Справа № 456/4396/14-ц
Провадження № 2/456/2088/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бучківської В. Л.

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Кавська сільська рада Стрийського району Львівської області про визнання права власності на майно, в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок №39 з господарськими спорудами, який позначений в технічному паспорті літерою «А-1», загальною площею 53,5 кв.м., розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 В обґрунтування позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації актів про смерть від 04.06.1992 року зроблено актовий запис № 10. За час свого життя матері на підставі свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 30.08.1988 року належав будинок № 119 з приналежними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Після смерті матері, крім неї, інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадкове майно немає, оскільки відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовилися від належної їм частки у спадщині на її користь. Вона, вважаючи себе спадкоємцем першої черги за законом, у 2014 році звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, проте держаний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини з неповажних причин. Перебуваючи на заробітках за кордоном вона працювала там неофіційно, а тому цих фактів документально підтвердити не може, у зв'язку з чим їй порадили звернутися до суду з даним позовом. Вважає, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї матері, вступила у володіння спадковим нерухомим майном та фактично прийняла спадщину, однак юридично її не оформила.

В судовому засіданні представник позивач ОСОБА_5 позов підтримав, давши пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві та доповнив, що відповідачі по справі - це рідні брати позивача. Ще за час свого життя батьки сторін - батько ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та матір ОСОБА_4 пообіцяли, що спірний будинок буде належати їхній донці - позивачу по справі і про це було всім відомо. Позивач після смерті матері утримує спірний будинок з господарськими спорудами та прилеглу до нього земельну ділянку в належному стані, оплачує комунальні послуги, а тому просить позов задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов визнали, не заперечили проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи - Кавської сільської ради Стрийського району Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, проти чого сторони не заперечили.

Відповідно до ст.11, ч.2 ст.31, ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснення в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне та той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР / далі - ЦК УРСР/.

Таким чином, спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст.524 ЦК України в ред. 1963 року, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі ст. 525 ЦК України в ред. 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 534 ЦК України в ред. 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 548 ЦК України в ред. 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виконавчим комітетом Стрийської районної Ради народних депутатів 30.08.1988 року на підставі рішення виконкому Стрийської районної Ради народних депутатів № 193 від 18.08.1988 року вбачається, що ОСОБА_7 на праві особистої власності належав житловий будинок № 119 з приналежними будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 /а.с.6/.

Відповідно до копії довідки № 275/02.19, виданої виконавчим комітетом Кавської сільської ради Стрийського району Львівської області 10.10.2014 року, житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 згідно рішення загальних зборів с. Кавсько від 26.08.1990 року фактично розміщений за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.9/.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, виданого Кавською сільською радою Стрийського району Львівської області 04.06.1992 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 57 років, актовий запис № 10 /а.с.5/.

В судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: на житловий будинок АДРЕСА_2.

Як вбачається з копії технічного паспорта на житловий будинок та господарські споруди по АДРЕСА_2, виданого ТзОВ «БуТОН», такий видано на ім'я ОСОБА_1 /а.с.10-16/.

Відповідно до положень п. 113, діючої на час відкриття спадщини, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затв. наказом МЮ України №18/5 від 18.06.1994 р.) доказом вступу в управління або володіння спадковим майном можуть бути довідки житлово-експлуатаційної організації (виконкому місцевої ради і т.ін) про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що ним було взято майно спадкодавця, довідки податкових страхових чи інших органів про сплату спадкоємцем податків, страхових платежів чи інших обов'язкових платежів з майна спадкодавця чи інші документи, які підтверджують зазначені факти.

Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР 1963 року позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері. Спадщину вона прийняла відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року фактичним вступом у володіння спадковим майном, оскільки з часу смерті спадкодавця доглядає за спадковим майном, підтримує його в належному стані, користується будинковолодінням, сплачує всі необхідні платежі за будівлі і землю, вказане свідчить про факт прийняття нею спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_4.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на спадкове майно не претендують, не заперечують проти оформлення права на спадщину за ОСОБА_1, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, окрім позивача, чи мали б право на обов'язкову частку в спадщині, відповідно до ст. 535 ЦК України в ред. 1963 р., судом не встановлено.

Обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_4 при житті набула, або володіла житловим будинком з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_2 неправомірно, в суді не встановлено.

Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги, на підставі ст. 529 ЦК України в ред. 1963 року, змушена звернутися з вказаним позовом до суду, оскільки остання, не знаючи про встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, пропустила такий не з поважних причин, а тому нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

З огляду на те, що покійна ОСОБА_4 при житті не склала заповіт, позивач фактично прийняла спадщину після її смерті і є її єдиним спадкоємцем, відповідачі позовні вимоги визнали, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за останньою права власності житловий будинок АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4.

Керуючись ст. ст. 524, 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №39 з господарськими спорудами, який позначений в технічному паспорті літерою «А-1», загальною площею 53,5 кв.м., розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В. Л. Бучківська