Справа № 442/3848/13 Головуючий у 1 інстанції: Гайдук А.М.
Провадження № 22-ц/783/3831/14 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

з участю секретаря Гацій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 5 березня 2014 року та 1 квітня 2014 року у справі за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 5 березня 2014 року з ініціативи суду виправлено допущену в рішенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 лютого 2014 року описку та відповідно абзац 3 на 3 сторінці мотивувальної частини рішення викладено в такій редакції: «Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що розгляд справи можливий у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, постановивши рішення».

Оскаржуваною ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 1 квітня 2014 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки визнано неподаною та повернуто позивачеві у зв»язку з не виконанням вимог ухвали судді про залишення заяви без руху.

Ухвали суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі на ухвалу про виправлення описки в рішенні суду апелянт стверджує про порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що 13.02.2014 року він через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 14.02.2014 року. Таким чином стверджує, що не з»явився в судове засідання з поважних причин, завчасно повідомивши суд про причини своєї неявки, однак такі визнані неповажними. Посилається на те, що ним не подавалася заява про розгляд справи у його відсутність. Стверджує, що суд, враховуючи вказані обставин, міг вирішити дану справу лише шляхом проведення заочного розгляду з постановленням заочного рішення. Посилається на те, факт постановлення заочного рішення підтверджується також абзацом 2 стр.6 рішення, в якому суд, зазначаючи норми матеріального та процесуального права, якими він керувався про ухвалення рішення, посилається на ст.ст.224-226 ЦПК України. Просить ухвалу суду скасувати.

В апеляційній скарзі на ухвалу про повернення заяви про перегляд заочного рішення апелянт стверджує про порушення норм процесуального права. Зазначає, що 31.03.2014 року ним подана заява на виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху, в якій посилався на ч.2 ст.229 ЦПК України. Стверджує, що ним повністю виконані вимоги щодо форми та змісту заяви про перегляд заочного рішення. Крім цього наголошує на тому, що на нього не покладено обов»язку доводити факт проведення заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення у справі, а сам факт ухвалення заочного рішення підтверджується текстом рішення. На думку апелянта, надання йому строку лише одного дня на усунення недоліків заяви свідчить про те, що судом створюються умови для позбавлення його конституційного права на судовий розгляд. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання прийняття його заяви про перегляд заочного рішення.

Сторони у справі в судове засідання не з'явилися, а тому відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 лютого 2014 року задоволено позов ТзОВ «Кредитні ініціативи» та звернуто стягнення на предмет іпотеки. (а.с.57-59)

Постановляючи з власної ініціативи ухвалу від 5 березня 2014 року, суд першої інстанції виходив з того, що у рішенні від 14 лютого 2014 року допущена описка, а саме зазначено, що судом ухвалено заочне рішення.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки такого він дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Така ухвала може бути оформлена окремим процесуальним документом у нарадчій кімнаті, або може бути занесена до журналу судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка, помилки у написанні складних чисел тощо).

Згідно роз'яснень, наданих у п. 19 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Із матеріалів справи та заочного рішення від 14 лютого 2014 року вбачається, що представник позивачка не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач в судове засідання не з»явився, подавши клопотання про відкладення розгляду справи, однак суд визнав причини неявки неповажними, та вирішив ухвалити заочне рішення.

Колегією суддів приймається до уваги, що в резолютивній частині вказаного рішення суд посилається на ст.ст.224-226 ЦПК України, які регулюють порядок заочного розгляду справи, а також те, що зміна статусу рішення суду має принципове значення та в контексті ст. 219 ЦПК України не може бути визначена як описка, оскільки впливає на можливість реалізації судового рішення та його правосудність.

Також колегією суддів враховується, що ухвалою судді від 24 березня 2014 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 лютого 2014 року залишено без руху та заявнику надано строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали. (а.с.68)

А відтак, безпідставним є посилання суду першої інстанції на ухвалення рішення у справі в загальному порядку, та на допущення описки в рішенні.

На підставі вказаного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції справу розглянуто у заочному порядку, а не в загальному, у зв»язку з чим ухвала суду першої інстанції про виправлення описки підлягає скасуванню.

Щодо оскаржуваної ухвали суду від 1 квітня 2014 року, то постановляючи таку суд виходив з того, що оскільки заявник не усунув недоліки заяви про перегляд заочного рішення, зазначені в ухвалі про залишення заяви без руху, то така заява підлягає поверненню заявнику.

Однак такого висновку суд першої інстанції суд дійшов з порушенням процесуального права.

Зокрема, як вбачається з ухвали від 24 березня 2014 року, підставою для залишення заяви про перегляд заочного рішення без руху суд вказав не зазначення ОСОБА_2 доказів, що підтверджують обставину винесення заочного рішення по даній справі та проведення заочного розгляду справи.

Згідно з ст. 229 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення подається в письмовій формі. В заяві повинно бути зазначено: найменування суду, який ухвалив заочне рішення; ім`я (найменування) відповідача, або його представника, які подають заяву, їх місце проживання або місцезнаходження, номер засобів зв`язку; обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; клопотання про перегляд заочного рішення; перелік доданих до заяви матеріалів. До заяви про перегляд заочного рішення додається її копії за кількістю осіб, які беруть участь у справі, та копії всіх доданих до неї матеріалів. До заяви про перегляд заочного рішення, поданої представником відповідача додається довіреність або інший документ, який підтверджує його повноваження.

Стаття 229 ЦПК України містить вичерпний перелік вимог щодо форми і змісту заяви про перегляд заочного рішення і розширеному тлумаченню не підлягає.

Із заяви ОСОБА_2 вбачається, що така відповідає формі та змісту відповідно до ст.229 ЦПК України, та в такій останній вказав причини своєї неявки в судове засідання під час ухвалення заочного рішення і долучив медичну довідку про перебування на стаціонарному лікуванні. (а.с.63-66)

Крім цього на виконання вимог ухвали заявник 31 березня 2014 року подав заяву, в якій повторно виклав обставини справи, однак останню суд також не взяв до уваги. (а.с.72-74)

А відтак, посилання суду першої інстанції в ухвалі про залишення без руху на не подання доказів, які підтверджують обставину винесення заочного рішення по даній справі та проведення заочного розгляду справи, не входить в перелік вимог до заяви про перегляд заочного рішення, а тому повернення вказаної заяви з підстав невиконання вимог ухвали не відповідає вимогам процесуального права.

Крім цього відповідно п.7 до постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді у суді першої інстанції» якщо заява не відповідає вимогам ст.ст.119,120 ЦПК, суддя відповідно до вимог ст.121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Разом з тим, як вбачається з ухвали про залишення заяви без руху, судом надано лише один день для усунення недоліків, що є не достатнім.

Колегією суддів враховуються обов'язкові для усіх судів України правові позиції Верховного суду України, які викладені в постанові від 14 листопада 2011 року по справі №6-37цс11, згідно яких слід забезпечити право заявників на доступ до суду (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод).

А тому, перевіряючи законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції від 1 квітня 2014 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає, що ухвала постановлена з порушенням встановленого порядку, що відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для її скасування та передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись п.4 ч.2 ст.307, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 5 березня 2014 року скасувати.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 1 квітня 2014 року скасувати і передати вирішення питання про прийняття заяви про перегляд заочного рішення на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_3