Справа № 523/7044/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2014 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Погрібного М.О.,

При секретарі Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №14, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 (надалі державний виконавець) та просила суд, зобовязати його закінчити виконавче провадження №24923150 від 02 березня 2011 року на підставі п.6 ч.1, ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», для чого ухвалити відповідну постанову.

Свою скаргу, ОСОБА_1 у скарзі та її представник ОСОБА_3 у судовому засіданні, обґрунтовували тим, що 02 березня 2011 року, постановою державного виконавця Боржемського С.І., було відкрито виконавче провадження №24923150 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» боргу в сумы 298 212 гривень 66 копійок. 06 січня 2012 року, по вказаному виконавчому провадженню, державний виконавець Боржемський С.І. виніс постанову про повернення виконавчого листа №2-4061/10 від 10 лютого 2011 року, стягувачу АТ «УкрСиббанк» у звязку з відсутністю майна у ОСОБА_1, на яке можливо звернути стягнення та розяснено право про можливість повторного його предявлення до виконання в строк до 06 січня 2013 року

Вважають, що державний виконавець Боржемський С.І. зобов'язаний був закінчити, зазначене вище виконавче провадження на підставі п.6. ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", у звязку з закінченням строку, передбаченого законом для його виконання, про що вони подавали письмову заяву на імя державного виконавця. Однак, до теперішнього часу державний виконавець не закінчив виконавче провадження і не ухвалив про це відповідну постанову. Тому просили скаргу задовольнити.

Головний державний виконавець Боржемський С.І. в судовому засіданні із скаргою та її доводами не погодився та просив в її задоволені відмовити. При цьому він посилався на те, що при здійснені виконавчих дій по виконавчому провадженню №24923150, відкритого ним 02 березня 2011 року, на підставі виконавчого листа №2-4061/10, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 10 лютого 2011 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» боргу в сумі 298 212 гривень 66 копійок, ним, відповідно до положень п.2.ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», 06 січня 2012 року було завершено виконавче провадження з ухваленням постанови про повернення виконавчого листа стягувачу АТ «УкрСиббанк» та розяснено право на повторне предявлення виконавчого документу для виконання в строк до 06 січня 2013 року, про що були повідомлені сторони виконавчого провадження.

Завершити вказане вище виконавче провадження шляхом його закінчення, виходячи з норм п.6 ч.1 ст. 49 Закону України "Про викоанвче провадження", у нього не було ніяких підстав, оскільки строки для даного виду стягнення, по спливу яких можна було б закінчити виконавче провадження, законом не передбачені. І при повернені виконавчого документу стягувачеві, по даному виду стягнення, згідно Закону, останній не позбавлений права для повторного його предявлення в строки, встановлені Законом. А при наявності підстав, передбачених законом і про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу.

Стягувач Акціонерне Товариство «УкрСиббанк», в судове засідання не прибуло. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися, як і усі інші сторони виконавчого провадження, в порядку, встановленому законом, телефонограмою (л.с. №57). Причини неявки суду, стягувач не повідомив.

За згодою представника скаржника та державного виконавця, суд розглянув скаргу за відсутності стягувача АТ «УкрСиббанк».

Вислухав представника скаржника, державного виконавця, вивчив матеріали справи, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2010 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_4 і ОСОБА_1 солідарно було стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» борг за кредитним договором в загальній сумі 298 212 гривень 66 копійок.

За заявою стягувача, ПАТ «УкрСиббанк», Суворовським районним судом м. Одеси, 10 лютого 2011 року, було видано виконавчий лист №2-4061/10 про примусове виконання рішення суду щодо солідарного стягнення з ОСОБА_4 і ОСОБА_1, зазначеного вище грошового боргу (л.с. №4).

02 березня 2011 року, Постановою головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження №240923150 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» 298 212 гривень 66 копійок (л.с. №5).

Після проведення виконавчих дій, направлених на примусове виконання рішення суду, державним виконавцем Боржемським С.І. відповідно до положень ст. 30 ч.1, 47 ч.1, п.2 Закону України «Про виконавче провадження», 06 січня 2012 року було правомірно завершено виконавче провадження шляхом повернення виконавчого документа стягувачеві у звязку з відсутністю у боржника ОСОБА_1 майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. При цьому, на підставі ст. 47 ч.5 Закону, стягувачеві було розяснено, що повернення виконавчого документа з зазначених вище підстав, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 Закону, що в даному випадку визначалося до 06 січня 2013 року (л.с. №6).

Вказана постанова державного виконавця ніким не оспорювалася, не спростовувалася, відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», та діє по теперішній час.

Доводи скаржниці та її представника про те, що державний виконавець Боржемський С.І. зобовязаний був завершити виконавче провадження №24923150 шляхом його закінчення у звязку з закінченням строку, передбаченого Законом для відповідного виду стягнення ( ст. 49 ч.1, п.6 Закону України «Про виконавче провадження»), суд вважає не обгрунтованими та такими, що суперечать вимогам Конституції України та Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких, судові рішення, які набрали законної сили, є обовязковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі України "Про виконавче провадження", що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що при виконанні вказаного вище рішення суду про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» грошового боргу, строк його виконання, як самим судовим рішенням так і Законом не передбачений. Стягувач, не позбавлений права на поновлення строку для предявлення виконавчого документу для виконання, що передбачено ст. 371 ЦПК України, при наявності підстав для можливості стягнення заборгованості ( у разі появлення у боржника доходів або майна за рахунок яких може бути виконане рішення суду).

У звязку з вищевикладеним, а також того, що нормами ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено прийняття постанови про закриття провадження після закінчення строку на подання заяви про повторне предявлення виконавчого документа для виконання, суд вважає, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ст. ст. 383, 386, 387 ЦПК України, суд.

У Х В А Л И В

В задоволені скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 відмовити.

Копію ухвали направити Публічному акціонерному товариству «УкрСиббанк».

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її проголошення та/або з дня отримання повного тексту ухвали.

Суддя: