Справа № 447/390/14 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 22-ц/783/3622/14 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Копняк С.М.

суддів - Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.

секретар - Олексів О.А.

з участю представника апелянта - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 12 березня 2014 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Новороздільського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Львівській області Горака Я.В. від 07 лютого 2014 року про відкриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 12 березня 2014 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Новороздільського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Львівській області Горака Я.В. від 07 лютого 2014 року про відкриття виконавчого провадження.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_3 оскаржила таку в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з»ясовано усі фактичні обставини справи, при цьому суд не сприяв повному, об»єктивному та неупередженому її розгляду, а тому ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

Просить ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 12 березня 2014 року скасувати та ухвалити нову, якою скаргу задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Тому судова колегія вважає за необхідне у відповідності з вимогами ст. 305 ЦПК України проводити розгляд справи у відсутності представника ВДВС Новороздільського МУЮ, так як він належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_2 в підтримання мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оголосивши заперечення відділу Державної виконавчої служби Новороздільського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Львівській області проти мотивів, викладених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення такої з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Пунктом 10 ч.1 ст.49 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Встановлено, що 07.02.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новороздільського міського управління юстиції Львівської області Горак Я.В. відкрито виконавче провадження на примусове виконання виконавчого листа №2-211/10, виданого 15.02.2012 року, про вселення ОСОБА_5 у квартиру АДРЕСА_1

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_3, суд першої інстанції свою ухвалу мотивував тим, що на момент розгляду справи в суді, ОСОБА_5 всупереч рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 02.03.2010 року в спірну квартири вселений не був. Окрім того, посилання представника скаржника ОСОБА_2 на те, що передача виконавчого провадження про вселення ОСОБА_5 з відділу ДВС Миколаївського РУЮ до відділу ДВС Новороздільського МУЮ Львівської області здійснювалася всупереч вимогам Інструкцуії з організації примусового виконання рішення є безпідставними, оскільки глава VI вищевказаної інструкції передбачає право передачі виконавчих провадження від одного органу ДВС до іншого.

Колегія суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Новороздільського МУЮ Горак Я.В. під час винесення постанови від 07.02.2014 року про відкриття виконавчого провадження, діяв в межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, а тому відсутні достатні підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови, яка винесена ним 07.02.2014 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку відмовляючи в задоволенні скарги.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального та матеріального закону, а відтак, підстави для її скасування відсутні. Тому апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 12 березня 2014 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч. 2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 12 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

Монастирецький Д.І.