Справа № 442/3913/14 Головуючий у 1 інстанції: Медведик Л.О.
Провадження № 22-ц/783/5762/14 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді - Ванівського О.М.,

суддів: Гриновця Б.М., Богонюка М.Я.,

при секретарі: Цар М.М..

з участю: апелянта(відповідача) - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 червня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

В червні 2014р. позивач - ПАТ «Універсал Банк» звернувся в суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 654,47 дол.США, що еквівалентно 7361,08 грн.. В підтвердження позовних вимог позивач покликався на те, що між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_2 09.07.2007 року було укладено кредитний договір 32/33/172 на загальну суму 15000,00 дол. США з терміном повернення кредиту до 08.07.2012 року, процентна ставка становить 12,5% річних. Оскільки відповідач протягом тривалого часу не виконував зобов'язань, то станом на 15.11.2011р. утворилась заборгованість по процентах в розмірі 654,47 дол.США.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 червня 2014 року позов ПАТ «Універсал Банк» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на р/р 2458 в ПАТ «Універсал Банк», , МФО 322001 заборгованість по кредитному договору в розмірі 654 долари США 47 центи, що еквівалентно 7361 гривні 08 копійок та судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Дане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно з'ясованих обставинах. Покликається на те, що в рішенні суду першої інстанції вказано, що він був належним чином повідомлений про дату , час та місце слухання справи, однак таке твердження не відповідає дійсності, оскільки за адресою, яка зазначена в рішенні він не проживає та не зареєстрований. Отже, визнання судом його не явки в судове засідання не поважною причиною та розгляд справи у його відсутності, позбавив відповідача права на захист своїх інтересів. Крім того, у Дрогобицькому міськрайонному суді та Апеляційному суді Львівської області уже слухалась справа щодо його заборгованості за кредитним договором №32/33/172 від 09.07.2007 року. Відповідно до рішення Апеляційного суду Львівської області від 17 лютого 2014 року з нього стягнуто на користь позивача 13 428, 55 доларів США, з яких 10 250, 9 доларів США - заборгованість по кредиту та 3 177, 65 доларів США заборгованості по відсотках, що еквівалентно 107 294,12 грн. та відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені у сумі 2148, 45 доларів США. Дана сума коштів у повному розмірі, сплачена на рахунок наданий позивачем. Враховуючи вищевикладене, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в позові відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача на підтримання доводів апеляційної скарги, представника відповідача на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ПАТ «Універсал Банк», виходив з того, що згідно розрахунку ОСОБА_2 має заборгованість перед банком в розмірі 654,47 дол.США, а відтак у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору зобов'язаний таку повернути.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна так як він не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Матеріалами справи та судом встановлено, що між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником, якого є ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_2 09.07.2007 року було укладено кредитний договір 32/33/172 на загальну суму 15000,00 дол. США з терміном повернення кредиту до 08.07.2012 року, процентна ставка становить 12,5% річних.

Оскільки відповідач протягом тривалого не виконував зобов'язань за вказаним кредитним договором, то позивач звернувся в суд із позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_4 заборгованості, яка утворилась станом на 15.11.2011р. в розмірі 124333,10 грн..

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 квітня 2013р. позов було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ « Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 124333,10 грн. В решті позову було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області(а.с.59-61) вказане вище рішення було змінене та вирішено стягнути з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість в розмірі 13428,55 дол.США, що еквівалентно 107294 грн. 12 коп. та 1072 грн. 94 коп. судових витрат, а всього 108367,06 грн.. Щодо стягнення пені в розмірі 2148,45 дол.США було відмовлено. В решті рішення залишено без змін.

Як вбачається із змісту позовної заяви позивач просить стягнути заборгованість станом на 15.11.2011р. по кредитному договорі від 09.07.2007 року № 32/33/172 із відповідача ОСОБА_2 в розмірі 654,47 дол.США, що еквівалентно 7361,08 грн..

Згідно ст.61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається із вказаного вище рішення апеляційного суду, останнім встановлено, що відповідач ОСОБА_2 станом на 15.11.2011р. заборгував банку 13 428, 55 доларів США, з яких 10250,9 доларів США - заборгованість по кредиту та 3 177, 65 доларів США заборгованості по відсотках, що разом еквівалентно 107294,12 грн..

Вказана заборгованість була оплачена відповідачем, що підтверджується відповідною квитанцією(а.с.46)

Розрахунок наданий позивачем щодо заборгованості з 15.11.2011р. до 22.04.2011р. колегія суддів вважає неналежним та допустимим доказом, оскільки позивач у позовній заяві вказує на заборгованість станом на 15.11.2011р. в розмірі 654,47 дол.США, а в розрахунку до позовної заяви вказує на цю ж заборгованість станом на 22.04.2014р.. Крім того, представник банку, не зміг в судовому засіданні пояснити звідки взялась заборгованість на оспорювану суму.

Також в матеріалах справи відсутня будь-яка досудова вимога Банку до ОСОБА_2 про повернення заборгованості на вказану суму.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, місцевий суд у оскарженому рішенні зазначає, що відповідач не з'явився в судове засідання, не повідомивши причин, хоча був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи. Однак, вказана обставина не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що відповідач належним чином повідомлявся про час і місце слухання справи.

Таким чином, суд першої інстанції провів оцінку доказів по справі без дотримання вимог ст.212 ЦПК щодо всебічності, повноти, об'єктивності та безсторонності, не взяв до уваги належні докази відповідача при розгляді заяви про перегляд заочного рішення та не відобразив результати їх оцінки. Висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що є самостійною підставою скасування рішення суду, згідно п.3ч.1ст.309 ЦПК.

Зазначаючи про нібито встановлені судом обставини, що мають значення у справі, та грунутуючи на них висновки суду про наявність заборгованості, суд порушив вимоги щодо доказування, оцінки доказів та обов'язковості відображення оцінки в мотивах рішення.

Згідно роз'яснень даних в п.17 Постанови ПВС України від 24.10.2008 № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції з'ясовує чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права. В п. 19 вищезгаданої постанови за наявності підстав, передбачених статтею 309 ЦПК апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення або змінює його й не має права передавати із цих підстав справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначеними підставами є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

При цьому судам необхідно виходити з того, що:

- неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, слід вважати неправильне визначення предмета доказування чи не з'ясування обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, або інших фактичних даних, неправильну кваліфікацію правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин тощо;

- недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, має місце у випадках зазначення у судовому рішенні певних обставин (фактів), які не підтверджені доказами, їх недостатність, недостовірність та (або) суперечливість, відсутність мотивів прийняття чи неприйняття доказів тощо;

- невідповідність висновків суду обставинам справи вважається у тому разі, якщо останні встановлені судом повно та правильно, проте висновки з установлених обставин зроблено неправильно.

- порушення або неправильне застосування матеріального чи процесуального права має місце у разі застосування закону, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню, унаслідок неправильної юридичної кваліфікації правовідносин або неправильного витлумаченого закону, який хоч і підлягав застосуванню, проте його зміст і сутність сприйнято неправильно через розширене чи обмежене тлумачення.

Порушення або неправильне застосування норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо таке порушення призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, порушення вимог статті 59 ЦПК щодо допустимості засобів доказування, необґрунтована відмова суду в задоволенні клопотання осіб, які беруть участь у справі, у дослідженні доказів (стаття 60 ЦПК), порушення вимог статті 215 ЦПК щодо змісту рішення суду тощо.

Відтак колегія суддів дійшла висновку про незаконність ухваленого судом першої інстанції рішення через неповне з'ясування обставин, що мають значення у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, колегія суддів виходить з встановлених обставин, що мають значення у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 309, 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 червня 2014 року - скасувати та ухвалити нове, яким у позові Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ПАТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_2 судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 121 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Б.М.Гриновець

М.Я. Богонюк