Провадження : 22ц/790/1569/14 Головуючий 1-ї інстанції - Харабадзе К.Ш.
Справа № 2-629/4423/13 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : договірне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Бобровського В.В., Кокоші В.В.

при секретарі - Ткаченко Г.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 листопада 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (далі ПАТ "ВіЕйБі Банк") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що у жовтні 2011 року між ПАТ"ВіЕйБі Банк" та відповідачкою було укладено кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 18 500 грн. із строком користування по жовтень 2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних на суму залишку заборгованості по кредиту.

У зв'язку з тим, що відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконує, станом на 08.10.2013 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 16 958,45 грн., яку позивач просив стягнути з ОСОБА_2 , а також покласти на неї судові витрати.

Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 жовтня 2013 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" заборгованість станом на 08.10.2013 року за договором в сумі 25 285, 15 грн., а також судовий збір в розмірі 252,85 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "ВіЕйБі Банк" просить змінити рішення суду першої інстанції, ухвалити рішення по суті позовних вимог та стягнути з відповідача на їх користь судові витрати на подання апеляційної скарги.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Судом встановлено, що 06.10.2011 року ПАТ "ВіЕйБі Банк" та відповідач уклали кредитний договір № BL_КГ100084361, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на поточні потреби, а також для оплати послуг банка та супутніх послуг у розмірі 18500,00 грн. із строком користування кредитними коштами до 06.10.2014 року, з оплатою за користування кредитними коштами в розмірі 0,01% річних, з щомісячною оплатою у вигляді комісії за управління кредитом 3 % від суми кредиту (а.с.4-9).

На порушення умов договору відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання, допустив виникнення за ним заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання(неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, сума заборгованості за кредитним договором станом на 08.10.2013 року за розрахунком позивача складає 37102,95 грн., з яких: заборгованість за кредитом 16958,45 грн., заборгованість по процентам 1,70 грн., заборгованість по комісії 8325,00 грн., штрафні санкції за пропуск платежів у розмірі - 11817,80 грн. (а.с.10-11).

В обґрунтування позову Банк вказував на те, що сума нарахованих штрафних санкцій станом на 08.10.2013 складає 11817,80 грн., оскільки згідно п.4.2 договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та несвоєчасну повну чи часткову оплату процентів позичальник сплачує штраф у розмірі 25 % від суми кредиту.

Відмовляючи у задоволенні позову Банку в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій за пропуск платежів у розмірі - 11817,80 грн. суд виходив з того, що позивачем не вказаний розрахунок цієї суми - при тому, що сума кредиту складає 18 500 грн., штраф обумовлений до сплати лише разово, і сам позивач вказував на розмір 25 % від суми кредиту, що становить 4 625 грн., а не 11817,80 грн.

Також суд обґрунтовано виходив з того, що із п. 4.2 загальної частини договору вбачається, що Банк має право вимагати від ОСОБА_2 додатково сплатити штраф: у випадку невиконання Позичальником обов'язку, передбаченого п.3.3.3 Загальної частини Договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за Договором перевищило 60 (шістдесят) календарних днів, та у розмірі, зазначеному в п.8 Спеціальної частини Договору. Щодо розміру штрафу, зазначеного в п.8 Спеціальної частини Договору, то в цьому пункті Спеціальної частини Договору вказано про правила користування платіжними картками фізичних осіб ПАТ "ВіЕйБі Банк", затверджені наказом Голови Правління №279 від 23.02.2011 року, а не про розмір штрафу.

Розмір штрафу, передбачений п. 4.2. загальної частини договору - 25 % від суми кредиту, міститься у пункті 9 Спеціальної частини Договору. Крім того, підставою виникнення у банка права вимагати від позичальника оплати штрафу є невиконання Позичальником обов'язку, передбаченого п.3.3.3 Загальної частини Договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за Договором перевищило 60 (шістдесят) календарних днів. Пункт 3.3.3 Загальної частини Договору передбачає обов'язок позичальника у випадку прострочення виконання будь-яких боргових зобов'язань за Договором, не пізніше 10 (десяти) календарних днів з дати отримання письмової вимоги надати до Банку документальне підтвердження отримуваного поточного доходу за останні півроку.

Тобто, обов'язок надати до Банку документальне підтвердження отримуваного поточного доходу за останні півроку у позичальника виникає у випадку прострочення ним виконання будь-яких боргових зобов'язань за Договором та з дати отримання письмової вимоги ОСОБА_2

Пунктом 6.2 Загальної частини кредитного договору визначено, що повідомлення Сторін цього Договору здійснюються в письмовій формі шляхом направлення повідомлень рекомендованим листом та/або кур'єрською службою. Банк надсилає кореспонденцію на адресу, що вказана в п.10 Спеціальної частини Договору, або на іншу письмово повідомлену Позичальником адресу. Банк щодо стану заборгованості Позичальника за Договором можуть надсилатися звичайним листом засобами поштового зв'язку. Якщо Позичальник не повідомив іншої адреси, адресою для кореспонденції вважається та, яка зазначена в п.11.1 Спеціальної частини як адреса фактичного проживання

Також пунктом 3.3.3 загальної частини кредитного договору визначено направлення саме письмової вимоги банку, а не листа щодо стану заборгованості, іншої кореспонденції інформаційного характеру.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку, що направлення письмової вимоги банка Позичальнику у відповідності до вимог п.п. 6.2. Загальної частини Договору повинне здійснюватися в письмовій формі шляхом направлення повідомлень рекомендованим листом та/або кур'єрською службою.

Оскільки в матеріалах справи відсутні дані, що письмова вимога згідно п.3.3.3 та згідно п. 6.2 Договору складалася та направлялася позичальнику рекомендованим листом та/або кур'єрською службою на домашню адресу відповідачки, яка зазначена в п.11.1 Спеціальної частини Договору, або іншу письмово повідомлену Позичальником адресу, суд дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність вимог в цій частині, оскільки не доведені позивачем у відповідності до вимог ст.10, 60 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції правильно з'ясував обставини, що мають значення для справи, і правильно застосував до правовідносин сторін вище наведені норми матеріального права, оскільки відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором, сума заборгованості сторонами не оспорюється.

З огляду на зазначене, колегія суддів встановила, що при розгляді справи вимоги матеріального і процесуального права судом першої інстанції додержані, підстав для скасування рішення в порядку статті 309 ЦПК України немає, тому згідно статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 315, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: