АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4531/14 Головуючий 1 інст. - Марченко О.М.
Справа № 643/6146/14-ц Доповідач - Івах А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Коростійової В.І., Пшенічної Л.В.,

при секретарі - Курносовій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 травня 2014 року по справі за заявою головного лікаря ХОКПЛ №3 про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року Директор ХОПЛ №3 звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію хворої ОСОБА_1 до психіатричного стаціонару, в обґрунтування заяви посилався на те, що остання 30 квітня 2014 року була госпіталізована в Харківську клінічну психіатричну лікарню №3 по направленню, виданому МСП №504. ОСОБА_1 була оглянута комісією лікарів і відповідно до висновків вказаної комісії вона страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює небезпеку.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06 травня 2014 року, до ОСОБА_1. застосовано примусову госпіталізацію в умовах психіатричного стаціонару ХОКПЛ №3.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 20 травня 2014 року ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви Директору ХОКПЛ №3.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом норм процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Посилається на те, що психічною хворобою не страждає, є здоровою особою, яка не потребує примусового лікування в умовах психіатричного стаціонару.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, звернулася з заявою щодо визнання її неявки поважною, додала при цьому ксерокопію направлення на госпіталізацію до центральної клінічної лікарні №5. При цьому також у заяві посилається на той факт, що бажає скористатися правом на безоплатну правову допомогу, яку невзмозі отримати.

Причини неявки в судове засідання ОСОБА_1 вважати поважними судова колегія підстав не вбачає.

Направлення, долучене до заяви ОСОБА_1. належним чином не оформлене, без дати.

Бажання ОСОБА_1. скористатися правом на безоплатну правову допомогу не може слугувати підставою для неодноразових відкладень розгляду справи по суті доводів апеляційної скарги останньої.

Пунк 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про безоплатну правову допомогу» передбачає надання безоплатної вторинної правової допомоги, зокрема, особам, які перебувають під юрисдикцією України, якщо середньомісячний сукупний дохід їхньої сім'ї нижчий суми прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, інваліди, які отримують пенсію або допомоги, що призначається замість пенсії, у розмірі менше двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, на всі види правових послуг, яке забезпечується поетапно.

При цьому судова колегія приймає до уваги, що відповідно до повідомлення директора Харківського обласного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 18 квітня 2014 року за №96/01-43/01-14 у зв'язку зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Закону України «Про безоплатну правовому допомогу» щодо відтермінування набрання чинності положеннями пункту 6 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» (від 28 січня 2014 № 733- VII) пункти 1, 2, 8-12 частини першої статті 14 Закону набирають чинності поетапно з 1 січня 2015 року.

Таким чином, у Центра на протязі 2014 року немає можливості призначати адвокатів у адміністративні та цивільні справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються;

- чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вимогам цивільного - процесуального законодавства рішення суду відповідає в повній мірі.

За вимогами ст.. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

За умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу, як це передбачається положеннями ч. 1 ст. 279 ЦПК України.

Залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Розглядаючи заяву у відповідності до вимог глави 10 «Розгляд заяви про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку,» цивільного процесуального Кодексу України, суд повно та всебічно з'ясував обставини, на які посилався заявник - ХОКПЛ №3, як на підставу своїх вимог необхідності застосування примусової госпіталізації в умовах стаціонару відносно ОСОБА_1., дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення заяви.

При цьому суд виходив із того, що ОСОБА_1. госпіталізована до ХОКПЛ №3 з діагнозом: тяжкий психічний розгляд.

Відповідно до висновку лікарської комісії Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3 від 01 травня 2014 року ОСОБА_1. страждає тяжким психічним захворюванням у формі параноїдальної шизофренії з неперервним типом течії. В наслідок чого слід вважати її небезпечною для себе та оточуючих.

З урахуванням, що 1 та 2 травня 2014 року - це святкові дні, а 4 та 5 травня 2014 року - вихідні дні, акт психіатричного огляду до Московського районного суду міста Харкова був направлений 05 травня 2014 року.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, зважаючи на стан здоров'я ОСОБА_1, висновок лікарської комісії правильно дійшов висновку, який ґрунтується на основі повно і всебічно з'ясованих обставин та наявних у справі доказів, яким дана відповідна оцінка.

Встановивши юридичну природу правовідносин, що виникли по справі, суд правильно застосував закон, що регулює ці правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд справу розглянув у відповідності до вимог цивільного судочинства, вирішив її згідно із законом.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, як це передбачається вимогами ст. 308 ЦПК України.

Оскільки рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.. ст.. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -