Провадження № 2-н/263/1316/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2014 року суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись з заявою Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-151» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по квартирній платі з ОСОБА_2,

ВСТАНОВИЛА:

До суду надійшла заява Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-151» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по квартирній платі з ОСОБА_2 за період з 2009 року по 2013 рік в розмірі 2 405 грн. 97 коп. та судового збору в розмірі 121 грн. 80 коп.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 100 Цивільно-процесуального кодексу України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Згідно ст.267 ЦК України закінчення позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року N 14 Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги; із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Заявник в своїй заяві заявляє вимоги про стягнення заборгованості за період з 2009 року по 2013 рік, з наведеного суд вбачає, що вимоги заявника виходять за межі строку позовної давності. Окрім того, відомості розрахунку заборгованості свідчать про те, що боржник не зробив жодного платежу за вказаний період, що вказує на те, що строк позовної давності не переривався.

З урахуванням викладеного суд вбачає між сторонами виник спір про право, тому вважає, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

На підставі постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року N 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», керуючись п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И Л А:

У прийнятті заяви Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-151» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по квартирній платі з ОСОБА_2, відмовити.

Відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя С.В. Степанова