Справа № 645/9388/13ц
Провадження № 2п/645/53/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Горпинич О.В.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 липня 2014 року, ухваленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 липня 2014 року були частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 та здійснено поділ майна подружжя, що є спільною сумісною власністю - визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за кожним право власності на 1/2 частину автомобілю BMW, державний номерний знак НОМЕР_1, в порядку поділу спільного майна подружжя стягнута з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошова компенсація за ? частину вартості плазміної панелі телевізор „Самсунг та мікрохвильової печі в сумі 4 857 грн. 75 коп., залишено дане майно у власності ОСОБА_2, в решті позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено, вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_2 не погоджуючись з заочним рішення суду звернувся до суду із заявою про його перегляд, посилаючись на те, що в період часу з 30 червня по 06 липня 2014 року він перебував на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ „Харківській міській клінічній шкірно венерологічному диспансері № 5 з діагнозом кропивниця, а тому він був позбавлений можливості бути присутнім у судовому засіданні та захищати свої права. Крім того, відповідач посилався на наявність у нього листа від ОСОБА_5 на його імя від 10.06.2014 року з вимогою про повернення раніше подарованого плазменого телевізору „Самсунг та мікрохвильової печі „LG, розписки ОСОБА_5 від 15.06.2014 року про отримання від ОСОБА_2 плазменого телевізору та печі, розписки від 19.03.2011 року про продаж автомобілю ВМW ОСОБА_6, довіреність від 19.03.2011 року, якою він уповноважив ОСОБА_6 розпоряджатися автомобілем ВМW, реєстраційний номер НОМЕР_1. Відповідач також зазначав, що між ним та ОСОБА_7 в 2011 році було досягнуто домовленості про поділ спільного майна в добровільному порядку, відповідно до якого остання отримала грошові кошти в сумі 20 000 доларів США від продажу автомобілю Jaguar X-Type, реєстраційний номер НОМЕР_2.

У звязку з чим вважав, що заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.07.2014 року ухвалене судом з порушенням вимог чинного законодавства, необґрунтованим, оскільки судом неповно зясовано усі фактичні обставини справи.

До судового засідання позивачка не зявилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надала заяву про розгляд заяви у її відсутності.

У судовому засіданні відповідач та його представник ОСОБА_8 підтримали заяву про скасування заочного рішення, посилаючись на обставини викладені вище, просили про скасування заочного рішення та призначення справи у загальному порядку.

Суд, вислухавши доводи відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_3 отримала грошові кошти в сумі 20 000 доларів США від продажу автомобілю ВМW, реєстраційний номер НОМЕР_1 не беруться судом

до увагу, оскільки в даній частині заочним рішенням було відмовлено в задоволені позову та дана відповідна оцінка, як доводам позивача, так і відповідача.

Що стосується вимоги від ОСОБА_5 від 10.06.2014 року про повернення раніше подарованого плазменого телевізору „Самсунг та мікрохвильової печі „LG, розписки ОСОБА_5 від 15.06.2014 року про отримання від ОСОБА_2 плазменого телевізору та печі, то в судових засіданнях відповідач не заперечував того факту, що дійсно вище перелічені речі знаходяться у нього. Крім того, сам факт добровільної передачі даних речей ОСОБА_5 безумовно підтверджують факт знаходження даних речей у нього, а не у позивачки, яка в свою чергу має право на грошову компенсацію. Доводам, що дані речі були подаровані батьками відповідача, була дана відповідна оцінки у заочному рішенні.

Також не спростовуються висновків суду наявність розписки від 19.03.2011 року про продаж автомобілю ВМW ОСОБА_6, а також довіреності від 19.03.2011 року, якою він уповноважив ОСОБА_6 розпоряджатися автомобілем ВМW, реєстраційний номер НОМЕР_1, оскільки як вже встановлено судом згідно довідки, отриманої від Управління Державтоінспекції ГУ МВД України в Харківській області автомобіль BMW, державний номерний знак НОМЕР_1, і на теперішній час належить ОСОБА_2. Довіреністю від 19.03.2011 року ОСОБА_2 лише уповноважив ОСОБА_6 розпоряджатися належним йому автомобілем BMW, державний номерний знак НОМЕР_1.

Що стосується перебування відповідача на лікарняному, то ОСОБА_2, мав представника, який був не позбавлений можливості бути присутній у судовому засіданні, проте також не зявився в судове засдіання.

Що стосується доводі відповідача та його представника щодо досягення домовленості про поділ спільного майна в добровільному порядку, то відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Поділ майна подружжя може бути здійснено у добровільному або судовому порядку. Добровільний порядок застосовується, якщо подружжя домовилося щодо визначення часток кожного з них у праві на майно, а також дійшло згоди щодо конкретного поділу майна відповідно до цих часток. Якщо між подружжям виникає спір щодо розміру належних їм часток, порядку або способу поділу спільного майна, то добровільний порядок поділу майна змінюється на судовий.

Згідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом вказаних норм наявність цих двох підстав для скасування заочного рішення є обов'язковою.

Доказів, які мають істотне значення для вирішення справи в розумінні ст. 232 ЦПК України відповідачем не надано. Відповідач посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначені обставини не є підставою для перегляду заочного рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу для розгляду в загальному порядку або залишити заяву без задоволення.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення немає, а тому заяву про перегляд заочного рішення необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 липня 2014 року, ухваленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про поділ майна подружжя залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Суддя