Справа № 761/9098/14-ц
Провадження №2/761/3659/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 грудня 2014 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Туровській О.М., Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про повернення суми завдатку за правочином, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 26 березня 2014 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про повернення суми завдатку за правочином.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у грудні 2013 року між нею та Відповідачем було укладено Договір (підряду) на виконання робіт з виготовлення меблів по індивідуальному замовленню № 10.12.2013-1 від 10.12.2013 року (далі - Договір), за умовами якого Відповідач зобов'язувався протягом 45 робочих днів з дня отримання завдатку, виготовити на її замовлення кухонні меблі. Зазначає, що в якості передоплати за вказаним Договором, 10 грудня 2013 року нею було передано Відповідачу 19 000 грн. Зауважує, що з дня укладення вищезазначеного Договору минуло більше ніж 45 днів і, що за цей час вона неодноразово вимагала від Відповідача виконати замовлення, у тому числі, 12 березня 2014 року подала Відповідачу відповідну заяву. Стверджує, що Відповідач ухиляється від пояснення причин невиконання замовлення в належні терміни та ігнорує надання пояснень на її заяву. Просила суд ухвалити судове рішення, яким зобов'язати Відповідача виконати замовлення по виготовленню меблів, згідно умов Договору та стягнути із Відповідача пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен робочий день затримки виготовлення замовлення, а у випадку неможливості виготовити Відповідачем меблів, згідно умов Договору, стягнути із Відповідача на її користь суму завдатку у розмірі 19 000 грн.

В ході судового розгляду справи, Позивач уточнила позовні вимоги. Зокрема, подала заяву про залишення позову без розгляду в частині щодо стягнення на її користь пені у розмірі подвійної ставки Національного Банку України за кожен робочий день затримки, у зв'язку із невиконанням зобов'язання, у зв'язку з чим, згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року, позов в цій частині було залишено без розгляду та просила суд стягнути із Відповідача на її користь 19 000 грн.

У судовому засіданні Позивач, з урахуванням уточнень до позову, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні займав непослідовну правову позицію, зокрема, позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що Договір він не підписував, але проти задоволення позову не заперечував.

Заслухавши пояснення Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом частини 1 статті 865 Цивільного кодексу України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За змістом частини 1 статті 866 Цивільного кодексу України, договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Відсутність у замовника цього документу не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

Судом встановлено, що 10 грудня 2013 року між Позивачем та Відповідачем був укладений Договір (підряду) на виконання робіт з виготовлення меблів по індивідуальному замовленню № 10.12.2013-1 (далі - Договір), за умовами якого Відповідач зобов'язувався протягом 45 робочих днів виготовити на замовлення Позивачеві кухонні меблі загальною вартістю 27 845 грн. (а.с. 4-8).

Крім того, судом також встановлено, що 10 грудня 2013 року Позивач частково оплатила Відповідачу замовлення на виготовлення меблів у розмірі 19 000 грн. (а.с. 8).

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статті 610 Цивільного кодексу України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частин 1-3 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Судом встановлено, що взяті на себе зобов'язання за Договором Відповідачем не виконано, у зв'язку з чим кошти у розмірі 19 000 грн., сплачених Позивачем в якості завдатку, підлягають стягненню із Відповідача на користь Позивача у судовому порядку.

Суд критично оцінює позицію Відповідача в частині щодо того, що він не підписував Договір, укладений між сторонами, оскільки жодного належного доказу ним не надано.

Крім того, за змістом частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Виходячи із вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь Позивача підлягає присудженню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

А всього із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 19 243 грн. 60 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 509, 525, 526, 530, 610, 612, 626, 865, 866 Цивільного кодексу України, керуючись статями 10, 11, 13, 57, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про повернення суми завдатку за правочином - з а д о в о л ь н и т и у повному обсязі.

Стягнути із Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) кошти у розмірі 19 243 (дев'ятнадцять тисяч двісті сорок три) гривні 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :