Провадження № 2-з/638/65/15
Провадження № 2/638/6447/14
У Х В А Л А

10 листопада 2014 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіра Д.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, процентів від суми позики та трьох процентів річних, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, процентів від суми позики та трьох процентів річних в сумі еквівалентній 61 668 доларів США за курсом НБУ на день ухвалення рішення у справі.

Ухвалою судді від 10.11.2014 року по вищезазначеній справі відкрито провадження.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подав суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме, не рухоме майно, грошові кошти, які належать ОСОБА_2 та знаходяться на всій території України. До набрання чинності рішення у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо всього рухомого, не рухомого майна, грошові кошти, які належать відповідачу та знаходяться на всі території України. Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що йому стало відомо, що відповідач збирається виїхати за межі України та продати все майно (серед майна є квартира АДРЕСА_1, квартира в м. Харкові, автомобіль, земельна ділянка з будинком в Харківській області ), зараз намагається продати квартиру в м. Запоріжжя, то існує досить висока ймовірність того факту, що відповідач може в будь-який момент здійснити відчуження свого майна на користь інших осіб, що може значно ускладнити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає за необхідне у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України вид забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підстав, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, судом не встановлено, заява про забезпечення позову не є співмірною з заявленими позовними вимоги, матеріали справи не містять жодного доказу (документу) про наявність у власності відповідача грошових коштів, рухомого або не рухомого майна, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про те, що зава позивача про забезпечення позову є не обґрунтованою та безпідставною, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, процентів від суми позики та трьох процентів річних- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня винесення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя - Д.М.Цвіра