Справа № 405/3367/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2014 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Плохотніченко Л.І.

при секретарі Іванову А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді подання державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1, звернувся в Ленінський районний суд м.Кіровограда з поданням про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

На обґрунтування подання вказується, що у відділі на виконанні знаходиться виконавчий лист № 1109/12515/12 від 02.07.2013 року Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на загальну суму 1 238 (одна тисяча двісті тридцять вісім) гривень 26 копійок боргу. ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду, самостійних дій для виплати коштів не вчиняє. З посиланням на викладені обставини вказується на наявність передбачених законом підстав для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України .

В судове засідання державний виконавець не зЧявився, про час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином.

Вивчивши матеріали справи суд вважає необхідним відмовити в задоволенні подання державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

В судовому засіданні встановлено, що у відділі на виконанні знаходиться виконавчий лист № 1109/12515/12 від 02.07.2013 року Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на загальну суму 1 238 (одна тисяча двісті тридцять вісім) гривень 26 копійок боргу.

Аналізуючи встановлені по справі обставини суд враховує, що при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Ст. 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України Про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадян України регулює порядок здійснення права громадянам України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

П. 5 ст. 6 вказаного Закону як підставу для тимчасового обмеження права виїзду за кордон зазначено ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням - до виконання зобовязань.

Згідно п. 18 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що встановлення тимчасового обмеження виїзду боржника за межі України є не покаранням за невиконання рішення суду, а способом унеможливлення ухилення від виконання зобовязань, визначених рішенням суду.

В звязку з цим відзначається, що в поданні державного виконавця взагалі не вказується, яким чином обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2Ф може позначитись на виконанні зобовязань за рішенням суду і що виїзд за кордон ОСОБА_2 може бути способом ухилення від виконання зобовязань. Жодних обставин, які б свідчили про це, не встановлено і під час вивчення матеріалів виконавчого провадження. Більш того, надані до суду матеріали виконавчого провадження свідчать, що подання про тимчасове обмеження права виїзду за межі України відносно ОСОБА_2Ф носить формальний характер, оскільки дійсної потреби у такому обмеженні державним виконавцем не встановлено.

За таких обставин визначені законом підстави для задоволення подання державного виконавця відсутні.

З урахуванням викладеного, на підставі п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. 33 Конституції України, п. 5 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадян України, п. 18 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко