Справа № 2-72/11
Провадження № 2/456/7/2014
УХВАЛА

про відмову в призначенні судової комплексної

медико-психологічної експертизи

"10" січня 2014 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Бучківської В. Л.

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Стрийської центральної районної лікарні Львівської області, Моршинської міської лікарні Львівської області, ОСОБА_2 4-ї міської поліклініки м. Львова, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та морільної шкоди, заподіяної неналежним наданням медичної допомоги заяву представника відповідача - ОСОБА_2 4-ї міської поліклініки м. Львова ОСОБА_6 про призначення комплексної медико-психологічної експертизи,

в с т а н о в и в:

10 січня 2014 року відповідач - ОСОБА_2 4-а міська поліклініка м. Львова в особі її представника ОСОБА_6 звернулася на адресу суду з заявою про призначення комплексної медико-психологічної експертизи на підставі ст.143 ЦПК України. Свої вимоги мотивує тим, що акт №719 амбулаторної судово-психологічної експертизи від 24.09.2013 р. суперечить приписам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 08.01.1998 р., а саме: п.п.4.14, 2.2 Інструкції, в акті відсутні покликання на висновок експерта №30 від 12.02.2013 р., не враховано тривалі хронічні захворювання ОСОБА_1 Вважають, що Методика, яка використана при проведенні експертизи №719 амбулаторної судово-психологічної експертизи від 24.09.2013 р. не входить до Реєстру методик проведення судових експертиз, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 02.10.2008 р., в акті не відображені соматичні хвороби ОСОБА_1, які прямо та безпосередньо впливають на діяльність її центральної нервової системи (цукровий діабет, астеноневротичний синдром, діабетична енцефалопатія). Вважає, що по даній справі слід комплексно застосувати знання в галузі медицини та в галузі психології, оскільки комплексний характер захворювання ОСОБА_1, її анамнез, як фактична обставина цієї справи, обумовлює комплексний характер експертизи.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 4-ї міської поліклініки м. Львова ОСОБА_6 оголосив подане ним клопотання та на уточнюючі запитання суду вказав, що експертизу повинні провести відповідні спеціалісти, проте в яких галузях знань не вказав, також не зміг вказати суду, яким законодавчим актом передбачено проведення саме такого виду експертизи, і які питання, перелічені ним в клопотанні відносяться до галузі медицини, а які до галузі психології.

Інші учасники судового процесу підтримали клопотання, заявлене представником відповідача.

Судовий експерт-психолог ОСОБА_7, вислухавши клопотання, заявлене представником відповідача звернула увагу суду, що такий вид експертизи не передбачений чинним законодавством, всі обставини, на які покликається представник були досліджені нею під час проведення експертизи та таким надана відповідна оцінка в акті №719 амбулаторної судово-психологічної експертизи від 24.09.2013 р.

Суд, заслухавши поясненна сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що в клопотанні представника відповідача про призначення комплексної медико-психологічної експертизи слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, а відповідно до ч. 3 ст. 143 цього Кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом. При цьому суд має мотивувати відхилення питань осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, а: відповідно до ч. 3 ст. 60 цього Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Законом України «Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. №53/5 передбачено види експертиз, які вправі призначити суд, в порядку ст.144 ЦПК України.

Вказаними законодавчими актами та Постановою Пленуму ВСУ №8 від 30.05.1997 р. «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» не передбачено такого виду експертизи, як комплексна медико-психологічна експертиза.

Крім того, за змістом діючого цивільно-процесуального законодавства, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» призначаючи експертизу, суд повинен враховувати, що висновок експерта є одним з доказів в справі, при цьому клопотання про витребування або прийняття доказу повинно бути прийняте судом, якщо не будуть порушуватись правила належності доказів та допустимості засобів доказування.

Статтею 144 ЦПК України, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. №53/5 передбачено дані, які повинен навести суд в ухвалі про призначення експертизи.

В порушення вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України представник відповідача, заявляючи клопотання про призначення експертизи не покликається на законодавчий акт, який передбачає проведення саме такого виду експертизи, представників яким саме галузей знань медицини та психології слід залучити до проведення вказаного виду експертизи, і які значення мають питання, висловлені в заяві до предмету судового спору, що унеможливлює призначення експертизи на підставі ст.144 ЦПК України.

Крім того, на думку суду призначення експертизи в даному випадку не є обовязковим, суд звертає увагу, що питання, які пропонує представник відповідача в своїй заяві не є обовязковими для призначення експертизи в розумінні ст.145 ЦПК України.

Що стосується змісту акту №719 амбулаторної судово-психологічної експертизи від 24.09.2013 р., то невідповідність його вимогам чинного законодавства за процесуальною формою може слугувати підставою для проведення повторної судово-психологічної експертизи, в порядку ст. 150 ЦПК України.

Окрім цього вказаний письмовий документ, як один з доказів в цивільній справі, підлягає дослідженню на підставі цивільно-процесуального закону разом з іншими доказами по справі на стадії оголошення письмових доказів по справі.

Всі інші мотиви, які наводить представник відповідача в своїй заяві досліджуються в судовому засіданні, і суд, не порушуючи принципів диспозитивності та змагальності судового процесу, не вправі давати їм оцінку на стадії судового розгляду справи.

Керуючись ст. 144 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити представнику відповідача - ОСОБА_2 4-ї міської поліклініки м. Львова ОСОБА_6 в задоволенні заяви ОСОБА_2 4-ї міської поліклініки м. Львова про призначення комплексної медико-психологічної експертизи.

Головуючий-суддя ОСОБА_8