Справа № 447/2879/14 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 22-ц/783/7027/14 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.,

суддів - Кабаль І.І., Монастирецького Д.І.,

секретаря -Матяш С.І.,

з участю апелянта - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Державної виконавчої служби Новороздільського міського управління юстиції Львівській області на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року у справі за поданням державного виконавця відділу ДВС Новороздільського МУЮ ОСОБА_2 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Державний виконавець відділу ДВС Новороздільського МУЮ ОСОБА_2 звернувся в Миколаївський районний суд Львівської області з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 в праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань. В обґрунтування подання наведено наступне. На примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби Новороздільського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Миколаївським районним судом Львівської області 25.12.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн., щомісячно, починаючи з 06.11.2012 р., до досягнення дітьми повноліття. Станом на 01.09.2014 року заборгованість із сплати аліментів по зазначеному виконавчому провадженню становить 27801,30 грн. У зв»язку з цим вважає за необхідне вжити заходів по обмеженню боржника у праві виїзд за межі України.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року в задоволенні подання державного виконавця відділу ДВС Новороздільського МУЮ ОСОБА_2 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою Державна виконавча служба Новороздільського міського управління юстиції Львівської області оскаржила таку в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що суд першої інстанції в своїй ухвалі покликається на те, що державним виконавцем не надано доказів, які свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом та відсутні будьякі докази про вжиття державним виконавцем заходів щодо встановлення майна боржника на яке може бути звернено стягнення. Однак, з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного. За приписами ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до Закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державним виконавцем Гораком Я.В. у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 04.09.2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку. Одночасно боржнику скеровано виклик державного виконавця № В-3/1014 від 04.09.2013 року, відповідно до якого боржника зобов'язано з'явитись у відділ виконавчої служби для вирішення питання щодо подальшої сплати аліментів та надання письмових пояснень з приводу невиконання своїх зобов'язань щодо сплати аліментів, повідомлення достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах та письмово повідомити про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні йому від інших осіб. Однак, боржник рішення суду в повному обсязі самостійно не виконав. Тому, відповідно до вимог ст. 27 Закону державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення. Державним виконавцем було вжито наступні заходи примусового виконання рішення, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, а саме: подано запити в реєструючи майно органи: Стрийське ВРЕР ДАІ, Реєстраційну службу Новороздільського МУЮ, УПФУ, ДПСУ, відділ Держземагенства у Миколаївському районі, Державну інспекцію сільського господарства в Львівській області, Новороздільський міський центр зайнятості. Згідно відповідей реєструючих майно органів, майна на яке можливо звернути стягнення за боржником не виявлено. На обліку як одержувач пенсії чи як безробітний боржник не перебуває. Згідно відповідей Державної податкової служби України боржник ніде не працює, відкритих рахунків в установах банків за боржником не виявлено.

Мотивує апеляційну скаргу також і тим, що боржнику скеровано вимогу державного виконавця № В-3/09-40/22 від 27.05.2014 року, відповідно до якої його зобов'язано з'явитись у відділ до 30.05.2014 року для надання письмових пояснень з приводу невиконання своїх зобов'язань щодо сплати аліментів, повідомлення достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах та письмово повідомити про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні йому від інших осіб. 28.05.2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яку скеровано в реєструючи органи для виконання та одночасно накладено арешт в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

При виході за адресою м. Новий Розділ, вул. Л.Українки, 13/3, встановлено, що майна належного боржнику, яке б могло бути реалізоване в рахунок погашення боргу не виявлено, зі слів матері боржник перебуває за кордоном про, що складено акт державного виконавця від 03.06.2014 року. 28.07.2014 року подано запит в Головне управління державної міграційної служби України у Львівській області щодо наявності у боржника поспорта громадянина України і виїзду за кордон. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, станом на 01.09.2014 року, заборгованість зі сплати аліментів по зазначеному виконавчому провадженню боржником не погашена та становить 27801,30 грн. Згідно відповіді Головного управління ДМС України у Львівській області боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серія КС 302590 ві 10.11.1999 р., орган-1319.

Отже, наявність у боржника невиконаних зобов'язань є підставою для його обмеження у праві, виїзду за кордон, внаслідок чого державним виконавцем., 22 09.2014 року було надіслано до Миколаївського районного суду подання про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду, крім цього, дане подання надіслано для відома сторонам виконавчого провадження простою кореспонденцією.

Виходячи зі змісту ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпеченням зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Тому у державного виконавця були всі підстави та законні повноваження для звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, однак у разі не здійснення даного заходу в подальшому може суттєво ускладнити та затягнути виконання рішення суду або взагалі унеможливити його виконання, що не було враховано судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали.

Просить ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нову, якою подання задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта в підтримання мотивів, викладених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За приписами п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов»язань за рішенням.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Новороздільського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження ЄДРВП №39592893 з виконання виконавчого листа № 1313/3668/2012, виданого Миколаївським районним судом Львівської області 25.12.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн., щомісячно, починаючи з 06.11.2012 р., до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 06.11.2012 року.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України" передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а у громадянина України, який має паспорт, паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, якщо, зокрема :

- діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобовязань або розв»язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України ;

- він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Таким чином, Законом України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" визначено підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон та способи здійснення таких обмежень, а сааме, шляхом відмови у видачі паспорта або шляхом затримання чи вилучення паспорта.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд першої виходив з того, що в даному поданні, державним виконавцем відділу ДВС Новороздільського МУЮ ОСОБА_2 не визначено заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити. У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа зазначаються вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка тощо; для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серія та номер, а також найменування та місцезнаходження державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ.

Крім того, судом першої інстанції вірно враховано і те, що державним виконавцем не надано доказів, які свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом, відсутні докази про обізнаність боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання, та про його подальше примусове виконання.

Посилання державного виконавця відділу ДВС Новороздільського МУЮ ОСОБА_2 на норму ст. 377-1 ЦПК України як на норму, якою регламентовано порядок розгляду судами питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), а також наявність у нього невиконаного зобов'язання за рішенням суду, не дає суду правової підстави вирішити питання про тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника без спеціальної матеріальної норми, як це передбачено Конституцією України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову в задоволенні подання.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Доводи апеляційної скарги ДВС Новороздільського міського управління юстиції Львівській області висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, п.1 ч. 2 ст. 307, п. 1.ч. 1. ст. 312, 313, п.4 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної виконавчої служби Новороздільського міського управління юстиції Львівській області відхилити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

ОСОБА_8