Справа № 729/1001/14
2-о/729/46/14 р.

У Х В А Л А
03 вересня 2014 р. суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Булига Н.О. розглянула матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Озерянська сільська рада Бобровицького району про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -
Заявник в своїй заяві просить встановити факт належності заповіту ОСОБА_2, яка померла 22.07.2013 року. Крім того, в заяві ставить вимоги, які повинні розглядатися в позовному провадженні, а саме: тлумачення заповіту, при цьому не вказуючи в чому незрозумілий текст заповіту.
Встановлено, що заява не відповідає вимогам ч. 2 п.6, ч.5 ст.119 та ст. 258 ЦПК України.
Так, заява вірно оплачена судовим збором за ставками, які встановлені для заяв, що подаються в порядку окремого провадження. Але інша вимога, про тлумачення заповіту, судовим збором не оплачена за ставками встановленими ч.2 ст.4 ЗУ „Про судовий збір від 08 липня 2011 року, згідно якої, із позовної заяви немайнового характеру, що подається до суду, справляється судовий збір 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.
Крім того, відповідно до ч.1,2 ст.258 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
Заявником не зазначено причин неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт належності заповіту ОСОБА_2 та не надано доказів того, що до пред»явлення заяви заявник звертався до відповідних організацій про внесення в документ виправлення, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).
Разом з тим, заінтересованими особами, поряд з Озерянською сільської ради Бобровицького району, повинні бути особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від мети спору, що підлягає встановленню, і можуть вплинути на їх права та обов»язки. В даному випадку це інші особи визначені в заповіті.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 15 від 25.05.98 р., вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.119 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.258 ЦПК України. Якщо до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст.121 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.
Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, -
Позовну заяву залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків 5 (п`ять) днів з дня отримання копії ухвали та розяснити, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвала не оскаржується.

Суддя Н.О.Булига