АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/635/14 Головуючий в 1 інстанції Підберезний Г.А.
Справа 203/4422/13
Категорія - 52 Доповідач - Кочкова Н.О.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кочкової Н.О.,

суддів - Максюти Ж.І., Слоквенка Г.П.,

при секретарі - Сичевській А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищого навчального закладу «Міжнародний гуманітарно-педагогічний інститут «Бейт-Хана» про поновлення на роботі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 01 вересня 2004 року працювала у відповідача за контрактом на посаді викладача. 27 червня 2013 року її було попереджено, що контракт продовжений не буде, а 2 жовтня 2013 року - звільнено за п.2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням дії контракту. Вважає звільнення з роботи незаконним, оскільки під час роботи були неналежні умови праці, вона проводила заняття належним чином, зауважень від адміністрації не було. З урахуванням уточнених позовних вимог просила суд: поновити її на роботі на посаді викладача; виразити недовіру адміністрації Вищого навчального закладу «Міжнародний гуманітарно - педагогічний інститут «Бейт -Хана» за завідому неправдиву інформацію, яка надається до державних органів; стягнути з Вищого навчального закладу «Міжнародний гуманітарно -педагогічний інститут «Бейт -Хана» на її користь 150 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди (а.с.1-3, 104-108).

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2013 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено (а.с. 138, 140).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись незаконність та необґрунтованість рішення суду, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі (а.с.141-145).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 01 вересня 2004 року працювала у відповідача за контрактом на посаді викладача; 01 вересня 2012 року між позивачем і Вищим навчальним закладом «Міжнародний гуманітарно-педагогічний інститут «Бейт Хана» був укладений контракт, згідно якого ОСОБА_1 приймається на умовах контракту на кафедру соціально-гуманітарних та природничих дисциплін викладачем, з 1 вересня 2012 року по 31 серпня 2013 року (а.с.4).

27 червня 2013 року позивачка була попереджена про те, що після закінчення терміну дії контракту трудові відносини продовжені не будуть. Від підпису про отримання повідомлення ОСОБА_1 відмовилася, про що 27 червня 2013 року був складений та належним чином засвідчений акт (а.с.22, 23)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції правильно виходив із того, що оформлення трудового договору та звільнення позивачки відбулось без порушення норм діючого законодавства, а тому відсутні підстави для поновлення її на роботі та відшкодування моральної шкоди.

Вказані висновки суду підтверджені матеріалами справи та відповідають нормам матеріального та процесуального права. Так, згідно із ч.3 ст. 21 КЗпП України контракт - є особливою формою трудового договору, в якому угодою сторін встановлюються умови трудового договору, у тому числі його строк. Відповідно до ч.2 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку.

Розділом 6 контрактом передбачені наступні умови зміни і його розірвання, а п.6.2,6.3. встановлено, що контракт припиняє дію з підстав, передбачених чинним законодавством України та умовами цього контракту; так не пізніше як за два місяці до закінчення строку дії контракту сторони за згодою мають визначитись у такому: контракт припиняє дію, продовжується або укладається на новий термін. 27 червня 2013 року відповідач повідомив позивачку про те, що трудові відносини після закінчення дії контракту продовжуватись не будуть. Таким чином, відповідачем дотримано умови та строки, встановленні контрактом, з умовами якого позивачка погодилась, про що свідчить її підпис в контракті.

Із матеріалів справи вбачається, що за весь час роботи у відповідача ОСОБА_1 не ставила питання про зміну форми трудового договору, під час розгляду справи у суді першої інстанції не заявляла позовних вимог про визнання контрактів недійсними, із заяви ОСОБА_1 від 29 квітня 2012 року вбачається, що вона просила саме про продовження контракту на посаді викладача (а.с. 69). Тому посилання позивачки в апеляційній скарзі на те, що вона фактично працювала по безстроковому трудовому договору, - не можуть бути взяті до уваги. Її ж посилання на те, що після закінчення дії контракту вона продовжувала працювати - спростовується наказом № 121/К про продовження чергової відпустки з 31 серпня 2013 року по 02 жовтня 2013 року у зв'язку перебуванням позивачки на лікарняному за період з 10 липня 2013 року по 13 серпня 2013 року в період чергової відпустки (а.с. 94).

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не спростовують правильність висновків суду.

Судом у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі наданих доказів, тому апеляційний суд вважає, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: