Справа № 523/2188/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2014 р.

Суддя Суворовського районного суду Одеської області Середа І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженною відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання частково недійсними договору факторингу та договору про відступлення прав за іпотечним договором,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою та просила визнати частково недійсними договір факторингу №15 від 28.11.2012 року укладений між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова комспанія «Вектор плюс», додаток №1 до договору факторингу в частині передачі (відступлення) прав вимоги за кредитним договором №1501/0708/71-146 від 18.07.2008 року, а також частково недійсним договір відступлення прав за іпотечними договорами від 28.11.2012 року укладенині між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», додаток №1 до договору в частині передачі прав за договором іпотеки №1501/0708/71-146-Z-1 від 18.07.2008 року від ПАТ «Сведбанк» до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» стосовно вимог до позивача.

Перевіривши матеріали вказаного позову вважаю, що заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України заява повертається, коли справа не підсудна цьому суду.

Як видно із змісту заявлених вимог позивач просить визнати частково недійсними договори укладені між юридичними особами, в яких вона не була стороною.

Юридичні адреси вказаних відповідачів м.Київ.

Звертаючись до Суворовського районного суду м.Одеси позивач визначає підсудність за зареєстрованим своїм місцем проживання відповідно до норми ч.5 ст.110 ЦПК України, тобто вказуючи на захист прав споживачів.

Виходячи із змісту норм Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Враховуючи представлені договори, за якими відбулася передача прав кредитора від однієї юридичної особи до іншої, підсудність позивачем вибрана не правильно, оскільки предмет позову та виниклі правовідносини між юридичними особами не стосується захисту прав споживача.

Отже, враховуючи те, що місцезнаходженням відповідачів юридичних осіб є м.Київ, тому позов підсудний районному суду м.Київа, до якого і має право звернутися ОСОБА_1 для вирішення спору, згідно з нормами ч.2 ст.109 ЦПК України, тобто за загальною підсудністю.

Керуючись п.4 ч.3 ст.121, ст.ст.209,210,287 ЦПК України, суддя-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженною відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання частково недійсними договору факторингу та договору про відступлення прав за іпотечним договором повернути.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: