Справа № 2-о/1416/207/2014
У Х В А Л А

15 грудня 2014 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Спінчевська Н.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою до про визнання особи безвісно відсутньою.

Статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.3 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Зазначена категорія справ (ст. 249 ЦПК України) розглядається за участю заявника, свідків, зазначених у заяві та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати.

Згідно ст. 246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Відповідно ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

За змістом ст. 248, 249 ЦПК України, якими визначено порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Проте заявниця подала до суду заяву, яка за змістом не відповідає встановленим вимогам.

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Миколаївській області від 12 грудня 2014 року місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 не відоме, зареєстрованим чи знятим з реєстрації у м. Миколаєві та Миколаївській області не значиться.

В заяві заявниця зазначає, що особа, яку вона просить визнати безвісно відсутньою, протягом 15 років проживав та працював у м. Миколаєві, називає відому їй адресу, за якою він проживав, вказує особу, якій належить квартира. Проте, не зазначає відомостей, де він міг працювати тощо. Не вказує родичів особи, яку просить визнати безвісно відсутньою, їх місцепроживання.

З заяви не вбачається, чи були вичерпані усі можливі заходи для знаходження особи, не вбачається, яке місце проживання для особи було постійним. Не зазначено про належність особі будь-якого нерухомого майна.

Крім того, в своїй заяві заявниця просить відстрочити сплату судового збору, проте не посилається та не надає до суду докази свого майнового стану.

У відповідності до ст.121 ЦПК України дана заява, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків пять днів з дня отримання позивачкою копії ухвали.

У цей строк заявниці необхідно надати до суду належно оформлену заяву, із зазначенням усіх обставин, а саме, яке місце проживання для особи, яку заявниця просить визнати безвісно відсутньою, було постійним місцем проживання, де ОСОБА_2 був зареєстрований, чи оголошувався він в розшук, та які заходи були вжиті для встановлення його місця перебування, зазначити чіткий час зникнення особи, вказати відомості про родичів та інших заінтересованих осіб у справі про визнання особи безвісно відсутньою, а також надати до суду відомості, що достовірно підтверджують про останнє місце проживання особи саме в Ленінському районі м. Миколаєва.

У разі не виконання вимог ухвали в установлений судом строк заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Розяснити заявнику, що відповідно до положень ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Спінчевська