Справа № 541/476/14-ц
Провадження №2/541/304/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 травня 2014 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Андрущенко-Луценко С.В.,

при секретарі - Литвиненко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Миргородського району про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

25.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 селищної ради Миргородського району про визнання права васності на частину житлового будинку за набувальною давністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав. Пояснив, що 09 вересня 2001 року в с. Комишня Миргородського району померла ОСОБА_3, яка була власницею 9/20 частини житлового будинку розташованого в с. Комишня по вул.. Леніна 111. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном її чоловік ОСОБА_4. В подальшому позивач, через представництво свого батька ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_4 9/20 частини житлового будинку розташованого в с. Комишня по вул. Леніна 111, сплативши йому за будинок кошти в сумі 1700 доларів США та отримавши правовстановлюючі документи на будинок, але договір купівлі-продажу юридично оформлений не був, мається лише розписка, яка підтверджує отримання коштів ОСОБА_4 В подальшому позивач безпреривно володів придбаним будинком, провів там ремонтні роботи і з жовтня 2001 року разом із своєю сімєю постійно проживав у ньому, вважаючи себе його власником. В 2011 році він дізнався, що юридично не являється власником будинку та не може ним розпорядитися. На день розгляду справи судом ОСОБА_4 помер, спадщину після його смерті ніхто не прийняв. Отже, він добросовісно володів спірним будинком з жовтня 2001 року, жодних претензій з приводу незаконності володіння майном до нього ніхто не заявляв. Зважаючи на вище викладене, просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на 9/20 житлового будинку по вулиці Леніна 111 в с. Комишня Миргородського району Полтавської області у вигляді квартири №1.

Представник позивача ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності (а.с.26) позов підтримав, просив його задовольнити в повному обємі, як законний та обґрунтований.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Миргородського району в судове засідання не зявився. З установи на адресу суду надійшов лист з якого вбачається, що селищна рада не має жодних заперечень проти задоволення позову, а справу просить розглянути у відсутності її представника.

Третя особа ОСОБА_7 суду пояснив, що йому відомо, що його брат позивач ОСОБА_1 через посередництво їхнього батька в жовтні 2001 року придбав в ОСОБА_4 частину житлового будинку в смт. Комишня по вул. Леніна 111, сплативши за це 1700 доларів США, зробив там ремонт та постійно проживає з 2001 року разом з сімєю. Просить визнати за позивачем право власності на спірний будинок за набувальною давністю.

Третя особа ОСОБА_8 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду справи. В матеріалах справи мається нотаріально посвідчена заява від третьої особи з якої вбачається, що він не приймав спадщини після смерті своїх батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, визнає факт безперешкодного та тривалого користування позивачем квартирою №1, яка знаходиться за адресою: с. Комишня, вул. Леніна 111. Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за ним права власності на вище зазначену квартиру визнає, а судові засідання просить проводити у його відсутності (а.с.24).

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що 09 вересня 2001 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).

За життя ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 02 січня 1991 року була власницею 9/20 житлового будинку з надвірними побудовами, що розташований в с. Комишня по вул. Леніна 111 (а.с. 5-6).

Спадщину після її смерті, шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном прийняв її чоловік ОСОБА_4, який юридично не оформивши спадщину, 26.10.2001 року продав 9/20 житлового будинку розташованого в с. Комишня по вул. Леніна 111 ОСОБА_5, не оформивши договору купівлі-продажу (а.с.9; 45-46).

30 квітня 2002 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8).

Згідно з даними Спадкового реєстру спадщину після смерті ОСОБА_4 ніхто не прийняв (а.с.47-48).

З акту посвідченого ОСОБА_2 селищною радою Миргородського району вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживає разом із своєю сімєю за адресою АДРЕСА_1 з 2001 року (а.с.18).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суду пояснили, що позивач ОСОБА_1 з жовтня 2001 року постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, користується присадибною земельною ділянкою, підтримує будинок в належному стані.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Отже, зі змісту ст. 344 ЦК України, вбачається, що обставинами які мають значення для справи, і, які повинен довести позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

Суд вважає, що в наявності є усі складові для визнання за позивачем права власності на майно за набувальною давністю виходячи з наступного. Майно, яким позивач заволодів є чужим, він це усвідомлював , оскільки у його розпорядженні були документи про належність цього майна ОСОБА_3, яка померла. Заволодів майном позивач добросовісно і відкрито, оскільки проживав в цьому будинку, ремонтував і утримував його. Всі ці дії були явними як для нього, так і для оточуючих. Володіє будинком безперервно більше десяти років. Будь-яких інших осіб, які б претендували на спірне майно і оспорювали право позивача на отримання вказаного майна у власність позивача за набувальною давністю судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 328; 344 ЦК України та ст.ст. 3, 11, 15, 60, 88, 208, 214, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності за набувальною давністю на 9/20 житлового будинку по вулиці Леніна 111 в селищі Комишня Миргородського району Полтавської області у вигляді квартири №1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_11