Провадження № 2/200/3260/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інкомстрах", ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом та просила стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інкомстрах" на її користь матеріальну шкоду в сумі 13614,59 грн., пеню в сумі 1042,54 грн., а з ОСОБА_2 на її користь стягнути матеріальну шкоду у вигляді невиплаченої франшизи в сумі 1000 грн., податок на додану вартість в сумі 2922,92 грн., витрати за огляд та складання протоколу пошкодженого автомобілю, визначення розміру відшкодування в сумі 400 грн., витрати за надання відомостей з ЄДРПОУ в сумі 17,96 грн.,а всього 4340,88 грн. та стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду в сумі 5000 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 15 травня 2013 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська у справі №200/5427/13-п винесено постанову, згідно якої ОСОБА_2 11 квітня 2013 року о 12 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем "ВАЗ 2109", державний номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вул. Свердлова та вул. Філософській у м.Дніпропетровську, порушив п. 16.11 ПДР України, а саме: під час руху по другорядній дорозі не надав дорогу, автомобілю "Деу", державний номерний знак НОМЕР_2, під керування водія ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого скоїв зіткнення, спричинивши механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. У зв'язку з чим, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Позивач ОСОБА_1 є власником автомобілю "Деу", державний номерний знак НОМЕР_2, а отже є потерпілою і має право пред'являти вимоги про відшкодування шкоди згідно п.35.1 ст.35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Вказаними діями, пов'язаними з порушеннями правил дорожнього руху, їй завдано значну матеріальну шкоду, яка дорівнює 17537,51 грн. (висновок № 17-04-13Л про оцінку шкоди, завданої власнику дорожнього транспортного засобу), 400 грн. - за огляд та складання протоколу пошкодженого автомобілю, визначення розміру відшкодування, 17,96 грн. - витрати на надання відомостей з ЄДРПОУ.

Відповідальність ОСОБА_2 застрахована ПрАТ "СК "Інкомстрах" згідно поліса ОСЦВВНТЗ №АВ/8529241 від 18.01.2013р., тому вона звернулась до останнього з питання виплати відшкодування, але відшкодування досі не виплачено.

Так, 12.04.2013 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровської філії ПрАТ "СК "Інкомстрах" з заявою про страхове відшкодування за вхідним № 227/а.

28.05.2013 року набрала чинності зазначена вище постанова Бабушкінського суду і 29.05.2013 року теж подана з іншими документами до Дніпропетровської філії ПрАТ "СК "Інкомстрах".

29.08.2013 року ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ "СК "Інкомстрах" з заявою про страхове відшкодування з урахуванням всіх вимог зазначених у листі останнього від 09.08.2013 року і отримана ним 02.09.2013р.

Не отримавши жодної відповіді та відшкодування шкоди, 18.12.2013 року вона надіслала страховій компанії скаргу з вимогою про пояснення причини затримки виплати та чітким зазначенням дати виплати страхового відшкодування, але відповіді не надійшло.

Позивач надіслала скаргу про порушення страховиком законодавства про страхову діяльність до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг і 24.01.2014р. отримала відповідь, що спори, пов'язанні із страхуванням вирішуються в порядку передбаченому чинним законодавством.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Матеріальна шкода полягає в наступному - вартість ремонтно-відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. Розмір матеріального збитку, завданого позивачу вказаним пошкодженням його автомобіля, без врахування втрати товарного вигляду складає 17537,51 грн.

Позивач вважає, що завдана шкода повинна бути відшкодована таким чином:

- ПрАТ "СК "Інкомстрах" в розмірі 14657,13 грн., що складається з витрат на ремонт (17537,51 - 2922,92-1000= 13614,59) та пені в сумі 1042,54 грн.

- ОСОБА_2 в розмірі 4340,88 грн., що складається з невиплаченої франшизи 1000,00 грн., ПДВ 2922,92 грн., витрат за огляд та складання протоколу пошкодженого автомобілю, визначення розміру

відшкодування 400,00 грн., витрати за надання відомостей з ЄДРПОУ в сумі 17,96 грн.

Неправомірними діями ОСОБА_2, пов'язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) їй було завдано моральну шкоду, яку оцінює в 5000 грн.

Моральна шкода полягає в наступних негативних переживаннях: психічних стражданнях та роздратованості які вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї відповідача і його безучасністю: повне ігнорування відновлення становища, яке існувало до порушення права; душевних стражданнях, у зв'язку із обмеженням права вільно користатись транспортним засобом, який їй вкрай необхідний як єдиній працюючій особі в родині, одинокій матері, яка виховує неповнолітнього сина, утримує батька - інваліда 1 групи, мати - пенсіонерку, втрати часу і необхідності вжити додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до п.36.5 ст.36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Як вбачається з заяви про здійснення страхового відшкодування, остання подана 12.04.2013 року. Повторно зазначена заява була подана 29.08.2013р. До 29.11.2013 року (після 90 днів від її повторної подачі) страхове відшкодування не здійснено. Тому пеня за правилами ст.36 Закону повинна нараховуватися з 30.11.2013 року по день звернення з позовом до суду 03.07.2014р. Облікова ставка НБУ з 13.08.2013 року становить 6,5% річних. За 215 днів прострочення виплати страхового відшкодування подвійна облікова ставка НБУ за невиплачене страхове відшкодування в сумі 13614,59 грн. становить 1042,54 грн. Розрахунок: (13614,59:365) * 215 =8019,55 * 13%=1042,54 грн.

У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Відповідач2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що не визнає своєї вини у вчиненні ДТП, а також на страхування цивільної відповідальності відповідачем1.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як встановлено судом з матеріалів справи, 15.05.2013 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська винесено постанову про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні ДТП, що сталась 11.04.2013 року о 12:30 год. на перехресті вул. Свердлова та вул. Філософській у м. Дніпропетровську, який керуючи автомобілем "ВАЗ 2109", державний номерний знак НОМЕР_1, порушив п. 16.11 ПДР України, а саме: під час руху по другорядній дорозі не надав дорогу, автомобілю "Деу", державний номерний знак НОМЕР_2, під керування водія ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого скоїв зіткнення, спричинивши механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. Дана постанова набрала законної сили 28.05.2013 року.

У відповідності до ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Власником автомобіля "Деу", державний номерний знак НОМЕР_2, є ОСОБА_1, відповідно до свідоцтва НОМЕР_3.

Листом ПрАТ "Інкомстрах" від 09.08.2013 року відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з тим, що потерпілою особою не представлено банківських реквізитів для перерахування коштів.

Згідно висновку ПП ОСОБА_5 №17-04-13Л від 18.04.2013 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Деу", державний номерний знак НОМЕР_2, та розмір матеріальної шкоди складає 17 537,51 грн.

За послуги експерта позивачем сплачено 400 грн., що підтверджується виданою квитанцією.

Окрім цього, позивачем після сплати на реквізити Головного управління статистики 17,96 грн., отримано витяг з ЄДРПОУ у відношенні відповідача1.

Розв'язуючи позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідач1 у листі від 09.08.2013 року визнав факт страхування цивільної відповідальності згідно поліса ОСЦВВНТЗ №АВ/8529241 від 18.01.2013р. транспортного засобу відповідача2 ОСОБА_2

Відповідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України "Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вказує ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу транспортного засобу на день страхового випадку, розрахованим у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст.22 цього закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст.36 цього закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Вирішуючи позовні вимоги,суд виходить з того, що розмір франшизи, обумовлений цивільно-правовим договором між відповідачами, суду не відомий, як і страхова сума.

Тому, враховуючи, що обов'язок доведення своїх заперечень покладений на відповідачів, які доказів на спростування позовних вимог не представили, позовні вимоги вирішуються в порядку ст.11 ЦПК України.

Враховуючи, що вину відповідача ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, а отже і спричинені позивачу матеріальних збитків встановлено судом та не підлягає додатковому доведенню, на користь позивача з страхової компанії підлягає до стягнення вартість відновлювального ремонту автомобіля за висновком №17-04-13Л без ПДВ, згідно ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у сумі 13 614,59 грн.

Розраховуючи суму пені, що підлягає стягненню внаслідок несплати страхового відшкодування, суд виходить з початку періоду просточки по спливу 90 днів з дня отримання уточненої заяви позивача 02.09.2013 року (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, отримане відповідачем1 02.09.2013 року) з 02.12.2013 року та по день подачі позову до суду 25.07.2014 року, що складає 235 днів, та суми, що підлягає до виплати 13 614,59 грн., отже подвійна облікова ставка НБУ складає 1392,79 грн.

Однак, оскільки позивачем заявлено вимоги про стягнення лише 1042,54 грн., підлягає до стягнення заявлена позивачем сума.

Що стосується стягнення суми франшизи в розмірі 1000 грн. з відповідача2, то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як не доведені суду.

Разом з цим, позовні вимоги про стягнення з відповідача2 на користь позивача податку на додану вартість 2922,92 грн., витрати на експертизу в сумі 400 грн., витрати на витяг з ЄДРПОУ в сумі 17,96 грн. обґрунтовані матеріальними нормами права та наданими суду доказами, тому підлягають до задоволення.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача2 як винної особи у заподіянні шкоди моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки суд вважає необґрунтовано завищеною оцінку позивача заподіяної моральної шкоди, тому підлягає до стягнення на відшкодування моральної шкоди 1500 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 179, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інкомстрах", ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інкомстрах" на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 13 614,59 грн., пеню в сумі 1042,54 грн., судовий збір в розмірі 243,60 грн., а всього 14900,73 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму податку на додану вартість 2922,92 грн., витрати на експертизу в сумі 400 грн., витрати на витяг з ЄДРПОУ в сумі 17,96 грн., моральну шкоду в розмірі 1500 грн., судовий збір в розмірі 487,20 грн., а всього 5328,08 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.В.Шевцова