Справа № 128/2538/14-ц
УХВАЛА

12 червня 2014 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіна І.А.., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ,-

-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до до ОСОБА_2 про стягнення боргу

Разом із позовною заявою позивачем до суду було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно належне ОСОБА_2 .

Дана заява мотивована тим, що з моменту виникнення боргового зобов'язання (15 серпня 2013 року) Відповідачем було вчинено ряд дій щодо ухилення від сплати заборгованості. Будь-які спроби схилити Відповідача до добросовісного виконання своїх зобов'язань не призвели до результату. Відповідач ухиляється від спілкування та зустрічей, що свідчить про небажання повертати борг.

Загальна сума позову складає 1 002 412,56 грн. Тому необхідним є вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно належне Відповідачу, оскільки невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити чи зробити неможливим виконання даного рішення суду .

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши та дослідивши матеріали справи, врахувавши роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову " суд приходить до наступного висновку.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006 р., №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судом, враховується охорона прав і інтересів інших осіб, які беруть участь у справі. ЦПК України враховує принцип рівноправ'я сторін у процесі і забезпечує захист інтересів, в тому числі і відповідача.

Оглянувши матеріали позову та вивчивши заяву про забезпечення позову , суд вважає, що в задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки відповідно до ст. 153 ЦПК України, судом встановлено, що дана заява подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, а саме заявником не подано доказів про наявність та належність рухового та неруховом майна відповівдачу ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: