АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8150/14 Справа № 199/5914/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Категорія 48
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Михайловської С.Ю., Красвітної Т.П., при секретареві Видюковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровськ від 12 серпня 2014 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Амур-Нижньодніпровського райсуду м.Дніпропетровськ від 12.08.2014р. задоволено позов ОСОБА_3 та зменшено розмір присуджених до стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частини усіх видів його заробітку. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського райсуду м.Дніпропетровськ від 5.09.2011р. ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (а.с.6). Шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

2.12.2011р. ОСОБА_3 зареєстровано шлюб з ОСОБА_5 У шлюбі 11.07.2012р. у них народилась дочка ОСОБА_6.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 14.08.2013р. з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частини його заробітку до досягнення їх дочкою ОСОБА_6 11.07.2012р.н., до досягнення нею трирічного віку (а.с.7).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 14.03.2014р. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, 11.07.2012р.н., у розмірі 1/6 частини його заробітку до досягнення останньою повноліття (а.с.8-10).

Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішення суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені обставини про зміну матеріального та сімейного стану платника аліментів після стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, суд першої інстанції обґрунтовано ухвалив рішення про зменшення їх розміру.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про неправильність судового рішення безпідставні та суперечать встановленим обставинам та вимогам діючого законодавства. Факт не предявлення до виконання виконавчих листів про стягнення аліментів на утримання другої дитини та її матері, на які посилається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, не спростовує існування факту присудження вказаних аліментів до стягнення з ОСОБА_3 Законодавство не обмежує платника аліментів у виконанні його обовязку по утриманню дитини та її матері як на підставі судового рішення, так і добровільному порядку на підставі його домовленості з одержувачем аліментів. Не обмежується законодавством і право одержувача аліментів на предявлення відповідного виконавчого документу до виконання. Посилання в апеляційній скарзі на те, як ОСОБА_3 міг би вчинити у випадку добровільної сплати аліментів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вибір рішень ОСОБА_3 у правовому полі залежить від його власного волевиявлення. Твердження апеляційної скарги про те, що стягнення аліментів на другу дитину та її матір продиктоване наміром подальшого зменшення розміру аліментів на першу дитину є особистими судженнями та припущеннями ОСОБА_2 Між тим, на припущеннях, відповідно до вимог ч.4 ст.60 ЦПК України, доведення ґрунтуватись не може. Наведені в апеляційній скарзі доводи та норми законодавства про обовязок ОСОБА_3 утримувати неповнолітню дочку ОСОБА_4 не впливають на судове рішення, яким ОСОБА_3 від вказаного обовязку не звільнено, а лише у передбаченому законом порядку зменшено попередньо визначений розмір аліментів. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на необґрунтованість відкликання судом первісного виконавчого листа безпідставні, оскільки одночасна наявність на виконанні двох виконавчих листів зі стягнення аліментів на утримання однієї і тієї ж дитини не відповідатиме ухваленому рішенню щодо присудження до стягнення аліментів на ї утримання в іншому розмірі.

Таким чином рішення суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровськ від 12 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_7

ОСОБА_8