Справа № 453/1726/14-ц
№ провадження 2-з/453/1/14
УХВАЛА

судового засідання

05.12.2014 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Брони А.Л.,

при секретарі Павкевич Н.Я.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя,

встановив

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання новозбудованого дерев`яного будинку, господарської будівлі та колодязя по вул. Котляревського, 55 у с. Погар Сколівського району Львівської області спільною сумісною власністю подружжя. Одночасно позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане нерухоме майно та заборони проводити будь-які будівельні роботи чи інші, пов`язані з будівництвом, добудовою, перебудовою, а також реконструкцією, монтажем, демонтажем елементів та конструкцій зазначеного житлового будинку, посилаючись на те, що відповідачка може відчужити вказане вище нерухоме майно, яке є предметом позовних вимог, що, на думку позивача, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, зокрема, обмеження можливості власника користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Оскільки позивачем заявлено вимогу про визнання майна, набутого під час перебування у шлюбі, відповідачка має реальну можливість реалізувати належне їй на праві власності майно, що в подальшому зробить неможливим виконання рішення суду, а тому, у відповідності до п. 1 ч.1 ст.152 ЦПК України, слід до вирішення судового спору, в забезпечення позову, накласти арешт на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Котляревського, 55 у с. Погар Сколівського району Львівської області.

Враховуючи, що відповідачка є власником вищевказаного нерухомого майна на підставі договору дарування від 27.02.2009 року, і те, що статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року» та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, суд прийшов до висновку, що у задоволенні вимоги про забезпечення позову в частині заборони відповідачці проводити будь-які будівельні роботи чи інші, пов`язані з будівництвом, добудовою, перебудовою, а також реконструкцією, монтажем, демонтажем елементів та/чи конструкцій новозбудованого дерев`яного будинку з господарськими спорудами по вул. Котляревського, 55 у с. Погар Сколівського району Львівської області слід відмовити.

Відмова в задоволенні клопотання не позбавляє позивача права, за наявності фактичних даних і правових підстав, які є необхідними для забезпечення позову в розумінні ст. 151 ЦПК України, звернутися до суду повторно та захистити порушене право у спосіб, передбачений законом.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Котляревського, 55 у с. Погар Сколівського району Львівської області, якій належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 27.02.2009 року.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Копію ухвали надіслати для виконання у відділ державної виконавчої служби Сколівского районного управління юстиції Львівської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя