МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 521/9561/13-ц
пр. № 2/521/1896/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі - Бондаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 В» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У червні 2013р. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» /далі-ПАТ «Дельта Банк»/ звернулося до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 В» /далі ТОВ «ОСОБА_3 В»/, посилаючись на те, що 28.02.2008р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» /далі АКІБ «УкрСиббанк»/ права вимоги якого в теперішній час за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредиторами, належать ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №0 та Додаткова угода №1 /далі Договір №0 /, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 196300,00 доларів США з розрахунку 11,2 % річних на строк з 28.02.2008р. по 28.02.2029р. Цільове призначення кредиту придбання квартири.

28 лютого 2008р. в забезпечення виконання ОСОБА_2 грошових зобовязань за кредитним договором №0 від 28.02.2008р., між АКІБ «УкрСиббанк» з однієї сторони та ОСОБА_3 з другою сторони було укладено договір поруки №183548 від 28.02.2008р., згідно якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобовязання відповідати як солідарний боржник по зобовязанням ОСОБА_2, що виникають з умов кредитного договору №0 від 28.02.2008р.

28 лютого 2008р. в забезпечення виконання ОСОБА_2 грошових зобовязань за кредитним договором №0 від 28.02.2008р., між АКІБ «УкрСиббанк» з однієї сторони та ТОВ «ОСОБА_2 В» з другою сторони було укладено договір поруки №183549 від 28.02.2008р., згідно якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобовязання відповідати як солідарний боржник по зобовязанням ОСОБА_2, що виникають з умов кредитного договору №0 від 28.02.2008р.

Банк свої зобовязання виконав у повному обсязі.

08 грудня 2011р. між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» /далі ПАТ «УкрСиббанк»/, яке є правонаступником усіх прав та обовязків АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір прав вимоги за кредитним договором, відповідно до умов якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» змінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Зважаючи на вищевикладене ПАТ «Дельта Банк» має право вимагати від боржників виконання зобовязань.

Відповідачі умови кредитного договору належним чином не виконують, у звязку із чим ПАТ «Дельта Банк» просило суд винести рішення, яким стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором №0 від 28.02.2008р. в загальній сумі 2065482,48грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3441,00грн.

Представник позивача, діюча за довіреністю від 16.09.2013р. в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та справу розглянути за відсутності представника банку (а.с.110,111).

Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Зазначали, що кредит дійсно отримували та погашали його, проте після зміни кредитора у зобовязанні перестали сплачувати кредит, оскільки вважають, що ПАТ «Дельта Банк» немає право вимоги до них, так як вони не були належним чином попереджені про укладання між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами та про зміну кредитору у зобовязанні (а.с.64-65). Крім того ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що на заяві на видачу готівки від 28.02.2008р. стоїть не її підпис, у звязку із чим позов вона не визнає.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Матеріалами справи встановлено, що 28.02.2008р. між АКІБ «УкрСиббанк» права вимоги якого в теперішній час за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредиторами, належать ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №0 та Додаткова угода №1 , згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 196300,00 доларів США з розрахунку 11,2 % річних на строк з 28.02.2008р. по 28.02.2029р. Цільове призначення кредиту придбання квартири (а.с.7-15, 16).

Факт отримання коштів підтверджується заявою на видачу готівки та заявою на переказ готівки №76 (а.с.37).

28 лютого 2008р. в забезпечення виконання ОСОБА_2 грошових зобовязань за кредитним договором №0 від 28.02.2008р., між АКІБ «УкрСиббанк» з однієї сторони та ОСОБА_3 з другою сторони було укладено договір поруки №183548 від 28.02.2008р., згідно якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобовязання відповідати як солідарний боржник по зобовязанням ОСОБА_2, що виникають з умов кредитного договору №0 від 28.02.2008р. (а.с. 20-21).

28 лютого 2008р. в забезпечення виконання ОСОБА_2 грошових зобовязань за кредитним договором №0 від 28.02.2008р., між АКІБ «УкрСиббанк» з однієї сторони та ТОВ «ОСОБА_2 В» з другою сторони було укладено договір поруки №183549 від 28.02.2008р., згідно якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобовязання відповідати як солідарний боржник по зобовязанням ОСОБА_2, що виникають з умов кредитного договору №0 від 28.02.2008р. (а.с.22-23).

Банк свої зобовязання виконав у повному обсязі.

08 грудня 2011р. між ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником усіх прав та обовязків АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір прав вимоги за кредитним договором, відповідно до умов якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» змінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.85-103).

Відповідно до витягу з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 08.12.2011р. до ПАТ «Дельта Банк», в тому числі, перейшло право вимоги до боржників за кредитним договором №0 від 28.02.2008р. (а.с. 79).

Судом встановлено, що через невиконання відповідачами зобовязань за кредитним договором №0 від 28.02.2008р., станом на 14.05.2013р. склалася заборгованість відповідачів перед ПАТ «Дельта банк», в розмірі 2065482,48грн., що складається з:

заборгованості по тілу кредиту 1532374,16грн.;

заборгованості за відсотками 533108,33грн.,

з них прострочена заборгованість:

сума за кредитом 93846,86грн.;

сума за відсотками 243876,26грн.

Банк свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідачі від належного виконання своїх зобовязань ухиляються.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 512 ЦК кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Частиною першою ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 516 ЦК заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Тому позивач має право вимагати виконання зобовязання як від боржника, так і від поручителя.

При цьому ст. 533 ЦК передбачено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Пункт 1 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями.

Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином банк як фінансова установа може укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, за наявності в нього банківської ліцензії та відповідного письмового дозволу.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Правовими наслідками порушення основного зобовязання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність або додаткова /субсидіарна/ відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки.

Солідарна відповідальність означає, що у разі невиконання боржником основного зобовязання, кредитор має право вимагати виконання зобовязання в повному обсязі або частково як від боржника, так і від поручителя, або від них обох.

Встановлено, що умовами п.1.4 Договорів поруки від 28.02.2008р. №183548 та №183549 укладеним між АКІБ «УкрСиббанк», ОСОБА_3 та ТОВ «ОСОБА_3 В» передбачено, що відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Тому позивач має право вимагати виконання зобовязання як від боржника, так і від поручителів.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідачів з досудовими вимогами про добровільне погашення кредиту (а.с.33,34) однак останні проігнорували дані вимоги.

Встановлено, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами договорів кредиту та поруки для досудового врегулювання спірних правовідносин.

Суд вважає, що укладаючи кредитний договір №0 від 28.02.2008р. та договори поруки від 28.02.2008р. №183548 та №183549 відповідачі усвідомлювали та підтвердили, що умови договорів для них зрозумілі, відповідають їх інтересам, є розумними та справедливими.

Відсутність у боржників необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України.

Заперечення відповідачки ОСОБА_2 в тій частині, що підпис на заяві на видачу готівки не її, суд не приймає до уваги, так як дані заперечення були озвученні в останньому судовому засіданні та вже після того як суд оголосив матеріали справи. Крім того відповідачі в судових засіданнях не заявляли клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи, а суд не є експертом та не володіє спеціальними знаннями у галузі почеркознавства для встановлення особи, яка підписала заяву.

За таких обставин суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат в повному обсязі.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовій збір в розмірі 3441,00грн. тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках (а.с.2).

Керуючись ст.ст. 512, 514, 516, 610, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд

вирішив:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 В» про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КЕ790796, виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 17.10.1997р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КЕ790797 виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 17.10.1997р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 В», на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» /01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-б, ідентифікаційний код за , МФО 380236, р/р №373980009/ заборгованість за кредитним договором №0 від 28.02.2008 року, станом на 14.05.2013 року в сумі 2065482 (два мільйони шістдесят пять тисяч чотириста вісімдесят дві) гривні 48 копійки, що складається з:

заборгованості по тілу кредиту 1532374,16грн.;

заборгованості за відсотками 533108,33грн.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КЕ790796, виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 17.10.1997р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КЕ790797 виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 17.10.1997р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 В», на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» /01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-б, ідентифікаційний код за , МФО 380236, р/р №373980009/ судовий збір в розмірі 3441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривня.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: О.М. Сегеда

16.01.2014