АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/308/14 Справа № 203/4130/13 Головуючий у 1 й інстанції - Казак С.Ю. Доповідач - Лисична Н.М.
19 червня 2014 року Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2014 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого Лисичної Н.М.
суддів Баранніка О.П., Колодяжної Н.Є.
при секретарі Пантелеєвій Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ „Банк Форум" про визнання дій та наказу щодо звільнення незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
В С Т А Н О В И Л А :
25 червня 2013 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ „Банк Форум" про визнання дій та наказу щодо звільнення незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2013 р. в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог на тій підставі, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і позовних вимог колегія суддів вважає необхідним скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та постановити нове рішення.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно було встановлено, що з 28.11.205 р. по 27.05.2013 р. позивач працював у ПАТ «Банк Форум» на різних посадах.

З 14.04.2011 р. ОСОБА_2 було переведено на посаду менеджера по Південно-Східному регіону Управління по роботі з боржниками регіональної мережі Департаменту проблемних активів роздрібного бізнесу ПАТ «Банк Форум», на якій він працював до дня звільнення- 27.05.2013 р. (а.с.46-48).

27.05.2013 р. наказом № 512-к позивача було звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.7).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 суд виходив з того, що звільнення позивача відповідає вимогам чинного законодавства.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП власник або уповноважений ним орган може розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності у випадку змін в організації виробництва і праці, зокрема ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

При цьому звільнення на таких підставах допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

За змістом ч.2 ст.40 КЗпП перед звільненням на підставах, передбачених п.1 ч.1 ст.40 КЗпП, власник зобов'язаний запропонувати працівнику наявні вакансії, на які той може претендувати з урахуванням його спеціальності, кваліфікації, досвіду трудової діяльності та стану здоров'я.

Пленум Верховного Суду України в п.19 постанови від 6 листопада 1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», роз'яснив, що, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, зокрема, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема скорочення штату, чи додержано власником норм законодавства, що регулюють вивільнення працівників, які є докази, щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу. При цьому мається на увазі, що роботодавець зобов'язаний запропонувати працівнику, який вивільняється, всі наявні вакансії, які може виконувати працівник, і не лише за місцем його роботи в певному структурному підрозділі, а всі вакансії, які є в юридичної особи.

Вчинення зазначених дій вимагає від роботодавця й положення ст..49-2 КЗпП.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 суд послався на те, що позивачу були запропоновані посади, інформація про які знаходяться на а.с.9, 30.

Як пояснив в судовому засіданні позивач він дійсно не погодився з чотирма посадами, які йому було запропоновано, оскільки вони знаходяться на значній відстані від м.Дніпропетровська (м.Харків,м. Олеса, м.Луцьк), при цьому зауваживши на те, що під час скорочення штату та після його звільнення за місцем роботи, де він працював, приймались на роботу нові люди. Він згоден був перейти на нижче оплачувану роботу , не за своєю спеціальністю, в інші міста, але ближче до м.Дніпропетровська, а саме - м.Запоріжжя, м.Кривий Ріг і т.п.

Що стосується зобов'язання, яке покладено на відповідача (роботодавця) законом «запропонувати працівнику, який вивільняється, всі наявні вакансії, які може виконувати працівник, і не лише за місцем його роботи в певному структурному підрозділі, а всі вакансії, які є в юридичної особи», то відповідачем цей обов'язок не виконано.

Посилання позивача на те, що в період скорочення чисельності і штату Банком приймались нові робітники, але йому посади, на які вони приймались, не запропоновували, найшов своє підтвердження в судовому засіданні. Так, на а.с.107-114 знаходяться накази про прийняття на роботу осіб у березні 2013 р., у тому числі і на посаду юристів, тобто за фахом, який має позивач, який пропрацював у банку біля 8 років.

При дійсному же скороченні штатів адміністрація повинна його провести так, щоб шляхом відповідного перегрупуванні забезпечити залишення на роботі кваліфікованих робітників. Таким чином адміністрація вправі перевести більш кваліфікованих робітників з їх дозволу, на нескорочені посади, звільнив менш кваліфікованих робітників.

Між тим, як пояснив в судовому засіданні позивач, прийняті особи - це особи, які тільки закінчили навчання у вищому навчальному закладі.

Відповідно до ч.2 ст.120 ЦПК України позивач не повинен подавати копії документів до позовної заяви з трудових відносин. Доказування законності звільнення працівника у даному випадку покладено на власника, тобто на відповідача.

Частиною 3 ст.10 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, з урахуванням вимог КЗпП у справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Враховуючи, зазначене, а також те, що відповідач не надав доказів, що ним було звільнено позивача відповідно до чинного законодавства колегія суддів вважає необхідним рішення суду скасувати, позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити, - визнати незаконним наказ № 512 к від 27.05.2013 р. ВАТ «Банк Форум» про звільнення з роботи ОСОБА_2,поновити його на посаді менеджера по Південно-Східному регіону Управління по роботі з боржниками регіональної мережі Департаменту проблемних активів роздрібного бізнесу ПАТ «Банк Форум».

Згідно ст..235 КЗпП України постановляючи рішення про поновлення на роботі, суд одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимущеного прогулу.

Період вимушеного прогулу становить з дня звільнення - 27.05.2013 р. по час поновлення на роботі - 19.06.2014 р., що складає 268 робочих дня (2013 р.- травень - 4, червень -18, липень -23, серпень -22, вересень -21, жовтень - 23, листопад -21, грудень -22; 2014 р.- січень -21, лютий -20, березень -20, квітень -21, травень - 19, червень - 13). Середньоденний заробіток позивача складає 529 грн. 44 коп., проти чого не заперечував представник відповідача. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі : 529 грн. 44 коп. х 268 дн. = 141.889,92 грн. без відрахувань.

Враховуючи, що ОСОБА_2 Кіровським районним центром зайнятості м.Дніпропетровська було з 05.07.2013 р. та станом на 11.06.2014 р. нарахована допомога у розмірі 52.024, 13 грн.. колегія суддів вважає цю суму відрахувати від суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу і остаточно стягнути з відповідача на користь позивача - 89.869,79 коп.

Відповідно до ст..367 ЦПК України дане рішення підлягає негайному виконанню в частині поновлення позивача на роботі та стягнення на його користь з ПАТ «БАНК ФОРУМ» середньої заробітної плати у розмірі платежу за один місяць.

На підставі ст..88 ЦПК України з ПАТ «Банк Форум» на користь держави судовий збір у розмірі 243,00 грн.

Керуючись ст..ст.303, 307, 309 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2013 р. скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного Акціонерного Товариства „Банк Форум" про визнання дій та наказу щодо звільнення незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати незаконним наказ Публічного Акціонерного Товариства «Банк Форум» № 512к від 27.05.2013 р. про звільнення ОСОБА_2.

Поновити ОСОБА_2 на посаді менеджер по Пвденно-Східному регіону Управління по роботі з боржниками регіональної мережі Департаменту проблемних активів роздрібного бізнесу Публічного Акціонерного Товариства «Банк Форум».

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Банк Форум» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 50.351,00 грн. без відрахувань.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення місячної заробітної плати підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Банк Форум» на користь держави судовий збір у розмірі 243,00 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді