Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2014 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Батченка О.В. при секретарі Луговенко К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом

Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

ПрАТ "СК "Уніка" (далі - Товариство) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на свою користь в порядку регресу суми страхового відшкодування в розмірі 6856 грн. 00 коп. В обґрунтування вимог позивач посилався на обставини виплати страхового відшкодування ОСОБА_2, який був визнаний потерпілим в ДТП, вчиненої з вини відповідача.

Ухвалою суду від 19 вересня 2014 року до участі у справі у якості третіх осіб були притягнуті ЗАТ ФГ "Страхові традиції" та ОСОБА_2.

У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач просив про розгляд справ за відсутності його представника, відомості про поважність причин неявки у судове засідання третіх осіб матеріали справи не містять.

В свою чергу, представник відповідача, згідно наданої заяви, просив про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити у задоволенні позову. Зокрема, в письмових запереченнях посилався на ті обставини, що відповідач свою вину у здійсненні ДТП повністю визнав, крім того, дотримався усієї процедури передбаченої законом щодо своєчасного повідомлення про настання ДТП, а також повідомлення назви та адреси страхової компанії, номеру полісу та інших персональних даних. Більше того, вважав, що позивачем пропущений трирічний строк позовної давності для звернення до суду, перебіг якого, на його думку, почався 30 вересня 2010 року - з моменту настання ДТП, у зв'язку з чим, просив про його застосування, а за такого просив відмовити у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку для звернення до суду.

Суд ухвалив про розгляд справи на підставі наявних в ній даних та доказів.

Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

30 вересня 2010 року ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Toyota Corolla", державний номер НОМЕР_2, близько 08:10 рухаючись по пр. Героїв Сталінграду, навпроти будинку № 13 в м. Миколаєві, не обрав безпечний інтервал і допустив зіткнення з автомобілем, що зупинився попереду, марки "Suzuki Swift", державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вказані обставини ДТП та вина в її вчиненні водія ОСОБА_1 у повному обсязі підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.10.2010 року, а також іншими доказами, що наявні в цивільній справі.

Оскільки 21.06.2010 року між Товариством та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного комплексного страхування № 015045/4002/0000109, відповідно 01 жовтня 2010 року страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

З урахуванням експертного висновку № 048/10-2010, складеного 11 жовтня 2010 року, розрахунку-фактурі № АД-0001980 від 06 жовтня 2010 року вартість матеріального збитку склала 7506 грн. 00 коп. Відповідно страхового акту № 00053429, складеного 09 листопада 2010 року франшиза склала 650 грн. 00 коп., за такого страхувальнику було вирішено сплатити суму страхового відшкодування в розмірі 6856 грн. 00 коп.

Виплата зазначеної суми підтверджується платіжним дорученням № 032347 від 15 листопада 2010 року.

Доказів недотримання ОСОБА_2 положень ст. 34, 35 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" або умов, укладеного з Товариством договору матеріали справи не містять.

В той же час, в силу ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Крім того, зі змісту ст. 256, 257 ЦК слідує, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а загальна позовна давність встановлюється у три роки. А відповідно ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Відповідні норми визначені також в абзаці 3 п. 11 постанови № 4 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки".

З матеріалів справи слідує, що виплата страхового відшкодування була здійснена ОСОБА_2 15.11.2010 року, в той час як позов було пред'явлено до суду 30 жовтня 2013 року.

За таких обставин, суд не може погодитись з доводами представника відповідача про порушення Товариством строків позовної давності для звернення до суду.

Отже, позов підлягає задоволенню.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Керуючись ч. 1 ст. 1191 ЦК України, ст. 10, 60, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" 6856 (шість тисяч вісімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп. суми страхового відшкодування та 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп. судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Батченко