РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі : судді Бабенко С.С., при секретарі Михайловій І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дзержинська цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ

ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» звернулося до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 17 жовтня 2008 року у місті Донецьку сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Skoda Fabia Sedan, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля BMV 520, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди Skoda Fabia Sedan, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Власником пошкодженого автомобіля є ОСОБА_2.

Згідно з довідкою відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території в Дзержинську № 1298 від 31 жовтня 2008 року дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок і порушення ОСОБА_1 вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху країни.

Вина ОСОБА_1 була обєктивно встановлена постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 17 листопада 2008 року про притягнення до адміністративної відповідальності, на підставі якої ОСОБА_1 було визнано винним в скоєнні правопорушення і притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17,00 грн.

Таким чином, у ОСОБА_2, як у власника автомобіля, виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданого збитку.

22 жовтня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 68935-30-02 (далі-договір страхування).

Страховим випадком відповідно до договору страхування визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП буде завдано шкоду автомобілю страхувальника. Розмір страхового відшкодуванні визначається страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку, збитку, але не більше розміру страхової суми. А підставою для виплати страхового відшкодування є рахунок станції технічного обслуговування (п. 5.2 договору страхування).

Відповідно до рахунку СПД ФО ОСОБА_3 № 68 від 25 вересня 2008 року, квитанції № 180970 від 17 жовтня 2008 року розмір матеріального збитку складає 41 714,00 грн. Таким чином, сума, що підлягає виплаті в якості страхового відшкодування за договором страхування, становить 41 714,00 грн., про що було складено страховий акт № 8001-02 від 28 листопада 2008 року.

Виплата страхового відшкодування була здійснена у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви страхувальника від 26 листопада 2008 року та страхового акту № 8001-02 від 28 листопада 2008 року. Платіжними дорученням № 19495, № 19506, № 19556 від 01 грудня 2008 року страхове відшкодування було виплачено в повному * л заявою страхувальника у розмірі 30 500 грн. 00 коп.

З моменту виплати страхового відшкодування у Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» виникло право вимоги до ОСОБА_1 відповідального, за завдання шкоди легковому автомобілю Skoda Fabia Sedan, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», що становить 30500.00 грн.

Згідно з договором відступлення прав вимоги від 23.12.2009 Відкрите акціонерне товариство «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» набуло належне Закритому акціонерному товариству «Страхова компанія «ВУСО» право вимоги, яке виникло у останнього на вищевказаних підставах.

01 вересня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» (далі - ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг») та ОСОБА_1 була укладена Угода про добровільне погашення матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу. За період з вересня 2010 року по липень 2013 року відповідач у добровільному порядку відшкодував матеріальну шкоду частково, перерахував на рахунок позивача 3 120 грн., але інша частина матеріальної шкоди, а саме 27380 грн. 00 коп. відповідачем сплачена не була.

Таким чином, відповідно до вищенаведених норм відповідач повинен відшкодувати завдану матеріальну шкоду в розмірі 27 380,00 грн.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» суму завданої матеріальної шкоди (в порядку регресу) в розмірі 27380,00 грн., витрати на оплату судового збору.

Представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, з позовом згодний.

Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і вбачається з матеріалів справи, що 22 жовтня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 68935-30-02, а саме автомобіль Skoda Fabia Sedan, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. (а.с. 11-12)

17 жовтня 2008 року у місті Донецьку сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Skoda Fabia Sedan, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля BMV 520, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди Skoda Fabia Sedan, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2

Відповідно до рахунку СПД ФО ОСОБА_3 № 68 від 25 вересня 2008 року, квитанції № 180970 від 17 жовтня 2008 року розмір матеріального збитку складає 41 714,00 грн. Таким чином, сума, що підлягає виплаті в якості страхового відшкодування за договором страхування, становить 41 714,00 грн., про що було складено страховий акт № 8001-02 від 28 листопада 2008 року. (а.с. 21)

Виплата страхового відшкодування була здійснена у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви страхувальника від 26 листопада 2008 року та страхового акту № 8001-02 від 28 листопада 2008 року. Платіжними дорученням № 19495, № 19506, № 19556 від 01 грудня 2008 року страхове відшкодування було виплачено в повному * л заявою страхувальника у розмірі 30 500 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З матеріалів справи вбачається, що постановою судді Дзержинського міського суду Донецької області від 17.11.2008 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і йому призначено покарання у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн. (а.с. 9).

Вказана постанова набрала чинності.

На підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з договором відступлення прав вимоги від 23.12.2009 Відкрите акціонерне товариство «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» набуло належне Закритому акціонерному товариству «Страхова компанія «ВУСО» право вимоги, яке виникло у останнього на вищевказаних підставах.

01 вересня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» та ОСОБА_1 була укладена Угода про добровільне погашення матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу. За період з вересня 2010 року по липень 2013 року відповідач у добровільному порядку відшкодував матеріальну шкоду частково, перерахував на рахунок позивача 3 120 грн., але інша частина матеріальної шкоди, а саме 27380 грн. 00 коп. відповідачем сплачена не була.

З цих підстав, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 273 грн. 80 коп., які підтверджені доданою до справи копією квитанції.

Керуючись ст. ст. 10,11,60, 212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 27380 (двадцять сім тисяч триста вісімдесят) грн. 00 коп., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 273 (двісті сімдесят три) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: