25.12.2014 Єдиний унікальний номер 205/9824/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В. при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, КП « Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу,-

вСтановив:

ОСОБА_1 (далі - Заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності документу.

В обґрунтування заявлених вимог заявник вказала, що 25.02.2000 року Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою їй, ОСОБА_1, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок № 11, який розташований на земельній ділянці розміром 722 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, та яке було зареєстровано нотаріусом в реєстрі за № 2-687. Заявник зазначає, що на даний час у неї виникла необхідність дарування вищевказаного домоволодіння, у зв'язку з чим вона звернулася до КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради з проханням провести обстеження домоволодіння, днаок, КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради відмовило їй у проведені інвентаризації, та видачі нового технічного паспорту на належне заявнику домоволодіння, та звернуло увагу на ту обставину, що свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок № 11, який розташований на земельній ділянці розміром 722 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, видано на ОСОБА_1, а не на ОСОБА_1, як це зазначено в паспорті заявника на українській мові.

Оскільки, іншим шляхом, крім судового, заявник зазначає, що не може встановити юридичний факт належності їй правовстановлюючого документу, вона змушена звернутися до суду та просити суд встановити факт належності їй, ОСОБА_1, свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок № 11, який розташований на земельній ділянці розміром 722 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, та яке було зареєстровано нотаріусом в реєстрі за № 2-687, та 14 березня 2000 року було зареєстровано КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради у реєстровій книзі № 155 за реєстром № 13, та яке було видано на ОСОБА_1.

Заявник в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримує повністю, просить здійснити розгляд справи без її участі, заяву задовольнити та встановити факт належності правовстановлюючого документу.

Представник заінтересованої особи Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяву в якій просять розглядати справу без участі їхнього представника, проти задоволення вказаної заяви не заперечують.

Представник заінтересованої особи КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.

Відповідно до приписів п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені та добуті докази, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Так, під час розгляду даної цивільної справи по суті судом було достовірно встановлено, що вищевказане свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.02.2000 року (спадкова справа № 192/2000), що було видане на спадкове майно у вигляді житлового будинку № 11, який розташований на земельній ділянці розміром 722 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, видане саме на ім'я ОСОБА_1, що в повному обсязі знайшло своє підтвердження згідно зібраних у справі доказів, а саме: свідоцтвом про народження заявника серія НОМЕР_1, виданого Радутченської сільською радою Трубчевського району Брянської області 14.12.1955 року (а.с. 16), свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 серія НОМЕР_2, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська 25 липня 1994 року (а.с. 15), свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між «ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (на російській мові)», виданого 30 січня 1957 року (а.с.12). Зокрема, поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.27,29), які надали суду аналогічні за своїм змістом пояснення, щодо того, що свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок № 11, який розташований на земельній ділянці розміром 722 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, та яке було зареєстровано нотаріусом в реєстрі за № 2-687, та згодом, 14 березня 2000 року було зареєстровано КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради у реєстровій книзі № 155 за реєстром № 13, видане саме на ім'я ОСОБА_1.

Таким чином, суд доходить висновку, що особа, зазначена у вказаних свідоцтві про право власності на спадщину за законом від 25.02.2000 року як «ОСОБА_1» та спадкоємець ОСОБА_1 є однією особою, а різне написання прізвища зумовлене особливістю перекладу прізвища особи з російської мови на українську.

За таких обставин, оскільки факт належності правовстановлюючого документупідтверджується наявними у справі письмовими доказами, доказів, що свідчили б про протилежне у суду немає і з врахуванням того, що даний факт має для заявника юридичне значення, оскільки необхідний для реалізації власником свого права щодо розпорядження майном, та встановити його іншим шляхом, аніж судовим неможливо, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити, встановивши факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.02.2000 року виданого по спадковій справі спадкова справа № 192/2000.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 57-60, 213-215, 256-259 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, КП « Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, - задовольнити.

2. Встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом, що було видано 25.02.2000 року Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на спадкове майно у вигляді житлового будинку № 11, який розташований на земельній ділянці розміром 722 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, та яке було зареєстровано нотаріусом в реєстрі за № 2-687, спадкова справа № 192/2000.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десяти денний строк апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Мовчан