Справа № 460/2614/14-ц
Провадження №2/460/1200/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2014 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді: Гоцко В.І.,

при секретарі: Домашовець М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договору позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 в його користь 51000 гривень за договором позики, 5845 гривень заборгованості з врахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних, як відповідальності за прострочення виконання зобов»язання, що нараховує суму 1530 гривень та трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов»язання, що нараховує суму 901 гривню, а всього стягнути 59279 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03 грудня 2013 року, відповідач ОСОБА_2, позичив у нього 64000 гривень, з терміном повернення до 03 червня 2014 року, про що свідчить нотаріально посвідчений договір позики та письмова розписка про отримання коштів.

Укладним між ними договором позики були оговорені умови виконання та відповідальність за порушення зобов»язання по цьому договору.

У зв"язку із закінченням терміну позики, він неодноразово нагадував відповідачу про повернення заборгованої суми, але всі його нагадування залишилися без реагування.

Тобто, станом на 04 березня 2014 року і до часу подання позовної заяви до суду, загальна заборгованість ОСОБА_2 за договором позики нараховує 51000 гривень.

Крім цього, відповідно до умов договору позики, з врахуванням індексу інфляції за час неповернення заборгованості за період з 04 січня 2014 року по 07 серпня 2014 року, ОСОБА_2 додатково повинен сплатити ще 5848 гривень.

Також, за прострочення виконання грошового зобов»язання, відповідно до умов договору позики, з врахуванням трьох відсотків річних, ОСОБА_2 повинен ще сплатити 1530 гривень та 901 гривню.

2

Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_2 за довором позики нараховує 59279 гривень.

До суду представник позивача подав письмове клопотання в якому підтримав позовні вимоги позивача ОСОБА_1, просить позов задовольнити в повному об»ємі і просить також справу слухати у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2, після оголошеної перерви для добровільного вирішення ним спору, в судове засідання повторно не з"явився, причини неявок суду не повідомив, хоч про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити з наступних підстав.

З договору позики від 03 грудня 2013 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали між собою договір згідно якого, ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняв у власність 64000 гривень, з остаточним поверненням суми позики не пізніше 03 червня 2014 року.

Із письмової розписки від 03 грудня 2013 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 гроші в сумі 64000 гривень за договором позики.

Відповідно до частини 1 статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З письмових вимог про виконання зобов»язання за договором позики від 03 грудня 2013 року вбачається, що позивач ОСОБА_1, неодноразово просив відповідача ОСОБА_2 врегулювати виконання умов договору позики.

Відповідно до частини 1 статті 1050 Цивільного Кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму, відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено договір позики на 64000 гривень, про що свідчить письмова розписка від 03 грудня 2013 року, а тому заявлений позов підлягає до задоволення.

З відповідача ОСОБА_2 слід також стягнути інфляційні втрати, три відсотки річних від суми заборгованості, а також судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, ст.ст.526, 625, 1046, 1948 - 1050 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

3

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 51000 гривень заборгованості за договором позики, 5845 гривень заборгованості з врахуванням індексу інфляції, 1530 гривень - трьох відсотків річних, як відповідальності за прострочення виконання зобов»язання та 901 гривню - трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов»язання, а всього стягнути 59279 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 593 гривень судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга про оскарження рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з проголошення рішення до апеляційного суду Львівської області через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: В.І.Гоцко