29.12.2014 Єдиний унікальний номер 205/9227/14-ц
29 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного Кредитного договору № б/н від 01.06.2006 року банк надав ОСОБА_1(далі - Відповідач) кредит в сумі 1 300 (одна тисяча триста) грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
04.07.2008 року Комунарівським районним судом м. Запоріжжя було видано судовий наказ, яким було стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 1 720 грн. 35 коп. Разом з тим, відповідачами після стягнення з них заборгованості за кредитним договором заборгованість у повному обсязі погашена не була, кредитний договір не розірвано. Таким чином, у відповідачів знову з'явилася заборгованість перед банком, яка ними не сплачується, та яка з урахуванням вже стягнутої суми заборгованості на підставі судового наказу Комунарівським районним судом м. Запоріжжя від 04.07.2008 року, станом на 13.08.2014 року становить 6 249(шість тисяч двісті сорок дев'ять) грн. 92 коп., де заборгованість по процентам за користування кредитом - 5 476 (п'ять тисяч чотириста сімдесят шість) грн. 11 коп., а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 273 (двісті сімдесят три) грн. 81 коп. - штраф (процентна складова).
У зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за Кредитним договором № б/н від 01.06.2006 року у розмірі 6 249(шість тисяч двісті сорок дев'ять) грн. 92 коп. та судовий збір у розмірі 243(двісті сорок три) грн. 60 коп.
29 грудня 2014 року до суду надійшла заява від представника позивача, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.61).
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать рекомендована повідомлення підприємства поштового зв'язку про вручення судових повісток (а.с.55-57), причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань від них не надходило.
У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, з'ясувавши обставини справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах.
Так судом встановлені наступні обставини справи та визначені виниклі відповідно до них правовідносини.
Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1був укладений Кредитний договір № б/н від 01.06.2006 року, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 1 300 (одна тисяча триста) грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.12-18).
Означений кредитний договір між сторонами було укладено в спосіб подання письмової згоди відповідача на надання відповідної платіжної картки, видачі позивачем відповідачеві такої картки, та ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а відтак породжували відповідні договірні зобов'язання для сторін по справі.
Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши в порядку передбаченим договором позичальнику грошові кошти.
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.
Відповідності до Умов та правил надання банківських послуг відповідачі зобов'язалися повернути кредит та плату за його користування не пізніше закінчення строку дії картки, однак в добровільному порядку кредитні кошти не повернули, чим порушили прийняті на себе договірні зобов'язання.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідачі належним чином свої договірні зобов'язання не виконували, у зв'язку з чим станом на 03.06.2008 року розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів за вказаним кредитним договором б/н від 01.06.2006 року становила 1 720 (одна тисяча сімсот двадцять) грн. 35 коп.
Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що судовим наказом Комунарівським районним судом м. Запоріжжя від 04.07.2008 року з відповідачів на користь банку було стягнуто заборгованість за кредитом б/н від 01.06.2006 року у розмірі 1 720 (одна тисяча сімсот двадцять) грн. 35 коп. Означений судовий наказ скасовано не було.
Судом встановлено, що до теперішнього часу договір, який було укладено між сторонами, розірвано не було, вищевказана заборгованість відповідачем погашена не була, рлзичальник продовжував користуватись кредитними коштами, однак своїї зобов'язання за таким кредитним договором не виконує, внаслідок чого за відпвоідачами станом на 13.08.2014 року знов утворилась заборгованість на загальну суму 6 249 (шість тисяч двісті сорок дев'ять) грн. 92 коп., де заборгованість по процентам за користування кредитом - 5 476 (п'ять тисяч чотириста сімдесят шість) грн. 11 коп., а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 273 (двісті сімдесят три) грн. 81 коп. - штраф (процентна складова).
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника, боржник і поручитель відповідають перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Зазначене кореспондується з п. 4. вказаного договору поруки, відповідно до яких, у випадку невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Відповідно до приписів ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно умов вказаного кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом, та у випадку порушення зобов'язання, сплачувати відповідні штрафні санкції.
Із матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із продовженням ухилення відповідачів від виконання ними належним чином умов вищевказаного кредитного договору, станом на 13.08.2014 року за такими сторонами утворилась заборгованість у розмірі 6 249 (шість тисяч двісті сорок дев'ять) грн. 92 коп., де заборгованість по процентам за користування кредитом - 5 476 (п'ять тисяч чотириста сімдесят шість) грн. 11 коп., а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 273 (двісті сімдесят три) грн. 81 коп. - штраф (процентна складова). Суд зазначає, що означена заборгованість облікована із повним урахуванням стягнутої судовим наказом від 04.07.2008 року сум заборгованості за кредитними зобов'язаннями.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до вимогч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача за своєю правовою природою законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню, та з відповідачів підлягає стягненню у солідарному порядку за Кредитним договором № б/н від 01.06.2006 року заборгованість у вказаному розмірі 6 249 (шість тисяч двісті сорок дев'ять) грн. 92 коп.
Суд зауважує, що відповідачі, будучи належним чином повідомлені про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з'явилися, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надали, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Заяв про застосування строк у позовної давності до суду не надходило.
Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судового збору у розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп. із кожного відповідача окремо.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 527,530, 615, 625, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
1. Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя: Мовчан Д.В.