У Х В А Л А

Іменем України

14 травня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Савариної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор тойс" на ухвалу Іршавського районного суду від 07 березня 2014 року по справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор тойс" на рішення відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, де заінтересованими особами є: ПАТ "Піреус Банк МКБ" про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Іршавського районного суду від 07 березня 2014 року відмовлено в задоволенні скарги на постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

ТзОВ "Фактор тойс" подало апеляційну скаргу в якій просить апеляційну інстанцію скасувати ухвалу суду, та постановити нову ухвалу про визнання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, неправомірною. Мотивує свої вимоги тим, що ухвала суду постановлена в порушення вимог норм матеріального та процесуального законодавства, а тому вважає її незаконною.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник апелянта в особі ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, підтримав вимоги скарги, так-як наявні всі підстави для задоволення скарги на рішення державного виконавця.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка бере участь в справі та вивчивши матеріали справи й перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що дана скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відмовляючи в задоволенні скарги на рішення державного виконавця, суд першої інстанції виходив із того, що у встановлений державним виконавцем строк рішення суду добровільно не виконано боржником і дій спрямованих на виконання рішення суду, боржником не вчинено.

Згідно із правилом ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Проте, такою ухвалу суду не можна визнати з огляду на наступні доводи.

Так, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби - Мазура Геннадієм Івановичем винесено 25.12.2013 року постанову про стягнення з боржника ТзОВ "Фактор тойс" виконавчого збору в розмірі 1846913,92 гривні, а.с. 117.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 ЗУ "Про виконавче провадження", державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру в строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню.

Із цього слідує, що постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є окремим виконавчим документом, який підлягає окремому виконанню, державною виконавчою службою.

Виходячи із приписів ч. 5 ст. 82 ЗУ "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Зазначена обставина наведена і в абзаці 2 п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за № 6 згідно якого, справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Таким чином, постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору, ТзОВ "Фактор тойс" вправі оскаржити до адміністративного суду.

Ураховуючи встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а це у відповідності до вимог ч. 1 ст. 310 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 205 п. 1, 206, 307, 310, 314, 315 і 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор тойс" - задовольнити частково.

Ухвалу Іршавського районного суду від 07 березня 2014 року про відмову в скасуванні постанови державного виконавця стосовно стягнення виконавчого збору - скасувати, а провадження в справі закрити, так-як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз'яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фактор тойс", що справа щодо оскарження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, належить до компетенції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Головуючий : ____________________

Судді : ____________________

____________________