АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6987 Головуючий у 1 інстанції - Шевченко Т.М.
2014 рік Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

4 червня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Меєчко Д.П .

розглянула в відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Київенерго»,треті особи Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора «Золотоустівська» Шевченківського району, Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Шевченківського району» про відшкодування завданих збитків,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 4 квітня 2014 року ,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся за зазначеним позовом до суду,в якому вказував, що 5 липня 2012 року внаслідок аварії теплових мереж на горищі будинку АДРЕСА_1 в м. Києві відбулося залиття належної йому квартири № 3. Причиною залиття встановлено пошкодження вантузу на горищі будинку внаслідок невжиття працівниками ПАТ «Київенерго» планово-попереджувальних заходів по закриттю засувок під час проведення планових гідравлічних випробувань. Його майну було заподіяно значну матеріальну шкоду,з огляду на що просив стягнути з відповідача на його користь 121 193,00 грн. на відшкодування збитків завданих залиттям належної йому квартири, 20 396,92 грн. збитків завданих його майну, витрати понесені у зв'язку з проведенням будівельно-технічного і товарознавчого дослідження в розмірі 6 079,80 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. та понесені ним судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 4 квітня 2014 року ОСОБА_1 в задоволені позову відмовлено, з підстав недоведеності заявлених вимог

Не погодившись з рішенням суду представник позивача подав апеляційну скаргу та посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

На обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що судом проігноровано всі докази надані позивачем і їм не надана відповідна оцінка та повністю поклався в своєму рішення лише на висновки експерта. В той час як призначаючи проведення експертизи було обмежено право позивача поставити власні питання,які мають безпосереднє значення для правильного вирішення справи. Судом безпідставно відмовлено у прийнятті в якості доказу диск з записом відео-сюжету Студії новин ТСН ТРК 1+1 від 12 липня 2012 року і супроводжувальний лист 3 289 від 28 березня 2013 року від ТОВ ТРК1+1,в якому міститься інтерв‛ю з заступником технічного директора ПАТ «Київенерго»,де він визнає, що тиск води, в день залиття було збільшено.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник ПАТ «Київенерго» проти апеляційної скарги заперечував та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник третьої особи КП «Керуюча дирекція Шевченківського району» не заперечував проти апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Інші особи,які беруть участь у справі про розгляд справи повідомлені належно. Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін,або інших осіб,які беруть участь у справі,належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В., пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційну скаргу, в межах її доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв‛язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі, в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно акту від 5 липня 2012 року складеного комісією в складі: директора КП «Керуюча дирекція», представника МНС, директора ЖЕК «Золотоустівська», майстрів дільниці, 5 липня 2012 року сталось залиття квартир № 3, 7, 8, 12, 14 житлового будинку АДРЕСА_1, в м. Києві. Причиною залиття комісія визнала те, що 5 липня 2012 року відповідач ПАТ «Київенерго» проводив планові гідравлічні випробування на щільність теплових розподільчих мереж. Із-за надмірного тиску під час випробувань та незакритої засувки центрального опалення у бойлері, виник гідравлічний удар, який пошкодив розширювальний бак (вантуз) на горищі будинку, що стало причиною залиття квартири № 3.

Факт залиття квартири позивача підтвердили також свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Відповідно до висновку № 125-07/П будівельно-технічного дослідження від 30.07.2012 р. вартість ремонтно-відновлювальних робіт, що необхідно провести в квартирі АДРЕСА_1 для ліквідації наслідків залиття, що сталося 05.07.2012 р. становить 121 193,00 грн. (а.с.27-43 т.1) .

Розмір матеріального збитку, завданого власнику ОСОБА_1 в результаті залиття та пошкодження офісних меблів і друкарсько-видавничої продукції відповідно до висновку № 7464/12-53 від 17.08.2012р. складає 20396,92 грн. (а.с.65-74 т.1).

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволені позову суд виходив з того, що на підтвердження доводів про те, що залиття сталося саме вини відповідача ПАТ «Київенерго» він не надав.

При цьому суд виходив з того, що згідно п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. N76, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N927/11207 передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт.

Додатком №4 до Правил затверджено форму акту зокрема, з актом повинні бути ознайомлені власники приміщень.

Проте, наданий акт від 05.07.2012 року підписано лише членами комісії і власником квартири АДРЕСА_1 вінне підписаний, що суперечить вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Окрім того судом встановлено, що згідно акту № 834 від 15.05.2012р. в будинку АДРЕСА_1 опломбовано засувки № 1,2, 3, 4. в закритому положенні в ТМ .

Перевіряючи доводи позивача про те, що залиття сталося в результаті проведення ПАТ «Київенерго» 5 липня 2012 року випробувальних робіт судом встановлено, що згідно акту внутрішнього службового розслідування ПАТ «Київенерго» від 09.07.2012, на передодні затоплення 04.07.2012 о 16 год. 00 хв. система центрального опалення житлового будинку АДРЕСА_1 у м. Києві була лише підготовлена працівниками ЕД-1 УТРМ-6 філіалу «ТРМ» ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» до гідравлічних випробувань (перевірено: закриття засувок (№№ 1, 2, 3, 4), виконані видимі розриви: демонтовано дренажний кран на брудовіддільнику подавального трубопроводу та відкрито дренажний кран на брудовіддільнику зворотного трубопроводу, перевірено цілісність пломб).

За клопотанням відповідача ПАТ «Київенерго» судом було призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 5853/13-43 від 30.09.2013 р. причиною залиття квартири АДРЕСА_1, яке сталося 05.07.2012 р. є витікання рідини з утвореної тріщини над зварювальним швом днища сталевого розширювального баку - повітрозбірника (вантуз) внутрішньо будинкової системи центрального опалення, розмішеного на горищі цього будинку. Основними причинами виникнення пошкодження сталевого розширювального баку-повітрозбірника (вантуза) внутрішньо будинкової системи центрального опалення, розміщеного на горищі будинку по вул.Воровського,51 в м. Києві що відбулось 05.07.2013 р. найбільш ймовірним є втрата несучої здатності втримувати тиск теплоносія в статичному стані за відсутністю антикорозійного та утеплювального покриття, що вплинули на зменшення товщини стінки та днища цього банку за рахунок прискорення розвитку корозії сталі за весь період його експлуатації. Сталевий розширювальний бак-повітрозбірник (вантуз) внутрішньо будинкової системи центрального опалення, розмішеного на горищі будинку по вул.Воровського,51 в м. Києві станом на 05.07.2012 р. знаходився в непридатному для експлуатації стані, відсутність антикорозійного та утеплювального покриття, що прискорило розвиток корозії сталі та вплинуло на зменшення товщини стінки та днища цього банку. 05.07.2012 р. не проводились гідравлічні випробування мережі ТМ-5, тому не міг бути гідравлічний удар причиною пошкодження повітрозбірника (вантуза) на горищі будинку по вул.Воровського,51 в м. Києві на цей день.

Судом також допитано в судовому засіданніексперта ОСОБА_7,який проводив дослідження та який пояснив, що в процесі дослідження питання про можливі причини залиття квартири АДРЕСА_1, ним встановлено на підставі матеріалів справи та поданих за його клопотанням додаткових доказів, а саме: копія акту на гідравлічні випробування трубопроводів від 23.07.2012; копія оперативного журналу диспетчерської служби філії «Теплові розподільчі мережі «Київенерго»; копія паспорту ЗВТ (засобів вимірювальної техніки) параметрів та характеристик середовища від 08.08.2011; копія паспорту ЗВТ (засобів вимірювальної техніки) параметрів та характеристик середовища від 11.06.2003; копія діаграми з приладів обліку за 05.07.12 по ТМ-5 СТ-1, та встановлено, що 05.07.2012, по вул.Воровського,51 не проводились гідравлічні випробування мережі ТМ-5, тому не міг бути гідравлічний удар причиною пошкодження повітрозбірника (вантуза) на горищі будинку АДРЕСА_1.

Також експерт ОСОБА_7 зазначив, що через неналежний технічний стан баку (повітрозбірника) розташованого на горищі будинку № 51 на вул. Воровського, такий нездатний витримувати тиск теплоносія в статичному стані - тобто в стані коли відсутній тиск спричинений будь-якими додатковими факторами, крім законів фізики.

З урахуванням наведених обставин та оцінки доказів та заперечень суд дійшов висновку, що 5 липня 2012р. на спірній ділянці тепломережі гідравлічні випробування відповідачем не проводились і,відповідно, його вини в залитті квартири позивача не вбачається.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов після повного, всебічного з'ясування обставин справи, перевірки доводів і заперечень сторін, надання належної правої оцінки зібраним у справі доказів та застосування правових норми, які регулюють дані правовідносини, з огляду на що рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, є законним та обгрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне надання судом переваги одним доказів перед іншими,а саме висновків будівельно-технічної експертизи № 5853/13-43 від 30.09.2013 р. колегією суддів не приймаються.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Тобто, за змістом зазначеної норми обрання способу захисту свого порушеного права та права визначення предмету та правових підстав позову, законом передбачено виключно позивачеві і суд без його згоди не може їх змінити.

Як встановлено судом першої інстанції,з чим погоджується і колегія суддів, причиною залиття квартири позивача стало витікання рідини з утвореної тріщини над зварювальним швом днища сталевого розширювального баку - повітрозбірника (вантузу) внутрішньо будинкової системи центрального опалення, розмішеного на горищі цього будинку та який, як встановлено, перебуває на балансі в КП «Керуюча дирекція Шевченківського району», до якого вимоги не заявлено та яке залучено до участі в справі лише в якості третьої особи.

Окрім цього, на спростування висновків будівельно-технічної експертизи,проведеної за клопотанням представника відповідача ПАТ «Київенерго», позивач та його представник не скористались правом та не надали іншого висновку на спростування того, що залиття мало місце саме в результаті збільшення тиску води та в результаті винних дій відповідача.

Надаючи перевагу висновку експерта перед іншими доказами суд першої інстанції виходив з того, що висновки зроблено у відповідності до вимог закону і перед їх проведенням експерта попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про порушення судом процесуального та матеріального права не знайшли свого підтвердження, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують, є такими, що не тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 4 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді