АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 30
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Михайловської С.Ю., Красвітної Т.П., при секретареві Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровськ від 16 вересня 2014 року за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення майнових збитків; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення збитків,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Красногвардійського райсуду м.Дніпропетровськ від 16.09.2014р. відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення майнових збитків; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення збитків. В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність вимогам закону рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні її позовних вимог, просила скасувати його у вказаній частині.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування у цій частині.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

3.01.2002р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено з ОСОБА_2 у простій письмовій формі відповідно два договори купівлі-продажу квартири у розстрочку, за умовами кожного з яких покупці, зокрема, мали щомісячними платежами здійснити оплату загальної суми у розмірі 10500 доларів США до квітня 2004 року за квартиру АДРЕСА_1 (а.с.5,6 т.2). Згідно письмової розписки ОСОБА_2 3.08.2004р. нею отримано від ОСОБА_5 та чоловіка 14500 доларів США за продану у розстрочку ? частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.87 т.1). Оформлення договору купівлі-продажу квартири у нотаріальному порядку не відбулось.

Посилаючись на те, що з січня 2002 року по серпень 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 користувались квартирою №6 у будинку №75б по пр.Пушкіна у м.Дніпропетровськ, не сплачували передбачену п.1.4. договорів орендну плату, не здійснювали оплату комунальних платежів та ремонт, просила стягнути з них 147967грн.70коп. за користування квартирою з розрахунку 100 доларів США за 127 місяців, 12355грн.38коп. комунальних платежів та 83330грн. на відновлення стану квартири. В обґрунтування вимог про стягнення з відповідачів 12355грн.38коп. у якості комунальних платежів ОСОБА_2 посилалась на існування заборгованості по квартирі АДРЕСА_1 перед КРЖЕП №18 у сумі 5350грн.55коп., за послуги водопостачання та водовідведення 1794грн.86коп., за послуги газопостачання 915грн.10коп., за послуги теплопостачання 4166грн.78коп., за послуги електропостачання 128грн.09коп.

Дійсно, положеннями п.1.4. договорів від 3.01.2002р. передбачено, що у разі відмови покупців від купівлі квартири грошові кошти, оплачені ними у розстрочку, перераховуються як оплата за оренду з розрахунку 150 доларів США за місяць з індексацією, а у разі відмови продавця від продажу квартири орендна плата розраховується з 100 доларів США за місяць на тих же умовах. Проте рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.03.2012р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто 57891грн.25коп. на повернення сплачених у якості авансу за квартиру 14500 доларів США (а.с.7,8 т.1). Тобто, сплачена на підставі договорів від 3.01.2002р. грошова сума фактично повернута ОСОБА_2 за судовим рішенням і перерахуванню згідно положень п.1.4. договорів не підлягає (а.с.110-111 т.2).

Крім того, рішенням Красногвардійського райсуду м.Дніпропетровськ від 16.09.2010р. було встановлено, що 1.03.2002р. між ОСОБА_2 та ТОВ Електа укладено договір про передачу останньому квартири АДРЕСА_1 у найм та платне користування. Вказаним рішенням суду за позовом ОСОБА_2 договір оренди розірвано (а.с.7,8 т.2). Тобто, у вказаний період з 1.03.2002р. у ОСОБА_2 фактично існували правовідносини щодо користування квартирою з іншою особою - ТОВ Електа.

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_2 у задоволенні її позовних вимог за їх недоведеністю.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про неправильність рішення у цій частині безпідставні. ОСОБА_2 не заперечувалось факту повернення отриманих нею грошових сум на підставі договорів від 3.01.2002р. у якості авнсу, а тому відповідальності за п.1.4. договорів у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наступило. Не заперечувалось ОСОБА_2 і того, що у спірний період користування квартирою фактично здійснювалось юридичною особою ТОВ Електа на підставі укладеного відповідного договору. Посилання ОСОБА_2 на те, що засновником та керівником ТОВ Електа є ОСОБА_3 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки правовідносини у ОСОБА_2 виникли саме з юридичною особою. Надані довідки, письмові вимоги щодо сплати заборгованості, відомості про видачу судом судового наказу та його наступне скасування свідчать про існування спору з приводу заборгованості по оплаті послуг теплопостачання, електропостачання, водопостачання та водовідведення, відповідальним за яким є споживач (а.с.17,22-27 т.2). Між тим відомостей про вирішення спорів або про наявність квитанцій про фактичну оплату вказаних послуг споживачем матеріали справи не містять. Надані ОСОБА_2 акти щодо стану квартири та висновок спеціаліста щодо розміру вартості її відновлювального ремонту не є доказами вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у виникненні такого стану квартири (а.с.18-21 т.2). Письмових доказів як тому, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передавалась квартира, так і доказів щодо стану квартири на момент цієї передачі матеріали справи не містять. Не містять матеріали справи і доказів тому, що за існуючий стан квартири, який вимагає відновлювального ремонту, відповідальними є саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України обовязок доведення обставин, якими обґрунтовані вимоги, покладається на позивача.

Таким чином рішення суду першої інстанції в оскарженій частині за доводами апеляційної скарги скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровськ від 16 вересня 2014 року в оскарженій частині залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_6

ОСОБА_7