Справа № 466/6187/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» грудня 2014 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В. І.

при секретарі Шутяк З.С., Семків Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за первісним позовом Львівського комунального підприємства «Рясне-403» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Рясне-403» про відшкодування майнової і моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

У серпні 2013 року Львівське комунальне підприємство «Рясне-403» (далі ЛКП «Рясне-403», позивач) звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому, з урахуванням поданої в жовтні 2014 року заяви про уточнення позовних вимог, просить постановити рішення про стягнення солідарно з відповідачів 2440,43 грн. заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги та судові витрати.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначав, що на обслуговуванні ЛКП «Рясне-403» знаходиться житловий будинок №44 по вул. Величковського в м. Львові. В квартирі №108 цього будинку, яка є неприватизованою і складається з двох кімнат житловою площею 21,81 кв.м та кухні з комунальними вигодами, зареєстровані та проживають відповідачі.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач та члени його сімї повинні своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Однак відповідачі, порушуючи вимоги законодавства, допустили заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги, яка станом на 01 жовтня 2014 року складає 2440,43 грн., а саме: по оплаті за холодну воду 357,25 грн.; по оплаті за гарячу воду 180,84 грн.; по оплаті за центральне опалення 679,29 грн.; по оплаті за утримання будинку і прибудинкової території 1223,43 грн.

Відповідач ОСОБА_1 проти первісного позову заперечила та в листопаді 2013 року предявила зустрічний позов про відшкодування потрачених з вини ЛКП «Рясне-403» матеріальних і моральних коштів на ремонт квартири та відшкодування шкоди, заподіяної її та її чоловікові здоровю.

В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що у відповідності до ст.. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг має право на відшкодування збитків, завданих його майну або приміщенню внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг, на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг, на зменшення розміру плати за надані послуги у разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

Займана нею квартира АДРЕСА_1 є не приватизованою, кутовою та розташована на першому поверсі будинку. Температура повітря в квартирі зимою становить приблизно 14 градусів, а питна вода, яка подається для споживання, не відповідає стандартним нормам.

09 березня 2008 року о 05.20 год. через панельне перекриття в займану її сімєю квартиру №108 з квартири №112, яка розташована на другому поверсі, стала протікати холодна вода. Внаслідок цього залиття були пошкоджені художня побілка стін, стеля, підлога, меблі в кімнаті та кухонні меблі. Перекрити воду в будинку не виявилось можливим через відсутність вентилів та подача води була перекрита лише зусиллями сантехніків в іншому будинку. Вказані події спричинили підвищення артеріального тиску в її чоловіка ОСОБА_5, який страждає гіпертонічною хворобою і якому необхідно було купляти ліки. Того ж дня приблизно о 15.00 год. відбулось повторне залиття їх квартири гарячою водою, внаслідок чого перегоріла електропроводка, були знищені покриті шпоном двері до ванни та туалету, пошкоджена підлога з ДСП. Факт вищевказаного залиття підтверджується актом №20 та іншими долученими до зустрічного позову доказами.

Вартість ремонтних робіт та матеріалів для усунення наслідків цього залиття коштували їй 4998 грн. Крім цього, їй з чоловіком була заподіяна моральна шкода, яку вони оцінюють в 10000 грн.

З огляду на такі обставини просила постановити рішення, яким стягнути з ЛКП «Рясне-403» на її користь 5000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, а також на її та її чоловіка користь 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В березні 2014 року, в квітні 2014 та вересні 2014 року відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 подали доповнення до зустрічного позову та в остаточних вимогах просить постановити рішення, яким стягнути з ЛКП «Рясне-403» в її користь 10531,33 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, а також на її та її чоловіка користь 15 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтування таких вимог додатково зазначили про те, що 16 серпня 2011 року працівники ЛКП «Рясне-403» по-хамськи віднеслись до її чоловіка ОСОБА_5, що в подальшому спричинило в нього другий інсульт та у звязку з цим на лікування чоловіка було потрачено 1381,33 грн. Такими неправомірними діями чоловікові також була заподіяна додаткова моральна шкода, яку вони оцінюють в 5000 грн. Крім цього, працівниками ЛКП «Рясне-403» 05 вересня 2014 року була знесена металева огорожа, яка була встановлена за їх кошти. Для придбання і встановлення цієї огорожі було затрачено 3650 грн., а також було завезено три машини землі та дві машини торфу, на що було витрачено 500 грн.

В судовому засіданні представники ЛКП «Рясне-403» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 первісний позов підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві та доповненні до неї обставини. У задоволенні зустрічного позову просять відмовити у звязку з його безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 первісний позов не визнали, зустрічний позов підтримали, зіславшись на викладені в ньому та в доповненнях до зустрічного позову доводи.

Інші особи, які беруть участь в справі, в судові засідання жодного разу не зявились та про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення представників ЛКП «Рясне-403» ОСОБА_6, ОСОБА_7, відповідача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_5, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ЛКП «Рясне-403» є комунальним підприємством, яке створено ухвалою Львівської міської ради з метою надання житлово-комунальних послуг.

Відповідач ОСОБА_1 та співвідповідачі: її дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, сини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровані в двокімнатній квартирі АДРЕСА_2, який знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Рясне-403».

Ці обставини підтверджуються поясненнями представників позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7, долученою до справи довідкою з місця проживання відповідачів про склад сімї і прописку №686 від 09 серпня 2013року та ці обставини ніким в судовому засіданні не оспорювались.

Судом також встановлено, що ЛКП «Рясне-403» несе відповідальність за безпечну експлуатацію вищевказаного будинку та надає мешканцям будинку послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак відповідачі за надані послуги проводять лише часткову оплату.

Станом на 01 червня 2013 року заборгованість відповідачів по оплаті за житлово-комунальні послуги складала 3642,53грн. та 26 червня 2013 року між ЛКП «Рясне-403» і відповідачем ОСОБА_1 було укладено угоду, за умовами якої остання зобовязалась погасити вказану заборгованість на протязі трьох місяців. Оскільки відповідач ОСОБА_1 умови угоди про реструктуризацію боргу не виконала ЛКП «Рясне-403» звернулось з позовом в суд та на час предявлення первісного позову розмір заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг складав 3432,17 грн. Станом на 01 жовтня 2014 року відповідачі допустили заборгованість в сумі 2440,43 грн., а саме: по оплаті за холодну воду 357,25 грн.; по оплаті за гарячу воду 180,84 грн.; по оплаті за центральне опалення 679,29 грн.; по оплаті за утримання будинку і прибудинкової території 1223,43 грн.

Вищевказані обставини підтверджуються поясненнями представників ЛКП «Рясне-403» ОСОБА_6, ОСОБА_7 та долученими до справи роздруківками по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1, копією угоди від 26 червня 2013 року.

Враховуючи вищевказані докази, суд приходить до висновку, що позов ЛКП «Рясне-403» є підставним та підлягає до задоволення.

Що стосується зустрічного позову, то такий, на думку суду, не підлягає до задоволення, виходячи з наступних обставин.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями ст.ст.10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 09 березня 2008 року дійсно мало місце залиття займаної відповідачами квартири АДРЕСА_1. На підставі звернення відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 комісією ЛКП «Рясне-403» було проведено обстеження та 12 березня 2008 року складено ОСОБА_5 №20, в якому зафіксовано, що вказане залиття сталося внаслідок зриву кранів холодної та гарячої води в кухні розташованої вище поверхом квартири №112, в якій проживає ОСОБА_8, та зазначено, що відповідальність за збереження сантехнічного обладнання несе власник цієї квартири. Доказів того, що безпосередньою причиною залиття квартири відповідачів є вина ЛКП «Рясне-403» в ході розгляду справи здобуто не було.

Судом також встановлено, що 16 серпня 2011 року квартиру відповідачів було відключено від послуги водовідведення через наявність заборгованості, однак таке відключення будо здійснено не працівниками ЛКП «Рясне-403», а працівниками ЛМКП «Львівводоканал». З огляду на це, доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що з вини працівників ЛКП «Рясне-403» в її чоловіка ОСОБА_5 після такого відключення стався другий інсульт та заподіяна додаткова матеріальна і моральна шкода, є голослівними і не підтверджені будь-якими доказами.

Як пояснила в судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 її чоловік ОСОБА_5 страждає гіпертонічною хворобою понад десять років та в квартирі АДРЕСА_3 не зареєстрований.

Також відповідачем ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_5 не подано суду жодних доказів на підтвердження вимог про відшкодування майнової шкоди, завданої демонтажем 05 вересня 2014 року металевої огорожі біля будинку №44 по вул. Величковського в м. Львові.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити у звязку з безпідставністю вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 210, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 61, 64, 66, 67, 68, 156 ЖК України, ст.ст. 257, 264, 267, 1166, 1167 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд

в и р і ш и в :

Первісний позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користь Львівського комунального підприємства «Рясне-403» 2440,43 грн. (дві тисячі чотириста сорок гривень сорок три копійки) заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги та 229,40 грн. (двісті двадцять девять гривень сорок копійок) витрат по оплаті судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Рясне-403» про відшкодування майнової і моральної шкоди відмовити у звязку з його безпідставністю.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя: ОСОБА_9