Справа № 640/8883/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

17 жовтня 2014 року Київський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі - Газіній О.С., Блохіні А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми оплати житлово-комунальних послуг в порядку регресу та розподіл особового рахунку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на її користь по 4716,60 грн. в порядку регресу та здійснити розподіл особових рахунків по виплаті житлово-комунальних послуг відповідно до співвласників квартири.

В заяві позивач посилається на те, що вона є співвласницею трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності , виданого Центром приватизації державного фонду від 16.02.2000 року, з реєстраційним номером 2-00-218045. Іншими співвласниками є її донька ОСОБА_3 та її син ОСОБА_2, якому рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05.11.2012 року визначено частку співвласника в розмірі 1/3 частини.

Також позивач зазначає, що починаючи з 11.09.2002 року до лютого 2013 року вона самостійно сплачує за комунальні послуги, яка склала 14149,99 грн., проте вона вважає, що обов'язок по утриманню квартири та сплаті комунальних послуг покладається на всіх співвласників квартири, у тому числі і на відповідачів. В зв'язку з викладеним вона вимушена звернутися до суду по сплаті їй по 1/3 частини суми житлово-комунальних послуг за період з лютого 2002 року до лютого 2013 року, що загалом становить 9433,20 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та підтвердила обставини, викладені у заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, відмовляє в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

За таких обставин на підставі ч. 4 ст.169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів за згодою позивача.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві спільної власності є власниками квартири АДРЕСА_1

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05.11.2012 року ОСОБА_2 визначено 1/3 частку АДРЕСА_1.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, виданої дільницею № 14 КП «Жилкомсервіс» в трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2.

Позивачка зазначила, що комунальні платежі повинні розподілятися на кожного співвласника відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, та вважає, що стягненню з кожного з відповідачів на його користь в порядку регресу в рамках виконання солідарного обов'язку за інших членів сім'ї підлягають грошові кошти в розмірі 9433,20 грн. в порядку регресу.

Суд з таким твердженням погодитися не може, оскільки відповідно до ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

На підставі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Колексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущенні.

Позивачем не доведено виконання солідарного обов'язку зі сплати житлово-комунальних послуг та право на зворотну вимогу з відповідачів зазначених у позові сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

На підставі ч. 2 ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Проте позивачем не було надано доказів того, що саме нею та у визначені строки оплачувалися надані житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_1 в цій частині.

Що стосується вимог позивача щодо здійснення розподілу особових рахунків по виплаті комунальних послуг відповідно до кількості співвласників квартири, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що частки сторін у спірній квартирі реально не виділені, окремі прилади обліку споживання газу, теплової та електричної енергії не встановлені, договори на про надання послуг теплопостачання, гарячої та холодної води, водовідведення, утримання будинку та прибудинкової території - не укладені.

Визначення права спільної власності надане у ст. 355 ЦК України - це майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними - ч.1 ст. 369 ЦК України.

Згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45) власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі), мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням - п.10 Правил.

Пунктом 10 Правил також встановлено, що у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг плата розподіляється:

- за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря);

- за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць;

- за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар).

Одним зі способів захисту порушеного, оспорюваного або невизнаного цивільного права за ст. 16 ЦК України є зміна правовідношення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють визначені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом. Однак такий спосіб має бути встановлений законом або договором.

Отже, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Визначений позивачем спосіб захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, розподіл особового рахунку, не передбачений ст. 16 ЦК України, а тому суд вважає, що позовна заява в частині поділу особового рахунку задоволенню не підлягає, оскільки не може існувати як самостійний спосіб захисту цивільних прав. Лише визначення порядку користування житлом є достатньою юридичною підставою укладення в добровільному порядку з відповідними підприємствами договорів щодо надання комунальних та інших послуг, які сторонами у справі позивачем не заявлені.

Керуючись 319, 355, 369 ЦК України, ст.ст. 68, 162 ЖК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 3, 5, 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми оплати житлово-комунальних послуг в порядку регресу та розподіл особового рахунку - відмовити в повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, яку може бути подано до суду, який його ухвалив, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення, або в той же строк з дня отримання копії повного тексту рішення.

Суддя : Ніколаєнко І.В.