АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Григорченка Е.І., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Косенко І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, розірвання договору, повернення грошових коштів, стягнення неустойки, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що між нею та відповідачем був укладений Договір №705-Ш від 07.05.2013 року на суму 7270,00 грн., згідно якого відповідач зобовязався надати послуги з виготовлення та зборки кухні на замовлення, а замовник зобовязався прийняти та сплатити цей товар. При прийомі товару та зборки кухні нею були виявлені недоліки, у звязку з чим 12.08.2013 року та 17.09.2013 року нею були складені претензії відповідачу з вимогою виконати договірні зобовязання, усунути недоліки та сплати пені, але відповідач відмовився задовольняти її вимоги. Просила суд стягнути з відповідача на її користь сплачену грошову суму у розмірі 7270,00 грн., пеню у розмірі 16 357 грн. 50 коп. та заподіяну моральну шкоду у розмірі 500,00 грн.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2014 року позовні вимоги позивача частково задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 7270 грн. 00 коп., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позову та постановити нове рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений Договір №705-Я1 від 07.05.2013 року на суму 7270,00 грн., згідно якого відповідач зобовязався надати послуги з виготовлення та зборки кухні на замовлення, а замовник зобовязався прийняти та сплатити цей товар, вказаний в п.1.2. «Специфікація».

Встановлено, що при укладанні договору 07.05.2013 року позивачем для початку виконання відповідачем замовлення була здійснена передоплата у розмірі 6270,00 грн.

02.08.2013 року представниками відповідача - вантажником та експедитором була виконана доставка замовлення на адресу проживання позивача, замовлення було доставлено в розібраному вигляді і відповідно до умов договору позивачем була здійснена доплата в розмірі 1000,00 грн.

При прийомі товару позивачем були виявлені недоліки у вигляді істотного пошкодження ДСП двох фрагментів кухні, про що нею було повідомлено представників відповідача, які зобовязалися замінити ці фрагменти у найближчий час.

Після неодноразових телефонних звернень до відповідача з вимогою виконання договірних зобовязань 04.08.2013 року до позивача зявився представник відповідача, який повинен був здійснити зборку та встановлення меблів. Після спроби зборки кухні виявилось, що у замовлені містяться недоліки у вигляді: 1) невідповідності розміру меблів розміру приміщення (по довжині меблі більше за розміром приміщення); 2) розмір та малюнок бокових модулів не відповідають специфікації до договору: 3) не усунуті недоліки у вигляді істотного пошкодження ДСП двох фрагментів кухні.

12.08.2013 року та 17.09.2013 року позивачем були складені претензії відповідачу з вимогою виконати договірні зобовязання, усунути недоліки та сплати пені, які залишилися без виконання.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення грошових коштів у розмірі 7270,00 грн.

Відмовляючи позивачу в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 16 357,50 грн., суд виходив з того, що 02.08.2013 року відповідачем було здійснено доставку замовлення на адресу позивача. При цьому позивачем не доведено, який саме виріб не поставив відповідач протягом 40 днів позивачу, а тому немає підстав для застосування до відповідача штрафних санкцій у вигляді пені.

Крім того, суд першої інстанції не задовольнив вимоги позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено, що саме невиконанням договору йому спричинено моральну шкоду.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини по справі, перевіривши доводи сторін та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Апелянт в своїй скарзі посилається на вимоги п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», які передбачають, що у разі коли виконавець прострочує виконання роботи, надання послуги згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги). Оскільки відповідач поставив товар, який не відповідає умовам договору, вважає, що відповідач взагалі не поставив товар.

Однак з такими доводами апелянта погодитися не можна, оскільки згідно договору від 07.05.2013 року відповідач зобовязався доставити та передати у власність замовника товар, а замовник відповідно до умов договору оплатити та прийняти товар, вказаний в п.1.2. «Специфікації». Згідно до п.3.2. договору після виконання п.2.1. договору виконавець зобовязується доставити товар протягом 40 робочих днів. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по договору виконали свої зобовязання, а саме: 02.08.2013 року представниками відповідача - вантажником та експедитором була виконана доставка замовлення на адресу проживання позивача, замовлення було доставлено в розібраному вигляді і відповідно до умов договору позивачем була здійснена доплата в розмірі 1000,00 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що немає підстав для стягнення з відповідача пені в розмірі 16 357,50 грн.

Необгрунтованими є також доводи апелянта щодо стягнення моральної шкоди, оскільки ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції позивачка не надала документального підтвердження того, що неправомірні дії відповідача стали причиною її побутового дисбалансу, моральних переживань та страждань.

Тому доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду судом апеляційної інстанції не встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: