ЄУН № 331/3507/14-ц
Провадження №2/331/1202/14
У Х В А Л А

Про залишення позовної заяви без руху

14 травня 2014 року Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Смолка І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Четверта запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із вищезазначеним позовом.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. 119 ЦПК України, відповідно до вимог якої, позивач повинен зазначити виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних прав з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб...

Згідно зі ст. 67 Закону України Про нотаріат свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до Листа ВССУ від 16.03.2013 року № 24-753/0/4-13 про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні виникає, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вбачається з тексту позовної заяви позивач зверталась до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори з метою оформлення права на спадщину. Проте всупереч вимогам п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, Листа ВССУ від 16.03.2013 року № 24-753/0/4-13, позивачем не зазначено жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, а саме: докази, що підтверджують факт звернення до нотаріальної контори (заява), а також не надав докази того, що у прийнятті заяви про прийняття спадщини йому було відмовлено (постанова нотаріуса).

Враховуючи викладене, вважаю, що відсутність письмового звернення позивача до нотаріальної контори про прийняття спадщини (про видачу свідоцтва про право на спадщину), а також відсутність постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка відповідно до п. 3 гл. 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України виноситься нотаріусом не пізніш як у триденний строк, позбавляє дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення про порушення або невизнання спадкових прав позивача.

Позовна заява подана з порушенням вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України, згідно із якою до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості на час розгляду справи.

Відсутність правовстановлюючих документів на квартири, не перешкоджає ОСОБА_1 звернутися до відповідного спеціаліста для визначення ринкової вартості нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, позивачі повинні надати суду довідку про дійсну (ринкову) вартість нерухомого майна, яке є предметом позову, а також документ, що підтверджує сплату судового збору відповідно до ставки судового збору, який справляється за подачу позовної заяви майнового характеру (ст. 4 Закону України Про судовий Збір який набрав чинності 01.11.2011 року).

У звязку із вищевикладеним позивачу для усунення вищезазначених недоліків необхідно надати суду:

- докази, що підтверджують факт звернення до нотаріальної контори (заява);

- докази того, що позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини (постанова нотаріуса);

- довідку про дійсну (ринкову) вартість нерухомого майна;

- документ, що підтверджує сплату судового збору відповідно до ставки судового збору, який справляється за подачу позовної заяви майнового характеру (відповідно до ринкової вартості нерухомого майна).

Звертаю Вашу увагу на те, що при подачі уточненого позову та додаткових документів, позивач повинен виконати вимоги ст. 120 ЦПК України щодо надання копії уточненого позову та копій доданих до позову документів відповідно до кількості осіб, що приймають участь у справі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У такому вигляді позов не може бути прийнятий, оскільки за змістом складений в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк, тому підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У х в а л и в:

Позовну заяву залишити без руху, надав позивачу пятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків по заяві. В разі невиконання ухвали позов буде вважатися неподаним.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУддя І.О. Смолка