АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4156/14 Справа № 419/2631/12 Головуючий у 1 й інстанції - Нізік О. В. Доповідач - Пономарь З.М.
Категорія 44
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року Колегія суддів апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Михайловської С.Ю., Красвітної Т.П., при секретареві Глубоченку М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпропетровського обласного військового комісаріату на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровськ від 30 травня 2013 року за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровськ, Міністерства оборони України (треті особи: Управління Деркомзему у м.Дніпропетровськ, Дніпропетровська міська рада, Комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради, Дніпропетровський обласний військовий комісаріат) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою; за позовом Дніпропетровського обласного військового комісаріату до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( треті особи: Комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради, Дніпропетровське міське управління земельних ресурсів, Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровськ, Міністерства оборони України) про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Красногвардійського райсуду м.Дніпропетровськ від 30.05.2013р. відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровськ, Міністерства оборони України про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та у задоволенні позовних вимог Дніпропетровського обласного військового комісаріату до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання частково недійсним укладеного відповідачами 12.06.2006р. договору купівлі-продажу майна та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. В апеляційній скарзі Дніпропетровський обласний військовий комісаріат просив скасувати вказане судове рішення в частині відмови у задоволенні його позову, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи наступне.

Згідно Акту на право користування землею, виданого 26.12.1969р. виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради в постійне користування Міністерству оборони відведено земельну ділянку площею 1,31 га за адресою АДРЕСА_1 (а.с.40-43 т.1). За відомостями Дніпропетровського міського управління земельних ресурсів спірна по даній справі земельна ділянка розміщена в межах земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , на якій розміщені будівлі Дніпропетровського обласного військового комісаріату (а.с.167т.1).

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 6.12.2004р. ухвалено оформити право державної власності за державою в особі Верховної Ради України на будівлі А-2, А 11-1 загальною площею 1087,8 кв.м. Міністерства оборони України за адресою АДРЕСА_1 (а.с.48 т.2). На підставі вказаного рішення 6.12.2004р. Державі в особі Верховної Ради України видано свідоцтво про право загальнодержавної власності на будівлі А-2, А 11-1 загальною площею 1087,8 кв.м. Міністерства оборони України за адресою АДРЕСА_1 (а.с.49 т.2). Згідно виданого 25.01.2005р. витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно за Державою в особі Верховної Ради України на праві загальнодержавної власності за адресою АДРЕСА_1 значився об`єкт Міністерства оборони України, який складався з: будівлі А-2, А 11-1 загальною площею 1087,8 кв.м., ганку а з навісом, навісу Б, споруд №1-7, мостіння І (а.с.56 т.2).

Згідно укладеного 26.01.2005р. між Дочірнім підприємством Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового спеціального призначення Укрспецекспорт - державне підприємство Укроборонсервіс та ТОВ ВКФ Рубеж договору купівлі-продажу останнє купило нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 , яка складалась з будівлі А-2 та А 11-1 загальною площею 1087,8 кв.м. Міністерства оборони України (а.с.38,39 т.1). Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2005р. за ТОВ ВКФ Рубеж визнано право власності на будівлю площею 1087,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (а.с.36,37 т.1). Проте у наданому 9.08.2005р. витязі з Реєстру прав власності на нерухоме майно на праві приватної власності ТОВ ВКФ Рубеж на підставі вказаного судового рішення зазначена нежитлова будівля за адресою АДРЕСА_1 , яка складалась з будівлі А-2, прибудови А 11-1 загальною площею 1087,8 кв.м., а також додатково з ганку а з навісом, навісу Б, споруд №1-7 та мостіння І (а.с.70 т.2).

12.08.2005р. між ТОВ ВКФ Рубеж та ТОВ М-СЕРВІС укладено договір купівлі-продажу, за яким останнє купило нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 , за описом якої, вона складалась не лише з будівлі А-2, прибудови А 11-1 загальною площею 1087,8 кв.м., а й ганку а з навісом, навісу Б, споруд №1-7, мостіння І (а.с.71,72 т.2). У Реєстрі прав власності на нерухоме майно на праві колективної власності за ТОВ М-СЕРВІС зареєстровано вказане нерухоме майно іншим складом: будівля А-2, прибудова А 11-1 загальною площею 1087,8 кв.м., ганок а з навісом, навісом Б, мостіння І, а також споруди №1-5, бордюри №6,7 та сарай (тимчас.) В (а.с.75 т.2).

За укладеним 17.01.2006р. між ТОВ М-СЕРВІС та ТОВ СІГМА-ОХОРОНА договором купівлі-продажу останнє купило нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 складом з: будівлі А-2, прибудови А 11-1 загальною площею 1087,8 кв.м., ганку а з навісом, навісу Б, мостіння І, споруд №1-5, бордюри №6,7, сарай (тимчас.) В (а.с.76,77 т.2). Саме таким складом об`єкт нерухомого майна ТОВ СІГМА-ОХОРОНА зареєстрований у Реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с.79 т.2).

13.04.2006р. між ТОВ СІГМА-ОХОРОНА та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу, за яким остання купила нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 складом з: будівлі А-2, прибудови А 11-1 загальною площею 1087,8 кв.м., ганку а з навісом, навісу Б, мостіння І, споруд №1-5, бордюрів №6,7, сараю (тимчас.) В (а.с.80,81 т.2). Таким же складом об`єкт нерухомого майна ОСОБА_3 зареєстрований у Реєстрі прав власності на нерухоме майно на праві приватної власності (а.с.82 т.2).

12.05.2006р. ОСОБА_3 продано, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 куплено нежитлову будівлю складом: будівля А-2, прибудова А 11-1 загальною площею 1087,8 кв.м., ганок а з навісом, навіс Б, мостіння І, споруди №1-5, бордюри №6,7, сарай (тимчас.) В (а.с.83,84 т.2). 13.06.2006р. право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с.12,13 т.1).

Оспорюючи останній договір купівлі-продажу, Дніпропетровський обласний військовий комісаріат посилався на те, що інші, крім будівель А-2, А 11-1 загальною площею 1087,8 кв. по первинному договору 26.01.2005р. не відчужувались, а тому з державної власності вони не вибували.

Дійсно, з наявних у матеріалах справи та наведених вище доказів вбачається, що за договором купівлі-продажу від 26.01.2005р. ТОВ ВКФ Рубеж продано лише будівлі А-2, А 11-1 загальною площею 1087,8 кв.м. по АДРЕСА_1 . Лише на ці будівлі площею 1087,8 кв.м. визнано право власності за ТОВ ВКФ Рубеж і рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2005р. Ганок а з навісом, навіс Б, споруди №1-7, мостіння І, які значились у Реєстрі прав власності на нерухоме майно на праві загальнодержавної власності у складі об`єкта Міністерства оборони ні у вказаному договору купівлі-продажу, ні у рішенні господарського суду при переході права власності до ТОВ ВКФ Рубеж не зазначались.

Проте за відомостями Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 9.08.2005р. ганок а з навісом, навіс Б, споруди №1-7 та мостіння І вже значаться зареєстрованими на праві власності ТОВ ВКФ Рубеж. Саме після цього вказані ганок, навіси, споруди та мостіння включені і у якості предмету продажу до укладеного ТОВ ВКФ Рубеж з ТОВ М-СЕРВІС договору. Ні вказана реєстрація, ні договір купівлі-продажу стосовно них не оспорені і у встановленому порядку відповідно перша - не скасована, а другий - не визнаний недійсним. Більш того, починаючи з ТОВ М-СЕРВІС у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відносно них зареєстровані зміни і та їх інший склад, а саме, ганок а з навісом, навіс Б, мостіння І та споруд №1-5, бордюри №6,7, сарай (тимчас.) Саме вказаним складом споруди відчужувались за наступними договорами, у тому числі, і теперішнім набувачам ОСОБА_4 . При цьому попередні договори також не оспорювались. Між тим, фактично передчасно оспорений договір, укладений з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є похідним від них і без визнання їх частково недійсними неможливо зробити висновок і про його недійсність у відповідній частині.

Так, ОСОБА_3 перейшло право власності на об`єкт, у тому числі, ганок а з навісом, навіс Б, мостіння І, споруди №1-5, бордюри №6,7, сарай (тимчас.) від ТОВ СІГМА-ОХОРОНА. Право власності ОСОБА_3 у встановленому порядку будо зареєстровано і відповідно до вимог ст.ст.316,317,328,334,655 ЦК України вона мала право на їх відчуження. У зв`язку з цим для визнання за ч.1, ст.215 ЦК України частково недійсним укладеного нею з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 12.05.2006р. договору купівлі-продажу у зв`язку з тим, що 26.01.2005р. за першим з п`яти попередніх договорів частина приміщень не відчужувалось, підстав дійсно не було.

У зв`язку з цим не вбачалось підстав і для задоволення, пов`язаної з першою вимогою, іншої позовної вимоги щодо усунення військкомату перешкод у користуванні земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів надані документи, які можуть свідчити про зміну меж та площі земельної ділянки, зазначеної в Акті про право користування земельної ділянки Міністерства оборони (землекористувач Квартирно-експлуатаційна частина Дніпропетровського району) від 26.16.1969р. за адресою АДРЕСА_1 . Зокрема, це рішення Дніпропетровської міської ради та її виконавчого комітету про вилучення у Квартирно-експлуатаційної частини Дніпропетровського району частин земельних ділянок та надання їх іншим землекористувачам у 1997р., 1999р., 2000р., 2003р. (а.с.167-172 т.1).

За таких обставин при пред`явленні позовних вимог, пов`язаних з користуванням земельною ділянкою до участі у справі мали б бути залучені суміжні землекористувачі з метою повного з`ясування обставин справи та додержання їх інтересів.

Враховуючи встановлені обставини справи та зазначені вимоги закону, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог Дніпропетровського обласного військового комісаріату є правильним.

Твердження Дніпропетровського обласного військового комісаріату про неправильність судового рішення у цій частині не можуть бути прийняті до уваги із вказаних вище підстав. Заявлені військкоматом уточнення до апеляційної скарги фактично виходять за межі письмових позовних вимог, а тому з врахуванням вимог ч.1 ст.11, ч.1 ст.303 ЦПК України апеляційним судом не можуть ні досліджуватись, ні розглядатись.

Таким чином підстав для скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині немає.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного військового комісаріату відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровськ від 30 травня 2013 року в оскарженій частині залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді :