Справа № 2-5499/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року м. Київ

Соломянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Г.О. Козленко,

за участю секретаря - О.С. Губерначук

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Ренесанс-Консалтинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги адвоката, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за надані юридичні послуги.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 3 жовтня 2012 року між ТОВ «ЮК «Ренесанс-Консалтинг», як адвокатською компанією в особі директора Пономаренко І.В. та ОСОБА_2 укладено угоду про надання юридичних послуг, згідно п. 2.7 якої є вчинення виконавцем послуг комплексу дій кінцевим результатом яких є фактичне отримання замовником послуг належного йому автомобіля «Бентлі-Контіненталь», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який вилучений органами міліції як речовий доказ у кримінальному провадженні. Вартість послуг склала 51000 грн Того ж дня між тими ж сторонами укладено договір про надання правової допомоги адвоката, у якій обумовили, що Пономаренко І.В., як ТОВ «ЮК «Ренесанс-Консалтинг», надає ОСОБА_2 як клієнту цієї угоди, представницькі послуги захисту інтересів клієнта у кримінальних справах, а 29 січня 2013 року між ними укладено додаткову угоду до договору про надання юридичних послуг, згідно якої сторони уточнили вартість послуг, у розмірі 81000 грн та порядок розрахунків. У подальшому додатковою угодою від 1 лютого 2013 року до основного договору внесено зміни, відповідно до якої, до складу сторін приєднано другого замовника, а саме ОСОБА_1, який також є власником зазначеного автомобіля за технічним паспортом, а ОСОБА_2 розпоряджається автомобілем на підставі довіреності, виданої на його імя ОСОБА_1 Позивач зазначив, що відповідно до змісту умов договору у відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник солідарний обов'язок щодо проведення розрахунків перед ТОВ «ЮК «Ренесанс-Консалтинг», а у них обов'язок щодо повернення автомобіля на користь відповідачів. На виконання умов договору 1 лютого 2013 року ОСОБА_1, а 28 лютого 2013 року ОСОБА_2 відповідно сплачено ТОВ «ЮК «Ренесанс-Консалтинг» 10000 грн та 3000 грн. 5 березня 2013 року старшим слідчим відділу Дарницького районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України було повідомлено представника потерпілого Пономаренко І.В, про те, що орган досудового розслідування готовий провести слідчі дії щодо повернення автомобіля власнику, та запропонував визначитись з днем проведення такої дії. Того ж дня ТОВ «ЮК «Ренесанс-Консалтинг» у телефонному режимі повідомив про необхідність узгодження дати отримання автомобіля, на яку відповідачі не відреагували, у звязку з чим 9 березня 2013 року їм направлене письмове повідомлення про виконання зобов'язань щодо сплати за надані юридичні послуги. 11 березня 2013 року указаний автомобіль було отримано у слідчих органах ОСОБА_1 за погодженням з ОСОБА_2, проте умови договору по оплаті наданих послуг відповідачами не виконані, у звязку з чим ТОВ «ЮК «Ренесанс-Консалтінг» просило стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на їх користь заборгованість у сумі 68000 грн та судові витрати у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.07.2014 заочне рішення Соломянського районного суду м. Києва від 14.01.2014 та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15.05.2014 в частині позовних вимог ТОВ «ЮК «Ренесанс-Консалтинг» до ОСОБА_1 скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, надавши відповідні пояснення.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та просили у його задоволенні відмовити. Крім того, обґрунтовуючи заперечення проти позову ОСОБА_1 посилався на те, що п.5.1 договору від 3 жовтня 2012 року між позивачем і ОСОБА_2 передбачено, що вартість послуг виконаній передбачених п.2.1 договору складає 51000 грн, а відповідно до преамбули додаткової угоди між позивачем і ОСОБА_2 під договором розуміється договір від 3 жовтня 2010 року №20 про надання юридичних послуг, тому вважав, що підписуючи додаткову угоду, він прийняв на себе права та обов'язки замовника, обумовлені лише вказаним договором, зокрема в частині сплати вказаної вартості послуг у розмірі 51000 грн. Зазначав, що зі змістом додаткової угоди від 29 січні 2013 року (якою збільшена вартість послуг у порівнянні із договором на 30000 грн) ознайомлений не був і такої згоди на збільшення вартості послуг за договором не надавав. Також ОСОБА_1 відзначив, що адвокатом Пономаренко І.В. здійснювалось представництво інтересів та захист саме ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги від 03.10.2012 №5. Зазначив, що автомобіль був отриманий завдяки допомозі адвоката Оженко О.Г., з яким була укладена відповідна угода. ОСОБА_1 був вимушений звернутись до іншого адвоката, у звязку з тим, що майже півроку автомобіль не був йому повернутий.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовну заяву задовольнити частково, виходячи з наступного.

Ухвалою вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14.01.2014 та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15.05.2014 в частині позовних вимог ТОВ «ЮК «Ренесанс-Консалтинг» до ОСОБА_1 скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2012 року між ТОВ «ЮК «Ренесанс-Консалтинг» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання юридичних послуг № 20 та договір про надання правової допомоги адвоката № 5 (Том 1 а.с.4-5).

Вбачається, що предметом договору виступало зобов'язання позивача вчинити комплекс представницько-процесуальних заходів в органах досудового розслідування, направлених на повернення ОСОБА_2 автомобіля марки «Бентлі Контінентал» 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, в порядку п.6.1 ст.100 КПК України, оскільки зазначений автомобіль, постановою від 01.03.2012, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000682.

Відповідно до п.5.1 цього договору вартість послуг виконавця, передбаченого п.2.1 договору складає 51000 грн 00 коп.

В подальшому, між позивачем та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду від 29.01.2013 до договору, відповідно до якої ОСОБА_2 зобов'язався оплатити послуги позивача наступним чином: шляхом сплати першого платежу в розмірі 10000,00 грн, в момент підписання договору; шляхом сплати другого платежу в розмірі 71000,00 грн, в день отримання виконавцем автомобіля «Бентлі Контінентал» 2007 року випуску від органу досудового розслідування (Том 1 а.с.6).

Таким чином вбачається, що загальна сума розрахунків за виконану позивачем роботу за договором становить 81000,00 грн.

Вбачається, що інтереси ОСОБА_2 в кримінальному провадженні №0000682 представляє відповідальна особа позивача, директор, адвокат Пономаренко І.В.

В подальшому, додатковою угодою від 01.02.2013, до договору про надання юридичних послуг від 03.10.2012 №20 було внесено зміни, відповідно до яких склад сторін сформовано таким чином, що приєднано другого замовника, а саме: громадянина ОСОБА_1, який також є власником зазначеного автомобіля за технічним паспортом (Том 1 а.с.6 зворот).

Відповідно до змісту умов договору, у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виникає солідарний обов'язок щодо проведення розрахунків перед позивачем, а позивач, зі свого боку, зобов'язався виконати зобов'язання щодо повернення автомобіля на користь відповідачів.

Судом встановлено, що на виконання умов договору, 01.02.2013 ОСОБА_1 сплачено позивачу суму в розмірі 10000,00 грн.

Також встановлено, що 28.02.2012 ОСОБА_2 сплачено позивачу суму в розмірі 3000,00 грн.

11 березня 2013 року вказаний автомобіль було отримано у слідчих органах ОСОБА_1 за погодженням з ОСОБА_2, при цьому другий платіж за надання юридичних послуг в день отримання автомобіля не внесений.

Також, згідно акту виконаних робіт №7/1 по договору про надання юридичних послуг від 03.10.2012 №20, укладеного між ОСОБА_2 (замовником) та директором ТОВ «ЮК «Ренесанс-Консалтинг» Пономаренко І.В.(виконавцем), виконавець надав, а замовник належним чином прийняв юридичні послуги на суму 68000 грн 00 коп. Жодних претензій замовник до виконавця не має. Вказаний акт підписано ОСОБА_2 та ТОВ «ЮК «Ренесанс-Консалтинг» (Том 1 а.с.49).

Листом від 17.03.2013 ТОВ «ЮК «Ренесанс-Консалтинг» направляло ОСОБА_1 примірник вказаного акту для підписання, однак він не був підписаний останнім (Том 1 а.с.50).

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків.

За правилами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та у мови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Тобто, згідно із положеннями вищевказаних норм укладення договору передбачає, передусім, домовленість сторін на погодження ними усіх умов договору.

З додаткової угоди від 01.02.2013 до договору про надання юридичних послуг від 03.10.2012 №20 вбачається, що сторони досягли всіх істотних умов договору, діяли на підставі волевиявлення, про що свідчать їх підписи.

Як зазначив в ході розгляду справи ОСОБА_1, він був обізнаний стосовно умов договору про надання юридичних послуг від 03.10.2012 №20, де п.5.1 передбачена оплата послуг адвоката у розмірі 51000 грн, про що він не заперечував.

Стосовно наявності додаткової угоди від 29.01.2013 до договору, укладеної між позивачем та ОСОБА_2, ОСОБА_1 зазначав, що був не обізнаний про наявність вказаної угоди та відповідно збільшення вартості оплати послуг адвоката, копію вказаної додаткової угоди не отримував та підпису свого не ставив, тобто своєї згоди на це не надавав.

З урахуванням того, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази у спростування вищевикладених доводів відповідача ОСОБА_1, а також відсутній його підпис в додатковій угоді від 29.01.2013, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 дійсно був не обізнаний про наявність додаткової угоди від 29.01.2013 до договору про надання юридичних послуг.

Отже, на ОСОБА_1 покладається солідарний обовязок щодо сплати юридичних послуг згідно додаткової угоди від 01.02.2013 до договору про надання юридичних послуг від 03.10.2012 №20 у розмірі 51000 грн, а саме з нього підлягало стягненню сума у розмірі 25500 грн.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 вже було внесено платіж у розмірі 10000 грн в рахунок сплати юридичних послуг, що також не заперечувалось сторонами, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 15500 грн (25500 грн - 10000 грн).

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 15500 грн, в іншій частині позову потрібно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору 229 грн 40 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 217, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, ст.ст.11, 16, 526, 626-629 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Ренесанс-Консалтинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги адвоката задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Ренесанс-Консалтинг» (, місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 20/22, офіс 201) заборгованість за надані послуги адвоката у розмірі 15500 (п'ятнадцять тисяч пятсот) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка його оскаржує протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г.О. Козленко