Справа № 673/1249/14-ц
Провадження № 2/673/427/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області в складі

головуючої судді- Лукіянець Т.В.

з участю секретарів судових засідань- Ясінської М.О., Демчишиної Н.Г., Щесняк О.А.,

прокурорів- Адельшина М.Б., Делінди В.Ю.,

представника відповідача -ОСОБА_4,

відповідача-ОСОБА_6.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Деражня цивільну справу за позовом прокурора Деражнянського району в інтересах держави

до

Деражнянської міської ради,

ОСОБА_6

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Державна інспекція сільського господарства у Хмельницькій області

про визнання недійсними рішення та державного акту на право приватної власності на землю

встановив:

В серпні 2014 року прокурор звернувся до суду в інтересах держави до Деражнянської міської ради, ОСОБА_6 про визнання недійсними п.1 рішення Деражнянської міської ради №13 від 26.04.2002 року в частині затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки по видачі ОСОБА_6 державного акту на право власності на землю та державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 22.05.2002 року, виданого ОСОБА_6

В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідачу ОСОБА_6 на підставі рішення Деражнянської міської ради було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,054га. по АДРЕСА_1. З цих підстав, ОСОБА_6 отримала 22.05.2002 року державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку.

Вважає, що при прийнятті вказаного рішення, відповідач Деражнянська міська рада в порушення вимог земельного законодавства у складі земельної ділянки, площею 0,054га, яка була надана у власність ОСОБА_6, передала частину земельної ділянки, площею 0,0013га, яка являється частиною провулку та відноситься до земель загального користування.

З цих підстав, рішення Деражнянської міської ради та виданий на підставі нього державний акт на право власності ОСОБА_6 на землю просив визнати недійсними.

В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача- Деражнянської міської ради вимоги позову визнала в повному обсязі.

Відповідач суду пояснила, що зверталася до міської ради з приводу передачі їй у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, при цьому площу такої ділянки не зазначала, з яких причин було їй передано у власність частину проїзду невідомо, крім того, фактично частиною земельної ділянки, яка відносить до проїзду не користується. З огляду на ці обставини, при вирішенні даного позову покладається на думку суду.

Представник третьої особи - Державної інспекції сільського господарства в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримуючи вимоги позову.

Заслухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Так, судом встановлено, що у відповідності до рішення сесії Деражнянської міської ради №13 від 26.04.2002 року затверджено матеріали інвентаризації земельних ділянок по видачі державних актів на право приватної власності на землю громадянам, земельні ділянки яких розташовані на території міста (а.с.8).

Згідно додатку №1 до вказаного рішення сесії міської ради, ОСОБА_6 передано у власність земельну ділянку площею 0,054га по вул.. АДРЕСА_2 (а.с.9-10).

22.05.2002 року ОСОБА_6 на вказану земельну ділянку із цільовим призначенням обслуговування житлового будинку був виготовлений державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_1, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1089 (а.с.11).

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

В силу п.б) ч.1 ст.19 цього Кодексу землі України за основним цільовим призначенням поділяються, зокрема на землі житлової та громадської забудови.

Згідно до ст.. 39 вказаного Кодексу, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

З огляду на зміст ст.. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки в тому числі на підставі безоплатної передачі із земель державної та комунальної власності.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Згідно п.а) ч.3 вказаної статті Земельного Кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Відповідно до графічного матеріалу, який виконано методом викопіювання з Генерального плану м. Деражня, 1992 року розроблення, який являється чинним на час розгляду даного спору, поруч із територією прилеглою до багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 розміщений тупиковий проїзд (а.с.42).

Пунктом 3.22 ДБН 360-92** Планування та забудова міських і сільських поселень визначено, що в районах садибної забудови при потребі, крім вуличної мережі, слід формувати мережу внутрішньо квартальних проїздів. Ширина їхньої проїжджої частини з однією смугою руху приймається 3,5м., з двома-5,5м.

До житлових і громадських будинків слід передбачати проїзди завширшки 3,5м. на відстані не ближче 5 м. від стін, придатні для проїзду пожежних машин, що підтверджується відповіддю від 07.11.2014 року Сектору містобудування та архітектури Деражнянської райдержадміністрації (а.с.66).

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки, виконаного ПК «Візир» від 02.12.2014 року встановлено ширину тупикового проїзду від 1,60м. до 1,40м., із врахуванням площі земельної ділянки -0,054га., яка належить ОСОБА_6 (а.с.82).

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_8, який являється директором ПК «Візир» підтвердив суду наявність на місцевості, вказаної у акті обстеження, ширини проїзду з урахуванням земельної ділянки, яка передана у власність ОСОБА_6 При цьому, вказав, що виконуючи схему розташування земельної ділянки від 20.11.2014 року та визначаючи при цьому ширину тупикового проїзду від прибудинкової території по АДРЕСА_1 у 4м., не було враховано загальної площі-0,054га земельної ділянки, яка була передана у власність ОСОБА_6, а лише її частину без урахування 0,0013га., яка призначена для проїзду.

Крім того, актом обстеження земельної ділянки від 24.07.2014 року встановлено, що частина земельної ділянки, площею 0,0013га, яка передана у приватну власність ОСОБА_6 належить до земель загального користування (а.с.12).

Встановлені судом фактичні обставини даної справи не спростовувалися та визнанні стороною відповідачів.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач-Деражнянська міська рада неправомірно, всупереч вищевказаних вимог Земельного кодексу України, будівельних норм на підставі рішення сесії №13 від 26.04.2012 року передала відповідачу ОСОБА_6 у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0, 054га по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, з яких 0,0013га являється землею загального користування та призначена для розміщення проїзду, який передбачений в Генеральному плані м.Деражня.

З цих підстав, пункт 1 рішення сесії Деражнянської міської ради №13 від 26.04.2012 року щодо затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки по видачі ОСОБА_6 державного акту на право приватної власності на землю загальною площею 0,054га., що по АДРЕСА_1 та виданий на підставі нього ОСОБА_6 державний акт про право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 22.05.2002 року, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1089 слід визнати недійсними.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому із кожного відповідача підлягає стягненню судовий збір в рівних частинах-121грн.80коп. в дохід держави.

Керуючись ст..ст. 10,11,60, 212-214 ЦПК України, ст. ст. 1, 19, 39, 81, 83 ЗК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати недійсним п.1 рішення Деражнянської міської ради №13 від 26.04.2002 року в частині затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки по видачі ОСОБА_6 державного акту на право приватної власності на землю площею 0,054га, яка розташована по АДРЕСА_2.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю площею 0,054га для обслуговування житлового будинку серія НОМЕР_1, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1089, який виданий ОСОБА_6.

Стягнути із Деражнянської міської ради, ОСОБА_6 судовий збір в дохід держави в розмірі 121грн. 80коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд Хмельницької області.

Повний текст рішення виготовлений 15.12. 2014 року

Суддя: Т. В. Лукіянець