Провадження по справі № 2/752/6304/14
У Х В А Л А

08.12.2014 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Калініченко Л.С., при секретарі Хмарук Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Разом із позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_2 в сумі 12 000 000 гривень, що знаходяться на банківських рахунках НОМЕР_1 в Публічному акціонерному товаристві «ДІАМАНТБАНК» та НОМЕР_2 в ПАТ «ВТБ Банк», встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та заборони Державній прикордонній службі України вчиняти дії, пов'язані з наданням ОСОБА_2 можливості виїзду за межі України.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на безпідставне набуття ОСОБА_2 грошових коштів позивача в сумі 12 000 000 гривень як виплату за винагороду на посаді Голови Правління ПАТ «ДІАМАНТБАНК».

Заявник вказує на те, що сума заявленого ним позову становить 12 000 000 гривень, що є дуже значною сумою, а ПАТ «ДІАМАНТБАНК» сплатило ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 12 003 654 гривні на його банківський рахунок.

На думку заявника, необхідним та доцільним в рамках даної справи є вжиття судом таких заходів забезпечення позову як арешт зазначених грошових коштів відповідача та встановлення йому тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у справі в разі задоволення позову.

Як зазначає заявник, протягом розгляду справи ОСОБА_2 може розпорядитися перерахованими йому грошовими коштами, тому необхідно накласти на них арешт. Тимчасове обмеження відповідача у праві виїзду за межі України забезпечить належне виконання ОСОБА_2 своїх обов'язків та унеможливить ухилення від відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовної заяви, заяви про забезпечення позову, приходжу до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Види забезпечення позову визначено статтею 152 ЦПК України, згідно з приписами якої позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

В своїй заяві про забезпечення позову позивач зазначає про те, що протягом розгляду справи відповідач ОСОБА_2 може розпорядитися перерахованими йому грошовими коштами, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

З'ясувавши обсяг позовних вимог, з урахуванням доказів, наданих позивачем на їх підтвердження, перевіривши відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, а також враховуючи, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, враховуючи також предмет даного спору та сукупність вищевказаних фактичних обставин справи, приходжу до висновку про необхідність вжити заходів забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми 12 000 000 гривень, що знаходяться на його рахунках, до вирішення судом вищевказаної справи по суті.

При цьому вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотання в частині забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, оскільки повноваження судів першої інстанції при вирішенні цивільних справ, у тому числі повноваження щодо вжиття заходів забезпечення позову, визначені ЦПК України, приписи якого, зокрема, його статті 152, не передбачають вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України як заходу забезпечення позову.

Вимоги щодо заборони Державній прикордонній службі України вчиняти дії, пов'язані з наданням ОСОБА_2 можливості виїзду за межі України, є похідними від вимог про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, а тому задоволенню також не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 151 - 153, 208-210, 212, 293 ЦПК України, -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_2, що знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 в Публічному акціонерному товаристві «ДІАМАНТБАНК», МФО 320854, та на банківському рахунку НОМЕР_2 в ПАТ «ВТБ Банк», МФО 321767, , в межах суми 12 000 000 (дванадцять мільйонів) гривень.

У задоволенні інших вимог заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення.

В разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя