УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року м. Київ

Судова палата у цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Яреми А.Г.,
cуддів:Берднік І.С.,Ємця А.А.,Сеніна Ю.Л.,
Гуля В.С.,Потильчака О.І.,Сімоненко В.М.,-
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, організації торговельно-виробничих процесів «Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярмарх», ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_14, Львівське обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про визнання договору дійсним, визнання права власності на об'єкт нерухомого майна, визнання договору недійсним і усунення перешкод у здійсненні права власності за заявою ОСОБА_12 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22 лютого 2012 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2004 року ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_9., ОСОБА_10., організації торговельно-виробничих процесів «Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярмарх» (далі -ТОВ «Ярмарх»), ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_14, Львівське обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про визнання договору дійсним, визнання права власності на об'єкт нерухомого майна, визнання договору недійсним та усунення перешкод у здійсненні права власності. Позивач зазначав, що 4 листопада 1999 року уклав із ТОВ «Ярмарх» в особі його директора ОСОБА_15 - матері відповідачів: ОСОБА_9. та ОСОБА_10. - договір купівлі-продажу нежилого приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1. За умовами цього договору він зобов'язався сплатити продавцю покупну ціну в сумі, еквівалентній 100 000 доларів США, з яких: суму, еквівалентну 60 000 доларів США, - при укладанні договору; а решту - періодичними платежами. Після сплати першої суми зазначене приміщення було передане йому в користування, а право власності на нього за умовами договору він повинен був набути після повної сплати покупної ціни. Свої зобов'язання за договором він виконав на початку 2003 року, що стверджується, як і передбачено договором, розписками директора ТОВ «Ярмарх» ОСОБА_15 про отримання грошей. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_15 померла. Після її смерті учасники ТОВ «Ярмарх»: ОСОБА_9. та ОСОБА_10 стали заперечувати факт відчуження йому товариством спірного приміщення, а 25 квітня 2005 року товариство уклало договір купівлі-продажу цього самого приміщення з ОСОБА_13, ОСОБА_12 і ОСОБА_11, які стали чинити йому перешкоди в користуванні.

За таких обставин позивач просив про задоволення його позову.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 14 серпня 2007 року в позові було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2007 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Визнано дійсним укладений 4 листопада 1999 року ОСОБА_8 з ТОВ «Ярмарх» договір купівлі-продажу нежилого приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, і визнано за ОСОБА_8 право власності на це приміщення. Визнано недійсним укладений 25 квітня 2005 року ТОВ «Ярмарх» з ОСОБА_13, ОСОБА_12 і ОСОБА_11 договір купівлі-продажу цього самого приміщення та зобов'язано зазначених осіб не чинити ОСОБА_8 перешкод у користуванні.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12 травня 2008 року рішення апеляційного суду залишено без змін.

У травні 2010 року ОСОБА_12 подав до Верховного Суду України скаргу у зв'язку з винятковими обставинами на рішення апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2007 року та ухвалу колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12 травня 2008 року.

Рішенням Верховного Суду України від 22 лютого 2012 року скаргу ОСОБА_12 задоволено частково: рішення апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2007 року в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, укладеного 4 листопада 1999 року між ОСОБА_8 і ТОВ «Ярмарх», а також ухвалу колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12 травня 2008 року в частині залишення зазначеного рішення апеляційного суду без змін скасовано; у позові ОСОБА_8 до ОСОБА_9., ОСОБА_10., ТОВ «Ярмарх», ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_14, Львівське обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про визнання договору дійсним відмовлено; в решті - рішення апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2007 року та ухвалу колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12 травня 2008 року залишено без змін.

17 липня 2014 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_12 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі за вищезазначеним позовом.

Ухвалою Верховного Суду України від 22 липня 2014 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_12 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставин рішення Верховного Суду України від 22 лютого 2012 року та витребувано матеріали вищезазначеної справи.

4 серпня 2014 року до Верховного Суду України надійшла справа.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи заяви, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 361 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Тобто перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої не було і не могло бути відомо під час розгляду справи й стало відомо після ухвалення судового рішення.

Звертаючись із заявою про перегляд рішення Верховного Суду України від 22 лютого 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, ОСОБА_12 зазначає, що 17 червня 2014 року йому стало відомо про рішення господарського суду Львівської області від 14 липня 2005 року, залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2005 року, у справі за позовом ПП «Бізнес» до ТОВ «Ярмарх» про стягнення 34 195 грн витрат, понесених унаслідок проведення ремонту (справа №4/1074-19/136), яким у задоволенні позову ПП «Бізнес» відмовлено. ОСОБА_12 вважає, що встановлені фактичні обставини в рішенні господарського суду Львівської області від 14 липня 2005 року мають важливе значення для справи і є істотними для постановлення правильного рішення.

Проте, як убачається з матеріалів справи, на які заявник посилається як на докази наявності нововиявлених обставин, ці докази існували в матеріалах справи та могли бути йому відомі на час ухвалення рішення місцевим судом, оскільки дана постанова Львівського апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2005 року є в матеріалах цивільної справи за вищезазначеним позовом (т.I арк. 169), а з матеріалами справи заявник знайомився неодноразово і був присутнім під час розгляду даної справи.

Отже, з огляду на те, що про наявність договору оренди спірного приміщення заявнику могло бути відомо під час розгляду справи з наявних у справі доказів, підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись статтями 361-365 ЦПК України, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_12 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22 лютого 2012 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: А.Г. Ярема І.С. Берднік В.С. Гуль А.А. Ємець О.І. Потильчак Ю.Л. Сенін В.М. Сімоненко