Справа № 509/3976/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Демеденко Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь заяву представниці боржниці ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду,-

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Овідіпольського райсуду Одеської області від 30.10.2013 р., позов Григор`євої Г.М. до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволений частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Григор`євої Г.М. заборгованість за договором позики в розмірі 355500 грн., суму моральної шкоди в розмірі 1000 грн., суму витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. та суму судового збору у розмірі 3441 грн., а разом 364941 грн., в задоволенні решти позову Григор`євої Г.М. відмовлено, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Григор`євої Г.М. про визнання недійсним договору позики відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12.12.2013 р., залишеним без змін ухвалою ВССУ від 09.04.2014 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, вищевказане рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 30.10.2013 р. в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Григор`євої Г.М. суми моральної шкоди 1000 грн. скасовано та у цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову Григор`євої Г.М. до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди відмовлено, рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 30.10.2013 р. в частині стягнення витрат на правову допомогу та суми судового збору змінено та зменшено розмір суми витрат на правову допомогу та суми судового збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Григор`євої Г.М. з 5000 грн. до 3500 грн. та з 3441 грн. до 3000 грн. відповідно, в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

20.01.2014 р. Овідіопольським райсудом Одеської області був виданий виконавчий лист № 509/3976/13 про стягнення з болржниці ОСОБА_1 на користь Григор`євої Г.М. суми боргу 362000 грн.

22.01.2014 р. головним державним виконавцем ВДВС Овідіопольського РУЮ відкрито виконавче провадження по стягненню вищевказаних грошових сум з ОСОБА_1, в межах якого, проведено опис й арешт майна боржниці ОСОБА_1, про що було вказано у відповідному акті державного виконавця опису й арешту майна від 07.07.2014 р.

19.09.2014 р., до Овідіопольського райсуду Одеської області звернулась представниця боржниці ОСОБА_1, яка, посилаючись на намір боржниці добровільно здійснювати погашення суми боргу, зазначивши, що на протязі липня-серпня 2014 р., боржницею ОСОБА_1 було сплачено борг по виконавчому листу на користь Григор`євої Г.М. у сумі 600 грн. згідно квитанцій № 2110035 та № 12504110, вказавши при цьому, що на даний час у боржниці склалася несприятлива фінансова ситуація, враховуючи смерть чоловіка боржниці, який помер у 2012 році, на лікування якого вона витратила значну грошову суму, та ситуацію, яка повязана з тимчасовими збитками у її господарській діяльності з посиланням на податкову декларацію ФО-підприємця станом на січень 2014 р., довідку банку про залишок грошових коштів на рахунку в ПАТ «Райффайзен банк Аваль» від 09.09.2014 р. та довідку про розмір пенсії боржниці № 3459, виданою УПФУ у Київському районі м. Одеси, а також, що на сьогодні існує виконавче провадження ВП № 43678375 від 13.06.2014 р., відкрите постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області, згідно якого на користь ОСОБА_1 належить стягнути з ОСОБА_2 грошову суму 3917868,75 грн. та 3219 грн. судового збору, яке дотепер не виконано просила суд, відстрочити виконання рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 30.10.2013 р. строком на 2 роки, а саме до 20.09.2016 р.

В судовому засіданні, заявниця-представниця боржниці підтримала свою заяву.

Представник стягувача Григор`євої Г.М. категорично заперечував проти надання будь-якої відстрочки боржниці ОСОБА_1, враховуючи, що на протязі 2-ох років з моменту смерті чоловіка боржниці, про що вона, вказала у своїй заяві про відстрочку виконання рішення суду, як на одну з підстав відстрочки - остання жодним чином не намагалася сплатити стягувачці Григор`євій Г.М. жодної копійки, а гроші у сумі 400 грн., які надійшли за виконавчим листом на виконання рішення Овідіопольського райсуду від 30.10.2013 р., враховуючи суму боргу у розмірі 362000 грн. є досить незначною сумою, зазначивши при цьому про рівень інфляційних збитків, які з дати надання Григор`євою Г.М. ОСОБА_1 суми позики у розмірі 45000 дол. США, постійно зменшують суму боргу боржниці з врахуванням того, що рішенням суду з боржниці було стягнуто гривневий еквівалент, який на сьогодні не відповідає сумі боргу у доларах США, який був наданий його довірителькою боржниці ОСОБА_1

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду слід відмовити, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 373 ЦПК України, суд за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороби боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Суд, встановивши вищевказані обставини справи, дійшов висновку, що підстави, викладені представницею боржниці ОСОБА_1 у заяві про відстрочку виконання рішення суду не є поважними і винятковими в розумінні ст. 373 ЦПК України, враховуючи намагання боржниці ОСОБА_1 уникнути виконання рішення Овідіопольського райсуду від 30.10.2013 р., яке було оскаржено боржницею ОСОБА_1 до апеляційного суду Одеської області, рішення якого було частково задоволено скаргу ОСОБА_1, а також оскаржено у касаційному порядку до ВССУ, ухвалою якого від 09.04.2014 р. було залишено в силі рішення апеляційного суду Одеської області від 12.12.2013 р.

Сплата боржницею 400 грн. на користь стягувача Григор`євої Г.М. від загальною суми боргу у розмірі 362000 грн. є досить незначною і на думку суду, взагалі не свідчить про намагання боржниці хоча б якось погасити суми вказаного боргу, стягнутого з нею вищевказаними рішення судів всіх інстанцій.

Крім того, в судовому засіданні було встановлено і підтверджено представницею боржниці, що на сьогодні, ОСОБА_1, починаючи з 2012 р., після смерті свого чоловіка не отримала свідоцтво про право на спадщину на спадковий житловий будинок, який знаходиться в іпотеці у ПАТ «Марфін Банку», на користь якого, рішенням Овідіопольського райсуду від 18.03.2014 р. було стягнуто кредитну заборгованість у розмірі 2103896,16 грн. і вказане рішення, як підтвердила в судовому засіданні представниця боржниці оскаржується нею в апеляційному порядку.

На думку суду, ухилення боржниці ОСОБА_1 від отримання свідоцтва про право на спадщину за законом є також навмисним затягуванням виконання рішення суду по даній справі, так як існуючий іпотечний договір та неотримання боржницею свідоцтва про право на спадщину заважає стягувачу Григор`євій Г.М. в межах виконавчого провадження ВП № 41657255 накласти арешт державним виконавцем на арешт будинку, за рахунок якого можливо було б задовольнити вимоги по стягненню з боржниці суми боргу за виконавчим листом у сумі 362000 грн., а накладення державним виконавцем арешту на майно боржниці у вигляді побутових електроприладів та меблів, які знаходяться у вищевказаному будинку не зможуть покрити суму боргу за виконавчим листом та витрати державного виконавця на проведення виконавчих дій.

Суд вважає, що вищенаведені докази, зазначені у описовій частині ухвали, на які посилається представниця боржниці у своїй заяві про надання відстрочки виконання рішення суду та 2-х річний строк, на який представниця боржниці просить суд відстрочити виконання рішення направлені саме на затягування виконання рішення суду і не є винятковим випадком, завдяки якому суд може відстрочити виконання рішення суду, про що зазначив представник стягувача Григор`євої Г.М.

На думку суду, мотиви, викладені у заяві про намір боржниці ОСОБА_1, з урахуванням декларації про доходи ФО-підприємця ОСОБА_1, довідкою з її рахунку у банку та довідки про розмір пенсії, не є поважними і не підтверджують намір боржниці добровільно здійснювати погашення суми боргу, а також існуючого рішення суду від 18.03.2014 р. про стягнення з боржниці ОСОБА_1 на користь банку ПАТ «Марфін Банк» суми кредитного боргу в сумі 2103896,16 грн. зроблять взагалі неможливим виконання рішення суду про стягнення з боржниці ОСОБА_1 на користь стягувача Григор`євої Г.М. суми боргу хоча б в його частині, а посилання представниці боржниці на відкрите виконавче провадження на виконавчим листом, виданим Приморським райсудом м. Одеси від 03.04.2013 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу 3917868,75 грн. та судового збору 3219 грн., яке до цього часу, станом на 06.10.2014 р. (тобто, на протязі року) жодним чином не виконане не дають жодних підстави суду вважати про добровільний намір боржниці сплачувати борг на користь стягувача Григор`євої Г.М., з доводами представника якої щодо відмови у задоволенні вказаної заяви про відстрочку виконання рішення суду повністю погоджується суд.

На підставі викладеного вище, суд вважає, заява про відстрочку виконання рішення суду є необґрунтованою, безпідставною і в задоволенні якої слід відмовити.

Керуючись ст. 373 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяві представника боржниці ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення.

Суддя Овідіопольського

районного суду ОСОБА_3