Справа № 415/1098/14-ц
Провадження № 6/415/37/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2014 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Мягкій І.В.,

розглянувши подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду з поданням, погодженим з виконуючим обовязки начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_3, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_2.

Згідно з вказаним поданням, на виконанні у відділі державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції знаходиться судовий наказ Лисичанського міського суду № 2-н-666/2011 від 15.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Лисичанськтепломережа» боргу на загальну суму 12139,32 грн. В обґрунтування подання державний виконавець посилається на те, що, станом на 03.03.2014 року у ОСОБА_2 існує заборгованість перед КП «Лисичанськтепломережа» у сумі 12139, 32 грн. Державний виконавець неодноразово викликав боржника до ВДВС Лисичанського МУЮ, але останній жодного разу до відділу не зявився та зобовязань, покладених на неї судовим рішенням виконано не було. У звязку з викладеним просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань відповідно до судового наказу Лисичанського міського суду № 2-н-666/2011 від 15.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Лисичанськтепломережа» боргу на загальну суму 12139,32 грн.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, до суду надала письмове клопотання про розгляд подання без участі представника ВДВС Лисичанського МУЮ у звязку з великим навантаженням у роботі.

Розглянувши вказане подання, суд вважає, що подання підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України», який регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України тощо, встановлено, що громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні зобовязання, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Крім того, слід зазначити що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

З подання державного виконавця та матеріалів доданих до нього вбачається, що у провадженні відділу ДВС Лисичанського МУЮ знаходиться виконавче провадження ВП № 29442934 про примусове виконання судового наказу 2-н-666, виданого 29.04.2011 року Лисичанським міським судом Луганської області про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь КП «Лисичанськатепломережа».

Згідно з ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Так, державним виконавцем не було надано доказів, тобто рекомендованого повідомлення відповідно до ст.31 Закону України «Про виконавче провадження», про отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження разом з викликом до відділу ДВС для дачі пояснень щодо подальшої сплати боргу.

Державний виконавець надає у якості доказів про вчинення ним дій, спрямованих на виконання судового наказу Лисичанського міського суду № 2-н-666/2011 від 15.07.2010 року акт державного виконавця від 28.02.2014 року, з якого вбачається, що державний виконавець Бібікова А.М. виходила за адресою: м. Лисичанськ, кв. Дружби народів 21/96, але двері ніхто не відчинив, майновий стан перевірити не виявилось можливим, однак в зазначеному акті за 28.02.2014 року поняті взагалі відсутні, тобто, зазначений акт є неналежним доказом.

Водночас, державним виконавцем не надано доказів про вчинення ним дій, спрямованих на виконання судового наказу Лисичанського міського суду № 2-н-666/2011 від 15.07.2010 року, щодо стягнення із заробітної плати за місцем роботи боржника ОСОБА_2 та з інших джерел її доходів.

У матеріалах доданих до подання державного виконавця є довідка з ЛКП «Бюро технічної інвентаризації» про відсутність нерухомого майна у ОСОБА_2 датована 14.11.2011 роком та відповідь на запит начальника ВРЕР м. Лисичанська, з якої вбачається, що за громадянкою ОСОБА_2 транспортні засоби не зареєстровані, датована 12.12.2011 року. Оскільки подання державного виконавця надійшло до суду 11.03.2014 року, то суд вважає зазначені докази неналежним доказом.

Також, державним виконавцем не подано будь-яких доказів, що ОСОБА_2 з ціллю ухилення від сплати аліментів збирається покинути Україну, або ж що обмеження його у виїзді за кордон буде сприяти виконанню рішення.

За таких обставин суд вважає, що подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 14, 208-210, 377-1 ЦПК України, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА