Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"05" лютого 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого: судді Гончарука В.П.

при секретарі Погорілій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 21 липня 2011 року приблизно о 11 год.30 хв., на 203-му кілометрі автодороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, рухаючись в напрямку м. Бориспіль на автомобілі НОМЕР_1, порушила п. 10.1. п. 16.13 Правил дорожнього руху України. На перехресті автодороги із поворотом на с. Броварки вона не переконалась, що це буде безпечно та не створить небезпеки у русі іншим учасникам руху, і почала виконувати маневр повороту ліворуч, під час якого допустила зіткнення з пасажирським автобусом «MERCEDES-BENZ 313 СDI» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Внаслідок зіткнення транспортних засобів пасажир автобуса «ОСОБА_4 одержала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх спричинення.

Згідно висновку комплексної судової авто технічної та транспортно- трасологічної експертизи від 29.09.2001 року, в діях Відповідача вбачаються невідповідність вимогам п.п. 10.1, 16.3 Правил дорожнього руху України, які з темничної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з подією.

З огляду на те, що злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України не є особливо тяжким, вчинений Відповідачем з необережності до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2011 році», та те, що під час інкримінованого діяння та станом на 28.07.2011 року обвинувачена була вагітна, суд вбачав передбачені Законом підстави для застосування до ОСОБА_2 акту амністії.

Відповідно до постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 11.01.2012року по справі № 1-244/11 ОСОБА_2 було визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.4 ч.1 ст.6 Закону України «Про амністію».

Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження від 29.07.2011 року № 326, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автобусу «MERCEDES-BENZ 313 СDI» д.н.з. НОМЕР_2, дорівнює вартості автобуса на момент ДТП і складає 171 598 грн. 00 коп.

Також визначення вартості матеріального збитку, що були необхідні внаслідок ДТП, спричинені відповідачем, позивачем було сплачена грошова сума в розмірі 4 762, 65 грн.

Відповідачем у зв'язку з нанесенням матеріальної шкоди було здійснено виплату відповідної страхової суми в розмірі 50000 грн.

На підставі викладеного позивач просить стягнуту з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 126360 грн. 65 коп.

В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій просив розглянути справу у її відсутність та підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.

На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 липня 2011 року приблизно о 11 год.30 хв., на 203-му кілометрі автодороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, рухаючись в напрямку м. Бориспіль на автомобілі НОМЕР_1, порушила п. 10.1. п. 16.13 Правил дорожнього руху України. На перехресті автодороги із поворотом на с. Броварки вона не переконалась, що це буде безпечно та не створить небезпеки у русі іншим учасникам руху, і почала виконувати маневр повороту ліворуч, під час якого допустила зіткнення з пасажирським автобусом «MERCEDES-BENZ 313 СDI» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Внаслідок зіткнення транспортних засобів пасажир автобуса «ОСОБА_4 одержала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх спричинення.

Згідно висновку комплексної судової авто технічної та транспортно- трасологічної експертизи від 29.09.2001 року, в діях Відповідача вбачаються невідповідність вимогам п.п. 10.1, 16.3 Правил дорожнього руху України, які з темничної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з подією.

З огляду на те, що злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України не є особливо тяжким, вчинений Відповідачем з необережності до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2011 році», та те, що під час інкримінованого діяння та станом на 28.07.2011 року обвинувачена була вагітна, суд вбачав передбачені Законом підстави для застосування до ОСОБА_2 акту амністії.

Відповідно до постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 11.01.2012року по справі № 1-244/11 ОСОБА_2 було визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.4 ч.1 ст.6 Закону України «Про амністію».

Дана обставина повторному доказуванню не підлягає у відповідності до вимог ч.3 ст. 61 КК України.

Відповідно до вимог ст. 11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В ході судового розгляду судом були досліджені квитанції, що підтверджують матеріальні витрати позивача, а також матеріали кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2 за скоєння злочину, передбаченого статтею 286 ч.2 КК України, відповідно до яких Глобинським районного суду Полтавської області детально було досліджено матеріальні витрати, що зазнала позивач внаслідок вказаної дорожньо - транспортної пригоди (злочину), згідно чого слідує, що потерпілій ОСОБА_1 була спричинена матеріальна шкода, а саме:

3 250,00грн. витрати за послуги, що були понесені внаслідок ДТП.

121589грн. матеріальні збитки викликані пошкодженням автомобіля «MERCEDES-BENZ 313 СDI» д.н.з. НОМЕР_2.

Таким чином всього позивачу ОСОБА_1 внаслідок вказаного злочину була спричинена матеріальна шкода на загальну суму в розмірі 124 839,00 грн.

Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 1166, Цивільного кодексу України, ст. ст. 8, 10, 60, 61, 209, 212, 215, 224 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 3250,00 грн. витрати за послуги понесені в наслідок, 121589 грн. матеріальни збитки понесені пошкодженням автомобіля, а всього 124839,00 грн.( сто двадцять чотири тисячі вісімсот тридцять девять гривень 00 копійок).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: