Справа № 428/1651/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Александрова Н.В., розглянувши подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2, посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.03.2014 року про стягнення аліментів у розмірі 1/2 частки від усіх його видів доходу, при цьому не зявляється за викликами державного виконавця без поважних причин, переховується, не подає відомості про доходи, майновий стан та своє фактичне місце перебування.

Дослідивши матеріали, суд встановив наступні висновки та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання своїх зобовязань.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст.6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобовязання, до виконання зобовязань або розв'язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст.6 Закону «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено. Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон, застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон, субєкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за кордон.

Суду також надані копії повідомлень про виклики боржника до ВДВС, але які не містять відомостей про дату їх складання, відправлення та завчасного їх вручення боржнику, а тому суд не може взяти їх до уваги в якості доказів ухилення боржника, хоча зясування вказаних обставин має суттєве значення для правильного вирішення судом подання, а тому суд приходить до висновку, що державним виконавцем не були вжиті всі можливі заходи без порушення прав та інтересів стягувача та боржника щодо забезпечення виконання рішення суду, у звязку з чим подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2 є безпідставним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та ст. 377-1 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Александрова