Провадження №2/498/268/14
Справа №498/1197/14-ц р.
24 вересня 2014 року смт. Велика Михайлівка
Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі головуючого судді Пономаренко В.Д. при секретарі Гонтаренко О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ПП «КАСКАД СПЕЦБУД», про стягнення заробітної плати, -
Позивач звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до ПП «КАСКАД СПЕЦБУД», про стягнення заробітної плати. Свої позовні вимоги підтверджує тим, що ОСОБА_1 працював в ПП «КАСКАД СПЕЦБУД» з 01 вересня 2011 року по 31 грудня 2012 року на посаді головного інженера у відповідності до Наказу №3 від 01.09.2011р.. 31 грудня 2012 року позивач був звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст.38 КЗпроП України у відповідності до Наказу №78 від 30.12.2012року.
Але при звільненні позивачу не була виплачена заборгованість по заробітній платі.
Заборгованість на 31 грудня 2012 року складала 17 300,00грн. (сімнадцять тисяч триста) (сума зазначена з урахуванням утриманих внесків до фондів соціального страхування, пенсійного фонду України та прибуткового податку з громадян, які були утримані та перераховані до відповідних фондів та бюджету).
Протягом 2013 - 2014 років позивач неодноразово звертався до керівництва відповідача з проханням провести розрахунок по заробітній платі. Позивачу постійно обіцяли виплатити гроші, але ця виплата відкладалася щоразу на більш пізній час.
06 червня 2014 року, позивач звернувся до територіальної державної інспекції з питань праці із заявою про витребування документів щодо заборгованості відповідача по заробітній платі. 27 червня 2014 року позивач отримав відповідь, в якій зазначено, що перевірку підприємства щодо взаємовідносин позивача з відповідачем, провести неможливо, в зв'язку з відсутністю будь яких документів на підприємстві.
У відповідності до індивідуальних відомостей про застраховану особу, наданих відділенням пенсійного фонду у Великомихайлівському районі, заробітна плата становила 1500,00грн. на місяць..
Таким чином на момент подачі позовної середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку буде становитиме: з 1 січня 2013 року по 1 серпня 2014 року - 19 місяців х 1500,00грн. = 28 500,00 (двадцять вісім тисяч п'ятсот) грн..
Окрім заробітної плати, відповідач зобов'язувався виплачувати позивачу винагороду за складання технічних проектів газифікації житлових будинків. При цьому за складання проекту сума складала - 100,00 грн., а за складання змін до проекту - 50,00 грн.. За час роботи у відповідача позивачем були виготовлені 52 проекти та 62 зміни до проектів (перелік додається). Підтвердження виконаної роботи, а саме копії проектів, знаходяться в архіві Роздільнянського УЕГТ. За виконану роботу відповідач не розрахувався і заборгованість складає 8 300,00 (вісім тисяч триста) грн..
Невиплата заробітної плати потягом тривалого часу, призвела до втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя.
Виходячи з вищенаведеного вважає за доцільне стягнути з відповідача моральну (немайнову) шкоду в розмірі заборгованість по заробітній платі 17 300,00грн (сімнадцять тисяч триста)грн..
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухав позивача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами.
У відповідності до ст.47КЗпП України - власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
У відповідності до ст.117 КЗпП України - в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При цьому Законом від 20 грудня 2005 р. із ст. 117 КЗпП виключена частина третя. У зв'язку з цим право працівника на виплату середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні не ставиться в залежність від отримання заробітної плати за новим місцем роботи.
У відповідності до п.21 Пленуму Верховного суду України №13 від 24.12.1999 року, при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (з
наступними змінами і доповненнями). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, та призначення пенсії.
Невиплата заробітної плати потягом тривалого часу, призвела до втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. У відповідності до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.1995 року«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП ( 322-08 ) (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Виходячи з вищенаведеного суд вважає за доцільне стягнути з відповідача моральну (немайнову) шкоду в розмірі заборгованість по заробітній платі 17 300,00 грн. (сімнадцять тисяч триста)грн..
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 15-1, 30, 62, 202, 202-1, 203, 217, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуто Великомихайлівським районним судом по письмовій заяві відповідача, поданій протягом десяти днів із дня одержання його копії.

Суддя: В.Д.Пономаренко