Справа № 219/3154/2014-ц
У Х В А Л А

05 листопада 2014 року м. Артемівськ

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Шевченко Л.В.

при секретарі судового засідання Бурикіній Я.Д.,

за участю: боржника ОСОБА_1,

представника стягувача ОСОБА_2 (за довіреністю №11 від 02.06.2014 року)

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Артемівськ заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

В С Т А Н О В И В:

Заявник боржник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу, виданого 01 липня 2014 року по справі № 219/3154/2014-ц 2-н/219/592/2014 за заявою ОСББ «Ювілейна,53» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2013 року по 01.05.2014 року в сумі 1440,04 грн., індекс інфляції - 97,56 грн., 3% річних - 50,42 грн., витрат по сплаті судового збору в розмірі 121,80 грн. Просить зупинити виконання вищевказаного судового наказу. Про наявність судового наказу вона дізналась від державного виконавця телефонограмою від 03 жовтня 2014 року. Боржник вважає необхідним скасувати судовий наказ про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Ювілейна,53» за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2013 року по 01.05.2014 року в сумі 1440,04 грн., індекс інфляції - 97,56 грн., 3% річних-50,42 грн., витрат по сплаті судового збору в розмірі 121,80 грн.

Боржник ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягала на задоволенні заяви про скасування судового наказу, оскільки вважає, що вона відповідно до договору про участь у витратах на утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території від 01.08.2011 року вона має сплачувати 2 грн. на місяць. Також боржник вважає, що складення акту -претензії є підставою для припинення оплати послуг на утримання будинку.

Представник стягувача ОСОБА_2 заперечував проти задоволення заяви про скасування судового наказу, оскільки вважав, що наявність заборгованості боржника за надані житлово-комунальні послуги підтверджена документально, боржник не надав доказів, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача.

Розглянувши заяву, суд дійшов висновку про залишення її без розгляду з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 01.07.2014 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за заявою ОСББ «Ювілейна,53» до ОСОБА_1 (м. Артемівськ, вул. Ювілейна, 53/6) у справі № 219/3154/2014-ц 2-н/219/592/2014 видано судовий наказ про стягнення заборгованості за за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2013 року по 01.05.2014 року в сумі 1440,04 грн., індекс інфляції - 97,56 грн., 3% річних-50,42 грн., витрат по сплаті судового збору в розмірі 121,80 грн. Встановлено, що рекомендованим листом № 829 від 02.07.2014 року на адресу місця проживання боржниці ОСОБА_1 направлено копію судового наказу та заяву. Рекомендований лист повернувся до суду з приміткою «повернуто за закінченням терміну зберігання». Отже, судом були виконані вимоги ч.1 ст. 104 ЦПК України відповідно до якої після видачі судового наказу суд надсилає його копію боржникові рекомендованим листом із повідомленням.

Відповідно до ч.4 ст.104 ЦПК України днем отримання боржником копії судового наказу є дата, зазначена у поштовому повідомленні про вручення. У разі якщо боржник відмовляється від отримання копії судового наказу або відсутній за вказаною адресою, днем отримання повідомлення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову боржника отримати копію судового наказу чи відмітки про відсутність боржника за вказаною адресою. Лист повернуто до суду 04.08.2014 року, про що свідчить штемпель на поштовому конверті

Відповідно до ч.1 ст.105 УПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Боржник ОСОБА_1 до суду з заявою про скасування судового наказу не зверталась. Судовий наказ набрав законної сили.

Заявник звернувся до суду 10.10.2014 року з заявою про скасування судового наказу та вказує, що 1) їй стало відомо про цей судовий наказ тільки 03.10.2014 року, тому просить строк для скасування судового наказу рахувати саме з дати повідомлення державним виконавцем боржника. Судом прийнято до уваги, що про наявність судового наказу боржник дізналася 03.10.2014 року, а тому заява про скасування судового наказу підлягає розгляду.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до договору про участь у витратах на утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території від 01.08.2011 року боржник має сплачувати щомісячний внесок на утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території згідно рішення загальних зборів ОСББ, що становить 2 грн. (п.1.3. договору). У цьому ж пункті вказується, що сума внеску боржника на утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території складає 2*53,2 (квадратні метри квартири) 106,40 грн.

Стягувачем правильно нараховано заборгованість в період з 01.08.2011 року по 01.05.2014 року, тобто за 33 місяці по 106,40 грн. на місяць вартість послуг становить 3511,20 грн. Сума сплачених внесків у розмірі 2071,16 грн. боржником не оспорювалась. Боржник лише посилався на те, що має сплачувати 2 грн. на місяць за всю площу квартири, а не за квадратний метр. Крім того, боржник пояснював недоплату складеним актом-претензією з попередженням, що з 01.04.2014 року кошти на утримання ОСББ не будуть перераховуватися, а будуть збиратися на утримання свого підїзду з наданням квитанцій на оплату за виконані роботи та матеріали. В акті - претензії власники квартир, у тому числі боржниця, вказували на необхідність перерахунку тарифу з 01.08.2011 року по 31.12.2011 року (з розрахунку 1,04 грн. за 1 кв. м). Боржниця також вказувала на те, що вона сплачує комунальні послуги, а витрати на утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території не є житлово комунальними послугами.

Однак, ствердження боржника про те, що витрати на утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території не є житлово комунальними послугами є хибними з огляду на наступне.

Відповідно до статті 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги поділяються за: 1) функціональним призначенням; 2) порядком затвердження цін/тарифів.

Згідно ч.1 ст. 13 цього Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Хибними є ствердження боржника про те, що внесок сплачується у розмірі 2 грн. з квартири, а не 2 грн. за 1 кв. м площі квартири. Разом з тим, в акті - претензії вказується на необхідність перерахунку тарифу з 01.08.2011 року по 31.12.2011 року з розрахунку 1,04 грн. за 1 кв. м.

Доводи боржника з приводу того, що нею зроблено утеплення квартири і тому стягувач має також включити це в перерахунок вартості послуг, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки: 1) боржником не надано доказів узгодження суми виконаних робіт, прийняття цих робіт, 2) доказів узгодження того, що роботи будуть виконуватися в рахунок щомісячних внесків.

Представник стягувача ОСОБА_2 зазначив, що боржником не надавалися документи на підтвердження узгодження виконання робіт з утеплення за рахунок внесків на утримання будинку та прибудинкової території та перерахунку боргу.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що боржник не надав належних доказів в обґрунтування своїх заперечень проти вимог стягувача, боржник підтвердив, що дійсно підписав договір про участь у витратах на утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території від 01.08.2011 року і будь-яких зміни до нього сторонами не вносились, а тому суд вважає за необхідне залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення.

Керуючись ч.1 ст.105, ч.8 ст.105-1 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі № 219/3154/2014-ц 2-н/219/592/2014, виданого за заявою ОСББ «Ювілейна,53» до ОСОБА_1 (м. Артемівськ, вул. Ювілейна, 53/6) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2013 року по 01.05.2014 року в сумі 1440,04 грн., індекс інфляції - 97,56 грн., 3% річних-50,42 грн., витрат по сплаті судового збору в розмірі 121,80 грн. - залишити без задоволення.

Після набранням законної сили даної ухвали, останню надіслати на адресу ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції для виконання судового наказу у справі № 219/3154/2014-ц 2-н/219/592/2014.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було винесено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Оскільки згідно до розпорядження Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 27/10/38-14 від 02.09.2014 року питання про вирішення територіальної підсудності справ/проваджень Артемівського міськрайонного суду визначено за Апеляційним судом Запорізької області.

Головуючий суддя Л.В.Шевченко