Справа № 2-1316/833/11 Провадження № 2/450/616/14
УХВАЛА

"07" липня 2014 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І.І.

при секретарі Стельмащук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про реальний розподіл будинковолодіння та земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчинення дій (проведення ремонтних, будівельно-інженерних робіт, реконструкції будинку) позивачем ОСОБА_2, оскільки це суттєво впливає на його законні права співласника. Покликається, що на вказані самочинні дії згоди не давав.

В судовому засіданні відповідач підтримав заявлене клопотання із зазначених підстав.

Позивач в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання про забезпечення позову. В обгрунтування своєї позиції покликалась на ту, обставину, що нею провівся виключно косметичний, санітарний ремонт приміщення, будь-яких будівельно-інженерних робіт, реконструкції будинку у якому проживає разом із своїми неповнолітніми дітьми не проводила. А відтак клопотання вважає безпідставним, просить в його задоволенні відмовити.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання, з наведених позивачем підстав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ України "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

З наведених у заяві обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не представлено доказів щодо здійснення позивачем реконструкції будинку ( ксерокопія фотографії будинку судом оцінюється критично, оскільки на ній не зазначено будь-яких уточнюючих даних стосовно самого будинку, часу здійснення ремонтних робіт, а тому остання не є належним і допустимим доказом при вирішення даного питання).

Разом з тим, відповідач зазначаючи як спосіб забезпечення позову - арешт, не зазначив щодо якого саме будинку слід вчинити цю дію.

Покликаючись на те, що ремонтні роботи та реконструкція будинку суттєво впливає на його законні права, відповідач не конкретизував яким саме чином здійснюється вплив на його права та інтереси.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не наведено жодних підстав про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі, та вважає, що передчасне застосування заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів інших учасників процесу.

В звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151, 152 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви про забезпечення позову відповідача ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через районний суд протягом 5 днів з дня її проголошення.

СуддяІ. І. Мельничук