У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2014 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Буцяка З.І., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.,

з участю сторін та їх представників

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду від 8 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - управління Держземагенства в Рівненському районі Рівненської області про скасування рішення Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 779 від 8 серпня 2012 року та визнання недійсним свідоцтва про право власності і скасування державної реєстрації права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 та Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання незаконним і скасування рішення Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 3 березня 2011 року № 124 та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И Л А:

27 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і Зорянської сільської ради Рівненського району, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління Держземагенства в Рівненському районі, про скасування рішення Зорянської сільської ради Рівненського району № 779 від 8 серпня 2012 року, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку і скасування державної реєстрації права власності.

21 травня 2014 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 предявили зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_4 і Зорянської сільської ради Рівненського району про визнання незаконним і скасування рішення Зорянської сільської ради Рівненського району № 124 від 3 березня 2011 року та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Рішенням Рівненського районного суду від 8 жовтня 2014 року обидва позови задоволено.

Скасовано рішення Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 779 від 8 серпня 2012 року про передачу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у спільну сумісну власність земельної ділянки площею 0,2006 га.

Скасовано державну реєстрацію Свідоцтва про право власності, номер 3134392, виданого 30 квітня 2013 року реєстраційною службою Рівненського районного управління юстиції Рівненської області на імя ОСОБА_2 і ОСОБА_3 як власникам спільної сумісної власності земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2006 га (вул. Лісна, земельна ділянка 21, с. Новостав Рівненського району Рівненської області), із скасуванням відповідної державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер: :03:000:0378, дата державної реєстрації земельної ділянки:

_________________________________________________________________________________________________

Справа №570/575/14-ц Головуючий в суді І інст. ОСОБА_5

Провадження № 22-ц /787/2539/2014р. Суддя-доповідач ОСОБА_6

30.04.2013 року, проведеною управлінням Держземагенства у Рівненському районі.

Визнано неправомірним та скасовано рішення Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області №124 від 03.11.2011 року про передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0759 га.

Скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №276297, виданий на імя ОСОБА_4, кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0334, площа земельної ділянки - 0,0759 га та розташована на території с. Новостав Рівненського району Рівненської області.

У поданій на вказане рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликався на його незаконність та необґрунтованість в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Вказував, що суд не врахував, що Управлінням Держземагенства у Рівненській області проводилась перевірка державної реєстрації спірних земельних ділянок з метою встановлення причин їх накладання, якою було встановлено порушення реєстрації з боку саме ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджує законність проведення процедури державної реєстрації державного акту ОСОБА_4, який судом першої інстанції помилково був скасований.

Доводив, що межі земельних ділянок із ОСОБА_4 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не погоджували, натомість їх погодження меж земельних ділянок для ОСОБА_4 не потрібно було взагалі, оскільки в протоколі узгодження меж підписуються лише землевласники, якими вони станом на 2011 рік не були.

Стверджував, що суд безпідставно відмовив у задоволенні його заяви про застосування строків позовної давності, хоча про порушення їх прав відповідачі дізналися ще у 2010-2011 роках.

Вважав, що відповідно до положень ч.1 ст. 216 та ч. 1 ст. 388 ЦК України, оскільки на даний час він є власником спірної земельної ділянки і договір її дарування ніким не оспорювався та нікчемним не визнавався, підстав для визнання скасованим Державного акта на право власності на земельну ділянку, що був виданий на імя ОСОБА_4, немає.

Просив рішення Рівненського районного суду від 08 жовтня 2014 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скасувати, в решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_7 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити. ОСОБА_4 також підтримала доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили апеляційну скаргу відхилити.

Представник Зорянської сільської ради Рівненського району та представник управління Держземагенства в Рівненському районі у встановленому законом порядку, завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не зявилися і причин неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Визнаючи неправомірним рішення Зорянської сільської ради про передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0759 га. в с. Новостав Рівненського району та скасовуючи державний акт на право власності на цю земельну ділянку, суд першої інстанції виходив з того, що Зорянською сільською радою було порушено вимоги земельного законодавства та погоджено протоколи і кадастрові плани з безпідставною зміною меж ділянок суміжних власників.

Такий висновок місцевого суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що за попереднім землекористувачем ОСОБА_4 обліковувалась земельна ділянка площею 0,07 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку (а.с.10).

З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 276297 вбачається, що ОСОБА_4, яка є бабою ОСОБА_1, набула у власність свою земельну ділянку площею 0,0759 га в с. Новостав Рівненського району на підставі рішення Зорянської сільської ради Рівненського району № 124 від 3 листопада 2011 року (а. с. 6).

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у с. Новостав по вул. Лісній, 21 користувались земельною ділянкою площею 0,2006 га. На підставі рішення Зорянської сільської ради № 779 від 8 серпня 2012 року і розробленої технічної документації із землеустрою ПП „Інтенсив-сервіс , відділом державної реєстраційної служби Рівненського районного управління юстиції 11 квітня 2013 року зареєстровано право спільної сумісної власності ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на цю земельну ділянку, яка частково, орієнтовно площею 0,035 га накладається на земельну ділянку, що перебуває у власності ОСОБА_1 (а.с.10 зворот).

З листа Головного управління Держземагенства у Рівненській області від 3 жовтня 2013 року та інших матеріалів справи вбачається, що при розгляді технічних документацій із землеустрою, розроблених ПП „Рівненська земельна компанія та „Інтенсив-сервіс, встановлено суттєві розбіжності у кадастрових планах і протоколах обстеження, встановлення та погодження спільної межі земельних ділянок ОСОБА_4 (попереднього власника земельної ділянки) та ОСОБА_2. Зокрема, у протоколі розробленої технічної документації із землеустрою ПП „Рівненська земельна компанія детально описано межу від Г до А по суміжності із землями ОСОБА_2, яка становила 70,27 м, де зазначено, що спочатку протяжністю 24,43 м межа проходить по деревяній огорожі до спільної будівлі, яка погоджена 22 вересня 2010 року землекористувачем ОСОБА_2 У протоколі ж розробленої технічної документації із землеустрою ПП „Інтенсив-сервіс записано, що межа від Б до В проходить по суміжності із землями ОСОБА_4 в змінному напрямку по суходолу лише на протязі 62,32 м, що на 7,95 м менше межі, погодженої 9 грудня 2011 року ОСОБА_2 Внаслідок зміненої конфігурації спільної межі із її власності ( тепер ОСОБА_1Ю.) виключено земельну ділянку площею 0,035 га і включено до спільної сумісної власності громадян ОСОБА_2 і ОСОБА_3. Зорянською сільською радою грубо порушено вимоги діючого земельного законодавства, оскільки погоджено вище зазначені протоколи і кадастрові плани з безпідставною зміною межі. Рішенням Зорянської сільської ради № 124 від 3 березня 2011 року ОСОБА_4 передано у приватну власність 0,0759 га, а рішенням № 779 від 8 серпня 2012 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 передано у спільну власність 0,2006 га, що разом становить 0,2765 га. (а.с.10-11).

Як вбачається з матеріалів справи, площа земельної ділянки належної до житлового будинку № 21 по вул. Лісній в с. Новостав Рівненського району, складає 0,24 га, що на 0,0365 га менше загальної площі земельних ділянок, виділених суміжним власникам, тобто 0,2765 га (0,0759 + 0,2006), що суперечить можливості їх виділення сторонам у зазначених розмірах.

Отже, Зорянською сільською радою 0,035 га земельної ділянки фактично було передано одночасно у власність обом землекористувачам, що є основною причиною накладок їх земельних ділянок.

Згідно ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки.

Відповідно до розяснень даних в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ № 7 від 16 квітня 2004 року, порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Зазначених вимог законодавства при безоплатній передачі земельних ділянок у власність обох сторін по справі Зорянською сільською радою дотримано не було, а тому суд першої інстанції, законно й обґрунтовано задовольнив позовні вимоги обох сторін, та відповідно до ст.16 та 378 ЦК України, скасував рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок у власність та припинив право власності осіб на ці земельні ділянки скасувавши державні акти.

Рішення місцевого суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були предметом апеляційного перегляду та ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 17 листопада 2014 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було відхилено, а рішення залишено без змін.

Підстав для скасування ухваленого у справі рішення суду першої інстанції та задоволення поданої апеляційної скарги ОСОБА_1, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 303, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського районного суду від 8 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: