 1,38 га). ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер і після його смерті позивач єдина прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу. Для отримання документів, необхідних для подання нотаріусу, позивач звернулась до ліцензованої організації ДП «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з заявою про проведення робіт по встановленню (відновленню) в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок. Наприкінці 2012 року фахівцями інституту проведено перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість), однак 08.08.2014 року позивач отримала відмову державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Хмельницькому районі у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, так як наявний перетин з ділянками за кадастровими номерами :05:005:0185 (площа співпадає на 0,9493%), :05:005:0275 (площа співпадає на 0,8053%), :05:005:0276 (площа співпадає на 0,3246%), :05:005:0430 (площа співпадає на 72,3673%), а також оскільки земельна ділянка розташована на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора. На даний час земельна ділянка :05:005:0185, належна ОСОБА_4, розділена на дві - з кадастровими номерами :05:005:0494 та :05:005:0495, і права позивача порушені лише наявністю перетину з останньою з них; крім того, усунуто порушення зі сторони ОСОБА_6, якому належали земельні ділянки з кадастровими номерами :05:005:0275 та :05:005:0276. Вказує, що наявність інших власників земельних ділянок (ОСОБА_4, ОСОБА_5.) ставить під сумнів законність прийняття компетентними органами рішень про передачу їм у власність земельних ділянок та створює позивачу перешкоди у реалізації її права на спадкування.

Представник відповідача Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, додатково вказуючи в ній, що у вирішенні справи покладається на думку суду і звертає увагу на відсутність з 2001 року у Стуфчинецької сільської ради повноважень на виділення земельних ділянок за межами населеного пункту, в тому числі і щодо земельної ділянки ОСОБА_2

Представник співвідповідача Управління Держземагентства України у Хмельницькому районі Хмельницької області в судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення був повідомлений в установленому законом порядку, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказуючи, що проти позову не заперечує.

Співвідповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом в установленому порядку, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому вказав, що не заперечує проти задоволення судом заявлених до нього позовних вимог.

Співвідповідач ОСОБА_5 про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв від нього до суду не надходило.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи третю особу було повідомлено в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено, будь-яких заяв від третьої особи до суду не надходило.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності в судовому засіданні вказаних представників відповідача, співвідповідачів та третьої особи, а також співвідповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних мотивів.

Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1, копія котрого наявна в матеріалах справи, 20.10.1968 року ОСОБА_2 та позивач одружилися. В шлюбі вони перебували до дня смерті ОСОБА_2, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2.

Рішенням 17-ої сесії Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району ХХІІІ скликання від 4.02.2002 року № 6 «Про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю», копія архівного витягу з котрого від 1.09.2014 року наявна в матеріалах справи, було вирішено передати в приватну власності земельну частку (пай) ОСОБА_2 площею 4,14 га, номер земельної частки (паю) 14, а також відвести в натурі (на місцевості) земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) і виготовити та видати державні акти на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в заміну раніше виданих сертифікатів.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 3.10.2002 року Стуфчинецькою сільською радою було видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 761703 на дві земельних ділянки, розміщених на території Стуфчинецької сільської ради - площею 2,76 кв.м та 1,38 кв.м (разом - 4,14 кв.м), що підтверджується вказаним державним актом, копія котрого міститься у справі.

Після смерті ОСОБА_2 7.09.2006 року Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 629/2006 до майна померлого ОСОБА_2, в межах котрої про свої спадкові права заявлено трьома синами померлого та позивачем як дружиною, при цьому діти ОСОБА_2 ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відмовились від прийняття спадщини на користь позивача, а остання подала 16.03.2007 року заяву про прийняття спадщини. Будь-які інші особи заяв про прийняття спадщини, як вбачається з матеріалів відповідної спадкової справи, не подавали, позивач стала єдиною спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_2 Зазначені обставини також підтверджуються інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 38183896 від 21.08.2014 року, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину). Суд не бере до уваги подану позивачем копію нотаріально засвідченої заяви про прийняття спадщини від 3.05.2006 року (а.с. 12), оскільки в матеріалах спадкової справи вона відсутня.

Однак свідоцтво про право власності на спадкове майно позивачем отримано не було.

З метою присвоєння земельним ділянкам, зазначеним в державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 № 761703 на ім'я ОСОБА_2, кадастрового номера позивач 8.08.2014 року звернулася до Управління Держземагентства у Хмельницькому районі Хмельницької області з заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру. Того ж дня її заяву було розглянуто і рішенням № РВ-014 від 8.08.2014 року державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Хмельницькому районі Хмельницької області відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з таких підстав:

· невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме перетин з ділянкою :05:005:0185, площа співпадає на 0,9493%; з ділянкою :05:005:0275, площа співпадає на 0,8053%; з ділянкою :05:005:0276, площа співпадає на 0,3246%; з ділянкою :05:005:0430, площа співпадає на 72,3673%;

· розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора.

Власниками земельних ділянок із зазначеними кадастровими номерами станом на 20.10.2014 року (дата надання відомостей про власників земельних ділянок Управлінням Держземагентства у Хмельницькому районі Хмельницької області на запит суду) були:

- з кадастровим номером :05:005:0185 - ОСОБА_4, який отримав земельну ділянку площею 0,8 га із земель державної власності на території Стуфчинецької сільської ради у власність згідно розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 3.10.2012 року, що підтверджується матеріалами виконаного ПП «Поділляземінвест» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства Стуфчинецької сільської ради ОСОБА_4, копія котрого міститься в матеріалах справи;

- з кадастровими номерами :05:005:0275 та :05:005:0276 - ОСОБА_6 При цьому кадастровий номер вказаним земельним ділянкам було присвоєно за заявою ОСОБА_10, котрий набув земельну ділянку загальною площею 1,20 га з кадастровим номером :05:005:0184, розташовану за межами населеного пункту Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 3.12.2012 року, а згодом розподілив її на 11 окремих земельних ділянок, в тому числі за кадастровим номером :05:005:0275 площею 0,12 га та кадастровим номером :05:005:0276 площею 0,10 га, що підтверджується технічною документацією із землеустрою щодо поділу земельної ділянки ОСОБА_10, виконаним ПП «Діоріт Плюс 1» 2013 р., копія котрого наявна в матеріалах справи;

- з кадастровим номером :05:005:0430 - ОСОБА_5 При цьому кадастровий номер земельній ділянці було присвоєно за заявою ОСОБА_11, котрій вказану земельну ділянку площею 1,00 га, розташовану за межами населеного пункту Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району, було передано для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності за наказом Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області від 6.06.2014 року № 22-1136/14-14-СГ, що підтверджується проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність ОСОБА_11, виконаним ПМП «Милосердя» 2014 р., копія котрого наявна в матеріалах справи.

Згодом вище вказані земельні ділянки ОСОБА_6 на підставі його заяви від 26.08.2014 року та технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки були поділені. Зокрема, земельна ділянка з кадастровим номером :05:005:0275 поділена на три земельні ділянки із кадастровими номерами :05:005:0450, :05:005:0451, :05:005:0452. Земельна ділянка з кадастровим номером :05:005:0276 поділена на дві земельні ділянки із кадастровими номерами :05:005:0453 та :05:005:045. Державна реєстрація земельних ділянок з кадастровими номерами :05:005:0275 та :05:005:0276 державними реєстраторами Управління скасована 28.08.2014 року. Зазначені обставини підтверджуються повідомленням Управління Держземагентства у Хмельницькому районі Хмельницької області від 20.10.2014 року за вих. № 04-20/12227, наявним в матеріалах справи.

По земельній ділянці з кадастровим номером :05:005:0185, належній ОСОБА_4, також було здійснено поділ, в результаті чого 07.11.2014 року було зареєстровано дві земельні ділянки - з кадастровими номерами :05:005:0494 та :05:005:0495, що підтверджується повідомленням Управління Держземагентства у Хмельницькому районі Хмельницької області від 28.11.2014 року за вих. № 04-20/14027, наявним в матеріалах справи.

У відповідності до частин 1, 4, 7 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (далі: Закон), внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов'язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Згідно ч. 6 ст. 16 Закону, кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Відповідно до частин 1, 12 ст. 21 Закону, відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками. Органи державної влади (крім Верховної Ради України) та органи місцевого самоврядування у строк не пізніше п'яти робочих днів після прийняття рішень про затвердження документації із землеустрою і технічної документації з оцінки земель, яка згідно з цією статтею є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надають центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, відповідно до їх компетенції засвідчені копії вказаних рішень для внесення відповідної інформації до Державного земельного кадастру.

Як вбачається із ч. 10 ст. 24 Закону, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, лише у разі поділу чи об'єднання земельних ділянок, а також якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

Отже, виходячи з вище вказаних норм Закону, чинне законодавство передбачає виключного суб'єкта внесення відомостей до Державного земельного кадастру, виключний перелік підстав внесення відомостей про земельні ділянки, а також підстав скасування державної реєстрації земельної ділянки та кадастрового номера на земельну ділянку - і такі підстави у даній справі відсутні.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 37 Закону, виправлення інших помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою, оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації. Однак навіть та обставина, що такі помилки наявні в документації, яка розроблялась щодо спірних земельних ділянок, позивачем належними доказами в ході судового розгляду не доведено, хоча судом роз'яснено положення, викладені в ст. 10 ЦПК України.

Зокрема, клопотання про проведення експертизи щодо накладання спірних земельних ділянок позивачем не заявлялось, тоді як в акті встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 від 11.06.2012 року та в плані меж земельної ділянки ОСОБА_11 від 2014 року відсутні відомості про суміжного землевласника вказаних земельних ділянок ОСОБА_2 або ОСОБА_2, а в планах меж відповідних вище вказаних земельних ділянок ОСОБА_10 від 2013 року хоча і вказано дані суміжного землевласника «ОСОБА_2», проте навпроти графи з даним прізвищем міститься підпис про погодження меж земельних ділянок. Одночасно суд не бере до уваги посилань представника позивача про наявність у справі визнання позову відповідачами, оскільки заяв про визнання позову від жодного з відповідачів в матеріалах справи не міститься, а заяви про відсутність заперечень проти заявлених позовних вимог частини із відповідачів визнанню позову не тотожні і підставою для звільнення від доказування не є.

Відповідно до ст. 39 Закону, виконавці робіт із землеустрою та землеоціночних робіт, посадові особи, які здійснюють формування та/або внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру, державні кадастрові реєстратори за порушення законодавства у сфері Державного земельного кадастру несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом. Дії або бездіяльність Державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому законом.

Однак таких дій та відповідних їм рішень щодо присвоєння кадастрових номерів на спірні земельні ділянки, які перешкоджають позивачу виготовити власний кадастровий номер, а також щодо внесення відомостей про спірні земельні ділянки до Державного земельного кадастру позивач не оспорювала.

Крім того, відповідно до ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації та забезпечує ведення Державного реєстру прав.

Порядок внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснюється відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141. Згідно п. 38 вказаного Порядку, державний реєстратор вносить зміни до записів Державного реєстру прав у разі допущення технічної помилки, зміни відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта цього права, інші речові права та суб'єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав.

Згідно ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється.

Таким чином, позовна вимога про вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію права власності земельних ділянок, яким присвоєні кадастрові номери :05:005:0495 та :05:005:0430, сама по собі не є належним способом захисту прав позивача без вирішення питання правомірності підстави їх внесення, тобто правомірності набуття права власності на відповідні земельні ділянки.

При цьому суд враховує, що, як було висловлено в правовій позиції Верховного Суду України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Фактично у даній справі наявний спір між позивачем та власниками земельних ділянок, яким присвоєні кадастрові номери :05:005:0495 та :05:005:0430, щодо накладання площ усіх трьох земельних ділянок, а відтак - щодо законності набуття ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельних ділянок саме в існуючих їх межах. Разом з тим, позивачем у даній справі не були заявлені позовні вимоги щодо правомірності відповідних рішень, державних актів, свідоцтв про право власності, на підставі та згідно яких було набуто і оформлено право власності на спірні земельні ділянки, як не було надано і будь-яких доказів порушення її прав наявністю державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0495.

Також суд бере до уваги відсутність в позивача доказів відмови їй в установленому порядку в оформленні її спадкових прав нотаріусом, оскільки ані заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, ані відповідної постанови (листа, повідомлення) нотаріуса щодо неможливості видачі такого свідоцтва в матеріалах спадкової справи, копія котрої надана нотаріальною конторою на запит суду, немає, і позивачем такої в ході судового розгляду справи надано не було, а приєднана до позовної заяви копія запиту нотаріуса від 30.07.2012 року за вих. № 1446 належним доказом цієї обставини не є. Таким чином, не було встановлено під час розгляду справи судом і неможливості здійснення позивачем своїх спадкових прав в установленому законом позасудовому порядку.

Отже, в разі задоволення позовних вимог суд вийшов би за межі своїх повноважень, так як не уповноважений замість державного реєстратора/ державного кадастрового реєстратора вносити зміни до Державного реєстру речових прав та Державного земельного кадастру, а також вжив би заходів захисту права, порушення котрого не доведено, у спосіб, який законом не встановлений і ефективним для позивача не є (рішення неможливо було б виконати). За таких обставин в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 5, 8, 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , ст. 16, ч. 1 ст. 391, ст. ст. 1216, 1218, ч. 2 ст. 1223, ч. 1 ст. 1225, ст. 1261, ч. 2 ст. 1274, ч. 1 ст. 1297 ЦК України, ст. 155 ЗК України, ст. ст. 9, 16, 21, 24, 37, 39 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст. ст. 8, 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постановою Верховного Суду України від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13, п. 38 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141, суд -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_2 до Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, Управління Держземагентства України у Хмельницькому районі Хмельницької області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (третя особа - Державне підприємство «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою») про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні майном - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: