Справа № 310/8743/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

24 жовтня 2014 року м.Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Пустовіт З. П., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Міський комерційний банк про захист прав споживача, повернення коштів по депозитному вкладу,

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми банківського вкладу у розмірі 340 000грн.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.119 Цивільно-процесуального Кодексу України (далі ЦПК України) і підлягає залишенню без руху для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Позивач у заяві посилається на ст. 22 Закону України „Про захист прав споживачів, як підставу звільнення від сплати судового збору.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав.

Проте, відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України „ Про захист прав споживачів споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника. Відповідно до вищезазначеного закону продукція будь-які виріб (товар), робота (п. 21 Закону: робота діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб) чи послуга ( п. 17 Закону: послуга діяльність виконавця з надання ( передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення особистих потреб), що виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. При цьому, Законом України „Про захист прав споживачів урегульовано лише питання щодо надання споживачу споживчого кредиту.

Крім того, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст. 1058, 1060 ЦК України щодо договору банківського вкладу (депозиту), жодних посилань на обставини щодо порушення його прав, як споживача, відповідно до Закону України „Про захист прав споживачів немає.

Враховуючи вищезазначене, немає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 7 ч. 1 ст. Закону України „Про судовий збір, тому позивачу необхідно сплатити судовий збір на загальних підставах.

Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України „ Про судовий збір ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру складає один відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що відповідно складає від 243, 60 грн. до 3654 грн.

Виходячи з вище зазначеного і відповідно до ст.121 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Міський комерційний банк про захист прав споживача, повернення коштів по депозитному вкладу залишити без руху.

Керуючись ст.ст.7, 119 - 121, 210 ЦПК України,

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Міський комерційний банк про захист прав споживача, повернення коштів по депозитному вкладу залишити без руху.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України позивачам надається строк для усунення недоліків заяви, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачами ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху та в установлений законодавством строк, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2