Справа №308/1962/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2014 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., при секретарі Рабош А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород подання старшого державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_1 про визначення частки у спільній сумісній власності, -

встановив:

Старший державний виконавець МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з поданням про визначення частки у спільній сумісній власності у гр. ОСОБА_2

Подання мотивує тим, що на виконанні у міському відділі державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанні виконавчого листа № 308/1962/13 від 24.04.2013 року виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про: Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, 23.07.1995 р. н. та ОСОБА_4 П В., 12.07.1996 р. н. в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. на кожну дитину, щомісячно починаючи з 06.02.2013 р. і до досягнення ними повноліття. Боржником вказане рішення не виконується. За період проведення виконавчих дій було встановлено, що квартира № 1 в будинку № 7 у військовому містечку №31 в місті Ужгороді зареєстрована за ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності.

Враховуючи викладене, для забезпечення повного і своєчасного виконання виконавчого листа № 308/1962/13 від 24.04.2013 року виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про: Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, 23.07.1995 р. н. та ОСОБА_4 П В., 12.07.1996 р. н. в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. на кожну дитину, щомісячно починаючи з 06.02.2013 р. і до досягнення ними повноліття та наявність заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 13662,7 грн. державний виконавець МВ ДВС Ужгородського МРУЮ просить визначити частки у громадянина ОСОБА_2 у квартирі № 1 в будинку № 7 у військовому містечку №31 в місті Ужгороді.

Старший державний виконавець МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_1, боржник та стягувач в судове засідання не зявилися, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином про причини неявки суд не повідомили, а тому суд розглянув подання у їх відсутності, оскільки їх неявка відповідно до ст. 379 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами

Відповідно до ст.379 ЦПК України судом вирішується питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Згідно ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на виконанні у міському відділі державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанні виконавчого листа № 308/1962/13 від 24.04.2013 року виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про: Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, 23.07.1995 р. н. та ОСОБА_4 П В., 12.07.1996 р. н. в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. на кожну дитину, щомісячно починаючи з 06.02.2013 р. і до досягнення ними повноліття. Однак, боржник не виконує покладені на нього рішенням суду обовязки, тобто рішення не виконується.

У звязку з тим, що боржник не виконує рішення суду органом ДВС було проведено ряд виконавчих дій, а саме було надіслано запити до відповідних реєструючих органів (користувачу бази даних АІС «Автомобіль», ДПС України, ПФ України, управління держземагенства в Ужгородському р-ні, державну інспекцію сільського господарства в З/о, до відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в З/о.) з метою встановлення майнового стану боржника.

Згідно довідок, які надійшли з реєструючих установ боржник розрахункові рахунки у банківських установах не має, доходи не отримує, як пенсіонер на обліку не значиться, транспортні засоби, сільськогосподарська техніка та земельні ділянки за боржником не зареєстровані, 25 вересня 2014 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою вказаною у виконавчому документі та встановлено, що рухоме майно на яке може бути звернено стягнення в рахунок погашення боргу за даною адресою у боржника відсутнє.

За період проведення виконавчих дій встановлено, що квартира № 1 в будинку № 7 у військовому містечку №31 в місті Ужгороді зареєстрована за ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності, що стверджується наявною в справі Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно №71199720 від 26.09.2014 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 5, 7 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ч. 6ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Право на звернення державного виконавця до суду із поданням про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, передбачено ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 379 ЦПК України.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів подання, жодного іншого майна за боржником не зареєстровано, державним виконавцем вжито всіх процесуальних заходів щодо встановлення майна, яким боржник одноособово володіє на праві приватної власності. Підстав для відступу від рівності часток співвласників у спільній сумісній власності на квартиру не встановлено.

Суд вважає, що для подальшого виконання рішення суду подання державного виконавця про визначення частки у спільному майні необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.370,372 ЦПК України, ст.52 ч.5 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ухвалив:

Подання старшого державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_1 про визначення частки у спільній сумісній власності - задовольнити.

Визначити належну частку майна ОСОБА_2 у квартирі № 1 в будинку № 7 у військовому містечку №31 в місті Ужгороді, яке перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 в розмірі ? частки.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6