УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року м. Мукачево Справа №303/1193/14-ц

2/303/1028/14

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом голови Мукачівської міськрайонної організації Товариства сприяння обороні України ОСОБА_1

до відповідача голови Закарпатської обласної організації Товариства сприяння обороні України ОСОБА_2

третя особа: прокуратура Закарпатської області

про визнання незаконними та скасування:

- наказу від 10.12.2013 №28 «про звільнення ОСОБА_1 від виконання обовязків директора Мукачівського ОМРСТК ТСОУ»;

- наказу від 11.12.2013 №29 від 11.12.2013 «про призначення ОСОБА_3 на посаду директора Мукачівського ОРМСТК ТСОУ»;

- постанови бюро комітету ОО ТСОУ від 11.12.2013 «про скасування затвердження статутів Мукачівського ОСТК ТСОУ 2012 та 2013 років»,

ВСТАНОВИВ:

Голова Мукачівської міськрайонної організації Товариства сприяння обороні України ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до голови Закарпатської обласної організації Товариства сприяння обороні України ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування:

- наказу від 10.12.2013 №28 «про звільнення ОСОБА_1 від виконання обовязків директора Мукачівського ОМРСТК ТСОУ»;

- наказу від 11.12.2013 №29 від 11.12.2013 «про призначення ОСОБА_3 на посаду директора Мукачівського ОРМСТК ТСОУ»;

- постанови бюро комітету ОО ТСОУ від 11.12.2013 «про скасування затвердження статутів Мукачівського ОСТК ТСОУ 2012 та 2013 років»Третю особу зазначено прокуратуру Закарпатської області.

Третьою особою зазначено Прокуратуру Закарпатської області.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження у справі суд, також виходить з того, що згідно зі ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Також частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За загальним правилом, позов має предявлятися до суду належним позивачем, тобто особою, яка має право вимоги за позовом, оскільки саме її права, свободи та інтереси порушені, оспорюються або невизнані (ст. 3 ЦПК) та лише до належного відповідача особи, яка повинна відповідати за позовом.

Таке процесуальне право та обовязок позивача та відповідача бути належним субєктом цивільних процесуальних відносин зумовлено матеріально правовими відносинами, учасниками яких вони є. Належні сторони у цивільному процесі є носіями субєктивних прав та обовязків, які складають зміст матеріально-правових відносин.

У справах з трудових правовідносин та відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з їх роботою, незалежно від того, хто звернеться до суду, позивачем буде працівник або утриманці померлого, а відповідачем організація, яка оспорює ці вимоги.

Матеріали позовної заяви свідчать про те, що позивачем невірно визначено субєктний склад сторін за поданим позовом.

Так, позивач зазначений як голова Мукачівської міськрайонної організації ТСОУ, в той час як в матеріалах позовної заяви відсутні докази, які б підтверджували вищевказане посадове становище ОСОБА_1

Крім того, в силу оспорюваного наказу від 10.12.2013 №28 ОСОБА_1 таким вважатися не може.

Поряд з цим, цивільне процесуальне законодавство не передбачає процесуальної можливості заміни неналежного позивача.

Також слід зазначити те, що вимоги за предметом позову безпосередньо стосуються ОСОБА_3, на права та інтереси якого може вплинути рішення суду по даній справі.

Так само, заявляючи позов до відповідача ОСОБА_2, як голови Закарпатської обласної організації Товариства сприяння обороні України, позивач не зазначив вказане товариство як сторону по справі, на яку можуть поширюватися всі правові наслідки законної сили судового рішення по справі.

Статтею 119 Цивільного процесуального кодексу України (пункт 2 частини другої) передбачено, що позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Матеріали позовної заяви подані позивачами без додержання вищевказаних приписів ст. 119 названого Кодексу, оскільки в позовній заяві позивачем не вказані поштовий індекс сторін, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, а також не долучено документи, які засвідчують особу позивача.

Разом з тим, позивач просить витребувати від відповідача належним чином завірені копії наказів №28 та №29, однак в матеріалах позовної заяви відсутні фактичні дані, які б підтверджували складнощі в отриманні позивачем вказаних документів, а також вжиття заходів щодо їх отримання.

Без жодних обґрунтувань зазначена за позовом у якості третьої особи також і прокуратура Закарпатської області.

Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі частини першої статті 121 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 119, 121 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву залишити без руху.

2.Повідомити заявника про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

3. Копію даної ухвали надіслати позивачу.

4. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною другою ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

Згідно з оригіналом.

Суддя В.В. Кость