Справа № 128/3982/14-ц
23 жовтня 2014 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
головуючого - судді Ганкіної І.А.,
при секретарі Ільченко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення судових витрат, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 02.06.14р. задоволено її позов до ОСОБА_2 та її неповнолітньої дитини ОСОБА_3, про визнання їх такими, що втратили право користування житлом, а саме: будинком, що знаходиться в АДРЕСА_1.
Згідно квитанцій, які знаходяться як в матеріалах справи за № 128/1595/14-ц, так і додаються до позовної заяви, нею, ОСОБА_1 сплачено на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. та внесено на рахунок адвоката за надання правової допомоги 800 грн. (консультація, ознайомлення з документами, запити на ім'я Голови селищної Ради смт. Стрижавка, запит на ім'я директора середньо-освітньої школи № 29 м. Вінниці, складання позовної заяви). Вказаний в угоді та в квитанції об'єм наданої правової допомоги адвокатом виконано.
Зазначені судові витрати, понесені позивачкою в зв'язку зі слуханням цивільної справи в суді, спір по якій виник з вини відповідачки, тому позивачка ОСОБА_1 просить у відповідно ст. 88 ЦПК України стягнути судові витрати в сумі 1043 грн.60 коп. з винної особи , оскільки заявлені нею позовні вимоги повністю задоволені.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву , відповідно до якої просила справу розглядати в її відсутність, вимоги заявлені нею в позовній заяві просила задоволити в повному обсязі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи була повідомлена завчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, повідомлення зв'язку ( розписка) з підписом останньої про отримання судової повістки.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, з урахуванням позиції позивача, яка просить розглянути справу у відсутності відповідача, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини .
Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Вінницького районного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка також представляла інтереси неповнолітньої доньки ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житлом . Заочним рішенням від 02.06.2014 року позов ОСОБА_1 задоволено . Визнано ОСОБА_2 та неповнолітню ОСОБА_3( ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 ( а.с. 3).
Однак, питання щодо стягнення судових витрат, а саме: судовий збір в розмірі 243,60грн та кошти за надання правової допомоги адвокатом в сумі 800 грн (консультація, ознайомлення з документами, запити на ім'я Голови селищної Ради смт. Стрижавка, запит на ім'я директора середньо-освітньої школи №29 м. Вінниці, складання позовної заяви) понесених позивачем при зверненні до суду з вищевказаним позовом, судом при постановленні рішення від 02.06.2014р. вирішено не було.
У відповідності до ст.79 ЦПК України до судових витрат входить судовий збір, пов'язаний з розглядом справи в суді та витрати на правову допомогу.
Тому у розумінні даного нормативного положення, вказані позивачем у позові витрати, дійсно відносяться до судових витрат.
Разом з тим, суд враховує, що у відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Також, суд враховує і те, що у відповідності до ст. 214 ЦПК України, питання щодо судових витрат, вирішується судом саме під час ухвалення судового рішення за основним позовом.
Так, у відповідно до ч.1 п.6 ст. 214 ЦПК України , суд при ухваленні судового рішення зобов'язаний вирішити питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Вказане положення також зазначено і ст. 215 ЦПК України , згідно якої в ч.1 п.4 вказаної статті, зазначено, що в резолютивній частині рішення суду слід вирішити питання щодо розподілу судових витрат .
Таким чином, виходячи з вищевикладеного, питання, щодо розподілу судових витрат , вирішується в межах одного судового провадження при вирішенні позову. У випадку, коли дане питання не було вирішено при постановлені судового рішення, сторона має право звернутися до суду з заявою про постановлення додаткового рішення у відповідності до ст. 220 ЦПК України.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи за № 128/1595/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка також представляла інтереси неповнолітньої доньки ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житлом, провадження якого перебувало в судді Бондаренко О.І., позивач ОСОБА_1 з заявою про винесення додаткового рішення не зверталась, тому вирішення питання щодо стягнення судових витрат шляхом постановлення додаткового рішення проведено не було.
Своє право на звернення з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, таким чином, позивач не реалізувала, неможливість вирішення питання щодо стягнення судових витрат, як того вимагають нормативні положення ст.ст.88,214,220 ЦПК України суду не довела. При цьому, свої вимоги за позовом ОСОБА_2 про стягнення судових витрат, ґрунтує саме на положеннях ст.ст. 79,84, 88 ЦПК України, які регламентують - стягнення судових витрат у судовому провадженні з вирішенням основних позовних вимог.
Тому, враховуючи зазначене, виходячи з того, що позовні вимоги за якими було понесено вищевказані судові витрати на оплату судового збору та послуги адвоката в даному провадженні не вирішуються, вони вже були вирішені за рішенням суду від 02.06.2014 року по цивільній справі № 128/1595/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2.и, яка також представляла інтереси неповнолітньої доньки ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житлом, провадження якого перебувало в судді Бондаренко О.І., суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.
Стягнути з позивача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.
На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 15, 30, 60, 61, 79,84,88, 214, 215, 223, 224 ЦПК України, суд -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення судових витрат - відмовити.
Заочне рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги.
Відповідачем на протязі 10 діб з отримання копії заочного рішення суду може бути подано заяву про перегляд заочного рішення суду в порядку ст.224-231 ЦПК України.
Суддя: