Справа № 487/7951/14-ц
Провадження № 2/487/2685/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2014 року.

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., секретаря Сочивко І.О., у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності за набувальною давності,

В С Т А Н О В И В:

06.08.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності за набувальною давності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

В заяві позивач посилається на те, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.11.2001 року належить ? частина квартири АДРЕСА_1, яку вона отримала у спадок після смерті в 2000 році ОСОБА_2.

Також, ? частина вищезазначеної квартири належала ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Дану частину квартири в порядку спадкування ніхто не прийняв. У зв'язку з тим, що починаючи з березня 2000 року ОСОБА_2 фактично володіла та користувалася вищезазначеною частиною квартири, яка належала ОСОБА_3 утримувала її, а позивач після смерті ОСОБА_2 також добросовісно, відкрито та безперервно володіла частиною квартири АДРЕСА_1, утримувала її, підтримувала в належному стані, мешкала в ній, просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на ? частину квартири АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, в подальшому надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.11.2001 року належить ? частина квартири АДРЕСА_1, яку вона отримала у спадок після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2.

Крім того, ? частина квартири АДРЕСА_1, належить ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.01.1997 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому частину вищезазначеної квартири.

Згідно листа третьої Миколаївської державної нотаріальної контори від 20.11.2014р. №2319/01-16, спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилася.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, і тому належним чином не може оформити вказану частку домоволодіння на своє ім'я.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Згідно із п.8 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України встановлено, що норми статті 344 ЦК України "Про набувальну давність" поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим законом. Враховуючи, що цивільний кодекс набрав чинності з 01.01.2004 року, норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001 року.

Відповідно до ч.2 ст.344 ЦК України, особа яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем вона є.

Так, ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично добросовісно, відкрито, безперервно володіла та користувалася чужим майном, а саме ? частиною квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3, утримувала її.

Крім того, встановлено та підтверджено свідками ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що весь час після набуття вказаної частини квартири, позивач ОСОБА_1 постійно володіє, користується і проживає у спірній квартирі, піклується і зберігає її у належному стані, несе витрати на її утримання, здійснює ремонти.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач з березня 2000 року і по даний час продовжує відкрито, безперервно володіти квартирою, тобто більше десяти років, в зв'язку з чим, відповідно до закону, набуває право власності на це майно.

Керуючись ст. ст. 10, 11,13 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку визначеному ст.294 ЦПК України.

Суддя: Ж.П. Павлова