Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої судді - Лемак О.В.

при секретарі - Сухан Н.В.,

за участю представника позивача - Боблюк О.Б.,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із позовом, у якому зазначало, що 01 листопада 2005 року між банком та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором станом на 30 вересня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 31262,51 грн., яку банк просив стягнути з відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовільнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та подали заперечення, в яких зазначає, що позовні вимоги вважає необґрунтованими та проти їх задоволення заперечують.

Заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 01 листопада 2005 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» із Заявою, на підставі якої отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим банком, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором від 01 листопада 2005 року станом на 30 вересня 2013 року склала 31262,51 грн.

Із позовом про стягнення заборгованості ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось 29 жовтня 2013 року та надало суду Умови і правила надання банківських послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до п. 3.1.1 Умов строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Умов встановлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунка, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операцій по картковому рахунку та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Представник Відповідача надав суду письмові пояснення ОСОБА_2, в якому той пояснив, що дійсно укладав із ЗАТ «Приватбанк» договір, який йому надали для ознайомлення по цивільній справі №308/19075/13-ц, а саме №б/н від 01.11.2005 року та отримав кредит у розмірі 5000,00 грн., який погасив того ж року. Термін дії кредитної карти за даним договором складав рік, нову він не отримував та не звертався до банку про продовження її дії, так як потреба в даному у нього відпала. Крім того, ОСОБА_2 будучи допитаний в судовому засіданні в якості свідка, підтвердив дані пояснення.

Банк не надав суду належних доказів, що ОСОБА_2 було видано нову картку після спливу дії старої, та не спростовано пояснення відповідача, що платіжна картка видавалася на один рік зі строком дії до 01 листопад 2006 року.

Відповідно до положень статті 257 та частини 3 статті 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, що було зроблено представником відповідача в судових засіданнях та дебатах під час розгляду судом справи.

Заява про застосування строку позовної давності заявлена представником відповідача до суду 08 грудня 2014 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 217, 223 ЦПК, ст. ст. 13, 16, 257, 267, 1046-1053 ЦК України, суд -

Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Лемак О.В.