Справа № 149/2686/14-ц
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"29" вересня 2014 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.

при секретарі Поліщук Л. А.,

з участю представника ПАТ КБ "Надра" ОСОБА_1, представника відділу ДВС Хмільницького МРУЮ ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику цивільну справу за скаргою ПАТ КБ "Надра", про визнання дій головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 неправомірними та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває зазначена скарга, яка мотивована тим, що 29 грудня 2009 року Хмільницьким міськрайонним судом ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "Надра" боргу в сумі 71230 долари США 26 центів та судові витрати. На підставі зазначеного рішення ПАТ КБ "Надра" отримано виконавчий лист, який пред"явлено до виконання до відділу державної виконавчої служби Хмільницького МРУЮ.26.08.2014 року на адресу стягувача надійшла постанова головного державного виконавця відділу ДВС Хмільницького МРУЮ про повернення виконавчого документу. Підставою повернення було непроведення стягувачем авансування витрат на здійснення виконавчих дій. Скаржник вважає, що зазначена постанова є незаконною, оскільки державним виконавцем не було вжито всіх заходів для повного виконання рішення суду, а саме не було запропоновано стягувачеві належним чином здійснити перерахунок коштів для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини в ході виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник стягувача вимоги підтримав, просив задовольнити. Крім того додав, що 06.08.2013 року було проведено опис майна боржника та з цього періоду державна виконавча служба не зверталась до банку з пропозицією про внесення авасових витрат, крім того не зрозуміло на які саме виконавчі дії необхідно вносити було кошти.

Головний державний виконавець Лукашенко О.С. в судовому засіданні пояснила, що нею дійсно було направлено листа стягувачеві з пропозицією внести на депозитний рахунок кошти для проведення виконавчих дій, однак в листі, помилково не було зазначено необхідну суму коштів та номер рахунку. Крім того, вона при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві, помилково керувалась п. 2ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали скарги, прийшов до висновку, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

07.07.2014 року на адресу ПАТ КБ "Надра" державним виконавцем направлено листа в порядку ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження" з проханням провести авансування витрат, пов"язаних з проведенням виконавчих дій та встановлено строк для відповідді. В зазначеному листі державним виконавцем не зазначено суми, яку необхідно внести на депозитний рахунок, а ні даних про сам рахунок. Крім того, оскільки, як пояснила державний виконавець, при написанні листа вона керувалась ч. 5 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження", в листі не зазначено наслідки не вчинення таких дій (а.с.6)

26.08.2014 року головим державним виконавцем відділу ДВС Хмільницького МРУЮ було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві в зв"язку з тим, що останнім не здійснено на депозитний рахунок авансування витрат на проведення виконавчих дій (а.с.4)

Зазначену постанову направлено на адресу стягувача 02.09.2014 року за №03-6717. (5)

Відповідно до вимог ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснювалось частково, повертається стягувачеві у разі, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Згідно ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження" з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим законом.

Обов"язки державного виконавця зазначені в ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження".

Як вбачається з досліджених доказів, державний виконавець звернувшись з листом до стягувача про здійснення ним авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, не зазначив розмір коштів які необхідно внести стягувачу, а також не зазначив розрахунковий рахунок на який, у разі своєї згоди, банк буде їх перераховувати. Крім того, не повідомив стягувача про наслідки не вчинення дій з перерахунку авансових коштів. Тому, на думку суду, головний державний виконавець, передчасно виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві у зв"язку не з здійсненням останнім відповідного авансування проведення виконавчих дій.

Крім того, головний державний виконавець, при винесенні оскаржуваної постанови, безпідставно керувався п.2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" при цьому мотивуючи своє рішення п.4 ч.1 ст. 47 зазначеного Закону.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 5,6,11,15, 293, 383, 386,387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ПАТ КБ "Надра" задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 неправомірними.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.08.2014 року по виконавчому провадженню №39402420 зі стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "Надра".

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_4