Справа № 450/1002/14-ц Провадження № 2/450/1050/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2014 р.Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді -Кукси Д. А.
при секретарі -Бідник І. Р.

за участю :

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи : ОСОБА_5

представника третьої оосби : ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, третя особа : ОСОБА_12, Звенигородська сільська рада Пустомитівського району Львівської області про усунення перешкод в користуванні спільним заїздом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом, в якому просять усунути перешкоди зі сторони відповідачів: ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у користуванні спільним заїздом та зобов'язати їх відновити межі земельної ділянки наданої їм в користування шляхом перенесення загорожі на межу їх ділянки на відстані метра від східної частини будинку.

В обґрунтування своїх вимог позивачі покликаються на те, що вони зареєстровані та постійно проживають в АДРЕСА_1. Вказаний будинок збудований в 1948 році позивача ОСОБА_7 батьком - ОСОБА_13.

ОСОБА_13, згідно рішення виконкому від 16 лютого 1989 року №81, було надано дозвіл на добудову до житлового будинку, з доведенням площі до 80 кв.м.

Згідно проекту забудови земельної ділянки площею 0,06 га для здійснення добудови до житлового будинку від 13.03.1989 року вбачається, що існує спільний заїзд, шириною 4,0 м, через який здійснюється доїзд до земельної ділянки, яка була надана для здійснення будівництва будинку та добудови до житлового будинку. Позивачі разом із відповідачами тривалий час до 2013 року безперешкодно користувались вказаним заїздом, оскільки іншого заїзду, крім даного, через який сім'я позивачів може заїхати на свою ділянку і в будинок, не існує.

ОСОБА_13, який був забудовником будинку і збудував даний будинок, помер в 1998 році, а матір позивача ОСОБА_7 - ОСОБА_14 померла в 2013 році та зразу ж після її смерті відповідачі самовільно захопили частину спільного заїзду і почали встановлювати капітальну загорожу, виривши спочатку рів, а потім почали заливати фундамент під загорожу, тим самим позбавивши сім'ю позивачів можливості вільно користуватись спільним заїздом з сусідом ОСОБА_15, перекривши більшу частину заїзду і залишивши лише вузеньку стежку, через яку позивачі переходять до свого будинку.

Позивачі вказують, що своїми діями відповідачі позбавили їх можливості користуватись заїздом та вони неодноразово звертались через це до сільського голови Звенигородської сільської ради, державної інспекції сільського господарства в Львівській області та до прокуратури Пустомитівського району Львівської області, якими було встановлено та підтверджено факт спричинення перешкод у користуванні заїздом та самовільного захоплення земель загального користування, і відповідача ОСОБА_16 було притягнуто за це до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного позивачі просять позов задоволити.

Позивачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з'явились, не повідомили суд про причини неявки, хоча були належним чином повідомлені про дату та час такого.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала повністю з підстав вказаних у позовній заяві, надала пояснення аналогічні викладеним, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_10 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги позивачів не визнали, проти задоволення таких заперечують та просять відмовити в таких з підстав вказаних в запереченні на позов.

Відповідачі ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в судове засідання не з'явились, не повідомили суд про причини неявки, хоча були належним чином повідомлені про дату та час такого.

Представник третьої особи Звенигородської сільської ради ОСОБА_6 в судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи ОСОБА_12 ОСОБА_5 в судове засідання з'явилася, позов просить задоволити.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів та давши їм оцінку, суд вважає, що заявлений позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч.2 ст.152 ЗК України).

Згідно до ст. 158 Земельного Кодексу України вбачається, що земельні спори вирішуються судами та органами місцевого самоврядування з питань земельних ресурсів. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності та користуванні громадян та додержання громадянами правил добросусідства.

Позивачі зареєстровані та постійно проживають в АДРЕСА_1, згідно довідки від 10.02.2014 р. за №122, виданої Звенигородською сільською радою.

Вказаний будинок збудований в 1948 році позивача ОСОБА_7 батьком - ОСОБА_13, який помер в 1998 році.

ОСОБА_13, згідно рішення виконкому від 16 лютого 1989 року №81, було надано дозвіл на добудову до житлового будинку, з доведенням площі до 80 кв.м.

Згідно проекту забудови земельної ділянки площею 0,06 га для здійснення добудови до житлового будинку від 13.03.1989 року вбачається, що існує спільний заїзд, шириною 4,0 м, через який здійснюється доїзд до земельної ділянки, яка була надана для здійснення будівництва будинку та добудови до житлового будинку.

Згідно із ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що згідно картографічної карти с.Шоломинь Звенигородської сільської ради з 1979 р. між домогосподарствами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 проходить дорога загального користування, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Звенигородської сільської ради №839 від 01.10.2014 р.

На підставі рішення виконавчого комітету Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №111 від 29.12.2003 року ОСОБА_11 27.12.2004 року видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, у відповідності якого їй належить на праві власності житловий будинок НОМЕР_3 у Шоломинь Пустомитівського району Львівської області та право власності на такий було зареєстровано 28.12.2008 року, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Згідно погосподарських книг Звенигородської сільської ради за домогосподарством ОСОБА_11 рахується присадибна земельна ділянка площею 0,2500 га - для обслуговування житлового будинку та 0,0500 га - для ведення особистого селянського господарства, якою позивачі ОСОБА_9 та ОСОБА_11 користується понад 50 років, що стверджується довідками виданими виконкомом Звенигородської сільської ради від 27.08.2013 р. №882 та №883.

Згідно відповідей, наданих на адвокатські запити представника позивача ОСОБА_4 та представника відповідача ОСОБА_3 Звенигородською сільською радою, встановлено, що з картографічної карти с.Шоломинь Пустомитівського району Львівсько області геометричні розміри земельної ділянки господарства за НОМЕР_1, яку мають в користуванні ОСОБА_11 та ОСОБА_9 становлять: ширина - 14 м, довжина - 214 м, загальна площа - 0,30 га та геометричні розміри земельної ділянки господарства за НОМЕР_2, яку має в користуванні ОСОБА_12 становлять: ширина - 39 м, довжина - 58 м, загальна площа - 0,22 га. Земельна шириною 3,3 м використовується для заїзду ОСОБА_7 та ОСОБА_15 дійсно відповідає геометричним даним з картографічної карти і є землею загального користування, тобто належить Звенигородській сільській раді.

Згідно акту від 11.07.2012 року, складено в складі комісії: сільського голови Звенигородської сільської ради, інженера-землевпорядника та депутата цієї ж ради, встановлено, що землі загального користування (дорога), тобто спільний заїзд до присадиб ОСОБА_17 та ОСОБА_14, згідно картографічної карти с.Шоломинь між присадибними земельними ділянками ОСОБА_18, правонаступником якої є згідно свідоцтва про спадщину від 12.12.2010 р. ОСОБА_12, та ОСОБА_11 був зроблений захват спільного заїзду вище вказаних громадян ОСОБА_18 Згідно картографічної карти ширина присадибної земельної ділянки ОСОБА_18 при заїзді становить 40 м. фактично 42 м (захвачено 2 м). В кінці присадибної земельної ділянки ширина становить 36 м, по факту - 39,30 м, тобто захвачено 3,30 м дороги спільного заїзду до гр. ОСОБА_19 та ОСОБА_14

Крім того, згідно висновку про відповідність проектів забудови земельних ділянок із врахуванням сформованої містобудівної ситуації в с.Шоломинь від 22.09.2014 р. №175/01-14, відділ містобудування та архітектури Пустомитівської РДА повідомляє, що, розглянувши матеріали топо-геодезичних вишукувань присадибних ділянок гр.ОСОБА_9, ОСОБА_20, ОСОБА_15, ОСОБА_13 в с.Шоломинь, ширина земельної ділянки гр.ОСОБА_13 в північно-східній стороні (19,55 м) майже відповідає параметрам, зазначеним у будівельному паспорті (19,40 м), виданого 1989 року. Розбіжність у 0,15 м не спричиняє впливу на розгляд земельного спору по суті.

Ширина земельної ділянки гр.ОСОБА_15 в північно-східній стороні (19,75 м) майже відповідає параметрам, зазначеним у будівельному паспорті попереднього землекористувача ОСОБА_21 (20,00 м), виданому у 1989 році. Розбіжність у 0,25 м не спричиняє впливу на розгляд земельного спору по суті.

При суміщенні проектів забудови земельних ділянок ОСОБА_13 та ОСОБА_21 із матеріалами топогеодезичних вишукувань спільний проїзд до присадиб згаданих громадян повинен проходити через земельну ділянку, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_20 Влаштування спільного проїзду згідно із проектами забудови земельних ділянок громадян ОСОБА_13 та ОСОБА_15 можливе лише після знесення господарської споруди, яка розташована на присадибі ОСОБА_20 однак в матеріалах впорядкування садиб с.Шоломия така не відображена.

При розгляді плану забудови садиби ОСОБА_9, виданого у 1966 році, встановлено, що йому надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці площею 0,0600 га. Розміри земельної ділянки для забудови становлять 60.0 м х 10.5 м. Проте, згідно із проектом впорядкування присадибних земельних ділянок с.Шоломия, загальна площа земельної ділянки, якою користувався ОСОБА_9 становить 0,30 га. В плані забудови садиби ОСОБА_9 не зазначено спільного проїзду до суміжних земельних ділянок, цільове призначення земельної ділянки розташованої з південно-східної сторони не визначено.

Відповідно до ст.ст. 10,11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна з сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а обставини справи, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вище викладене, та те, що частина земельної ділянки, про яку позивачі вказують як самозахоплену не є спільним заїздом, суд приходить до переконання, що відповідачі не вийшли за межі своєї ділянки, не захоплювали спільного заїзду, частина такого фактично захоплена третьою особою ОСОБА_12, тому позовні вимоги позивачів є безпідставними, та в задоволенні таких слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-218, 222 ЦПК України, ст. 15,16, 319, 386, 391 ЦК України, 103, 106, 107, 152 ЗК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про усунення перешкод у користуванні спільним заїздом та відновлення меж земельної ділянки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяД. А. Кукса