АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8285/14 Справа № 176/2335/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Категорія 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Михайловської С.Ю., Красвітної Т.П., при секретареві Глубоченку М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 ПРИВАТБАНК на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 червня 2014 року за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 ПРИВАТБАНК до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК звернувся до ОСОБА_3 з позовом про стягнення заборгованості у сумі 31442грн.89коп., у тому числі, 9687грн.20коп. заборгованості за кредитом та 21755грн.69коп. заборгованості за відсотками.

Рішенням Жовтоводського міського суду від 17.06.2014р. у задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі ПАТ КБ ПРИВАТБАНК просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення за такими підставами.

З матеріалів справи вбачається наступне.

3.03.2004р. між ПриватБанком (правонаступник: ПАТ КБ ПРИВАТБАНК) та ОСОБА_3 укладено договір про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки (а.с.7,19-21). За відомостями банку кредитний ліміт за карткою складав 9690грн. з встановленням відсоткової ставки у розмірі 36% річних за користування кредитом. Станом на 31.05.2013р. заборгованість за кредитним договором складалась з загальної суми 31442грн.89коп., у тому числі, 9687грн.20коп. заборгованості за кредитом, 0 грн. за відсотками на поточну заборгованість та 21755грн.69коп. заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість (а.с.4-6,56-61).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на пропуск банком строку позовної давності, наслідки якої просив застосувати представник позивача.

Проте вказаний висновок не відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи.

Так, згідно наданих банком відомостей про рух грошових коштів по картрахунку, ОСОБА_3 продовжував виконувати умови договору та сплачувати заборгованість включно по 30.12.2010р. (а.с. 4-6,56-61).

Відповідно до вимог ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Враховуючи зазначені вимоги закону та наведені обставини, які свідчать, що на 30.12.2010р. ОСОБА_3 визнавав свій обовязок по сплаті заборгованості та фактично сплачував її, фактично перебіг позовної давності перервався і підстав для застосування строку позовної давності не вбачалось.

За таких обставин на підставі вимог ст.ст.1048,1054 ЦК України з ОСОБА_3 на користь банку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором станом на 31.05.2013р. у сумі 12687грн.20коп., що складається з 9687грн.20коп. заборгованості за кредитом та 3000грн. заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість.

При визначенні розміру заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість, колегія суддів виходить з того, що заборгованості за відсотками на поточну заборгованість фактично не існує, а сума заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість у розмірі 21755грн.69коп. розрахована за подвійною ставкою у розмірі 72% у якості санкції за порушення виконання боржником своїх зобовязань. Враховуючи надані банком відомості, за яких ОСОБА_3 фактично погашені відсотки на поточну заборгованість у сумі 13284грн.78коп., частково, у розмірі 790грн.51коп. погашено заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість, залишок останньої у сумі 21755грн.69коп. значно перевищує розмір основної заборгованості, а тому на підставі вимог ч.3 ст.551 ЦК України він підлягає зменшенню до 3000грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.33 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь банку підлягають стягненню 243грн.60коп. на повернення сплачених ним судових витрат (а.с.1).

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та обставинам справи, його рішення на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 ПРИВАТБАНК задовольнити частково.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 червня 2014 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 ПРИВАТБАНК заборгованість за кредитним договором станом на 31.05.2013р. у сумі 12687грн.20коп., що складається з 9687грн.20коп. заборгованості за кредитом та 3000грн. заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість, а також 243грн.60коп. на повернення судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_4

ОСОБА_5