Справа 431/500/14-ц
Провадження 4-с/431/3/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Форощука О.В.,

при секретарі Бахтин Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старобільську цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця про закриття виконавчого провадження,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на рішення державного виконавця про закриття виконавчого провадження.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 посилається на те, що 17 січня 2014 року за виконавчим листом № 2/431/564/13 виданим Старобільським районним судом 11.01.2014 року у Кам»янобродському відділі ДВС відкрито виконавче провадження. Рішенням Старобільського районного суду, яке направлене на примусове виконання, було зобовязано підприємство ПАТ «Луганськ-Авто» видати уточнюючу довідку на підтвердження її шкідливого стажу праці на одному із структурних підрозділів вказаного підприємства. Довідка потрібна для оформлення пенсії на пільгових умовах. 13.02.2014 року її представник ОСОБА_2 отримала у почтовому відділенні листа від Кам»янобродського ДВС, де знаходилась постанова головного державного виконавця Кам»янобродського ДВС Луганського міського управління юстиції ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження. Підставою для закриття виконавчого провадження ОСОБА_3 зазначила: «… рішення виконано фактично в повному обсязі». Вважає таке рішення державного виконавця незаконним, прийнятим передчасно та таким, що порушує її права та свободи оскільки: ніякої уточнюючої довідки відповідно до п. 20 Постанови КМУ № 637 від 12.08.1993 року про «Порядок підтвердження наявного трудового стажу», вона не отримала після відкриття виконавчого провадження.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

Представник скаржника ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

Посадова особа Кам»янобродського ВДВС, дії якої оскаржують ся, в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно виконавчого листа № 2/431/564/13 виданого 11 січня 2014 року Старобільським районним судом Луганської області, було зобовязано публічне акціонерне товариство «Луганськ-Авто» видати ОСОБА_1 уточнюючу довідку про спеціальний стаж роботи, відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 року зо всіма необхідними відомостями.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.02.2014 року, рішення про зобовязання ПАТ «Луганськ-Авто» видати ОСОБА_1 уточнюючої довідки про спеціальний стаж роботи, відповідно до п. 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 року зо всіма необхідними відомостями виконано фактично та в повному обсязі.

Як вбачається з копії наданої довідки, вона не відповідає вимогам п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 року, а саме: вона видана не тим підприємством, яке зобовязано судом, вона не містить достатньої кількості підписів посадових осіб, реквізити довідки змінені посадовими особами ПАТ «Луганськ - Авто».

Згідно вимог ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у відповідності до Закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених законом України Про виконавче провадження , неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Частина 2 ст.19 Конституції України зобов'язує державного виконавця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

При розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК визначені ознаки обовязковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав. Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи наведені норми Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, факти та документи, досліджені у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що тривалий час рішення суду стосовно ОСОБА_1 не було виконане, порушенні вимог статті 11, 25, 33, 83 Закону України «Про виконавче провадження». Суд приходить до висновку про те, що державний виконавець своєчасно не здійснив усіх передбачених законом дій щодо примусового виконання рішення суду.

На підставі викладеного, Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень (затверджено Наказом МЮ України 02.04.2012 №512/5), та керуючись ст.ст. 58,59, 60, 212, 208, 209, 210, 293, 383-389 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця про закриття виконавчого провадження задовольнити.

Визнати постанову головного державного виконавця Кам»янобродського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження № ВП 41531623 від 03.02.2014 року неправомірною.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № ВП 41531623 від 03.02.2014 року про закриття виконавчого провадження.

Зобовязати головного державного виконавця Кам»янобродського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції ОСОБА_3 виконати рішення Старобільського районного суду від 08.07.2013 року в повному обсязі.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Форощук