Провадження №2з/200/68/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровську Шевцова Т.В., розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним.

15 грудня 2014 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, відповідно якої просить суд накласти арешт на рухоме майно автомобіль марки Форд, д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 та заборонити передачу вказаного автомобіля на зберігання ОСОБА_4.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідач може продати або подарувати спірне майно, що вже одного разу було ним зроблено, спірний автомобіль знаходиться в гаражі 72 по вул.Інженерній 8 в м.Дніпропетровську, який належав його батьку, проте за час розгляду справи відповідач може вивезти вказаний автомобіль, що утруднить виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У відповідності до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову відповідно до ст.152 ЦПК України встановлюються такі: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги суть спору, яка стосується визнання недійсним правочину продажу автомобіля Форд, д/н НОМЕР_1, суд вважає клопотання про забезпечення позову частково обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в частині накладення арешту на спірний автомобіль, оскільки вказаного заходу забезпечення позову буде достатньо для можливого виконання майбутнього рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

До вирішення спору по суті накласти арешт на автомобіль марки Форд, д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, строк предявлення ухвали до виконання 1 рік, до 17.12.2015 року.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня винесення ухвали. Апеляційна скарга повинна бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Т.В.Шевцова