Справа №443/2227/14-ц
Провадження №2/443/1026/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Сидорака Б.Г.

при секретарі Башта Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жидачеві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

09.12.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3, який на випадок своєї смерті заповіту незалишив. Батько разом із матір"ю проживали у будинковолодінні АДРЕСА_1, що належало до суспільної групи "колгоспний двір". Після смерті батька він та відповідач у справі, що є його рідним братом , спадщину у встановленому законом порядку не прийняли, а тому спадкове майно, до якого увійшли частка батька у колгоспному дворі (будинковолодінні) та земельна ділянка площею 1,3761 га на території Дев"ятниківської сільської ради Жидачівського району Львівської області, яка належала йому відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку, серія І-ЛВ №025249 від 28.12.2000 року, успадкувала їхня мати - ОСОБА_4, яка проживала із батьком на момент смерті, однак своїх спадкових прав на вказане майно не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_5 мати померла, залишивши 14.11.2013 року заповіт на його користь. У встановлений чиним законодавством шестимісячний строк після смерті матері, він звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак у цьому йому було відмовлено у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім"я матері. За вказаних обставини змушений звернутись до суду із вказаною заявою та просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на все спадкове майно, що залишилось після смерті матері, зокрема будинковолодіння та земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши документи, наявні у справі, встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно до витягу з погосподарської книги, що виданий Дев"ятниківською сільською радою Жидачівського району Львівської області №177 від 31.07.2014 року по с. Дев"ятники станом на 30.06.1990 року належав до суспільної групи "колгоспний двір" в якому проживали: ОСОБА_3.(голова) та ОСОБА_4.( а.с.5).

Це стверджується також технічним паспортом від 20.04.1989 року, який виданий Стрийським МБТІ(а.с.6).

Окрім того ОСОБА_3 відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку, серія І-ЛВ №025249 від 28.12.2000 року, належала на праві власності земельна ділянка площею 1,3761 га на території Дев"ятниківської сільської ради Жидачівського району Львівської області( а.с.10).

Згідно із положеннями ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно із ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ч.1 п.г) ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, яке видане Дев"ятниківською сільською радою Жидачівського району Львівської області ІНФОРМАЦІЯ_3, стверджено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Дев"ятники Жидачівського району Львівської області та заповіту на випадок своєї смерті не залишив.(а.с.13).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно (половину будинколодіння, як частку у спільній сумісній власності(ст.ст.368,1226 ЦК України) та земельну ділянку) та дружина спадкодавця ОСОБА_4, як спадкоємець першої черги після його смерті, що стверджується свідоцтвом про одруження( а.с.12), проживаючи із ним на момент відкриття спадщини(смерті) відповідно до вимог ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, однак своїх спадкових прав у встановленому законом порядку не оформила та не отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, хоч стала фактичним власником спірного будинколодіння та земельної ділянки після смерті спадкодавця ОСОБА_3

Позивач та відповідач, як діти спадкодавця ОСОБА_3, що стверджується копіями свідоцтв про їх народження(а.с.18,20) тобто спадкоємці першої черги, після його смерті, не проживали постійно із спадкодавцем, що стверджується копіями їхніх паспортів громадян України( а.с.19), відповідно до вимог ст.ст.1269,1270,1272 ЦК України, вважаються такими, що спадщину не прийняли.

Із копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2, яке видане Дев"ятниківською сільською радою Жидачівського району Львівської області 02.01.2014 року вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.15).

Згідно із заповітом від 14.11.2013 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Дев"ятниківської сільської ради Жидачівського району Львівської області за реєстровим номером 37, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті все належне їй майно заповіла своєму синові ОСОБА_1 - позивачу у справі, а тому право на спадкування після її смерті згідно із ст.1223 ЦК України здійснюється за заповітом( а.с.14).

Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або відмовитись від неї.

Позивач, як вбачається із матеріалів справи, у визначений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4, однак постановою нотаріуса від 29.07.2014 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (будинковолодіння та земельну ділянку)( а.с.4).

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є підставними та за позивачем ОСОБА_1, як спадкоємцем за заповітом, після смерті спадкодавця ОСОБА_4, слід визнати право власності на ціле будинковолодіння, який знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 та складається із житлового будинку загальною площею 53,0 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м., із господарськими будівлями та на земельну ділянку площею 1,3761 га на території Дев"ятниківської сільської ради Жидачівського району Львівської області в порядку спадкової трансмісії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15,57-60,208-209,212,213-215,218 ЦПК України, ст.ст.16,1216,1217, 1218, 1220-1223,1225-1226,1261,1268-1269,1270, 1272,1275,1276 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 14.11.2013 року секретарем Дев"ятниківської сільської ради Жидачівського району Львівської області за реєстром №37 від імені ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на:

- житловий будинок загальною площею 53,0 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м. із приналежними господарськими будівлями в АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 1,3761 га на території Дев"ятниківської сільської ради Жидачівського району Львівської області, яка належала ОСОБА_3,що помер ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку, серія І-ЛВ №025249 від 28.12.2000 року, виданого Жидачівською районною радою 28 грудня 2000 року на підставі рішення №193 від 16.09.2000 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за №249.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не буде подана апеляційна скарга. У випадку подачі апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий-суддя_________________________________________-