УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту, -

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись у суд із заявою про встановлення факту неправдивої цієї інформації, яка була поширена у статтях під назвами «В Харькове коррупция продолжает «цвести и пахнуть» та «Харьков криминальный: юридическое освящение коррупции» в мережі Інтернет на сайті «Аргумент».

В обґрунтування поданої заяви посилаються на те, що у двох статтях опублікованих в мережі Інтернет на сайті «Аргумент» опубліковані дві статті, поширена інформація відносно заявників, яка не відповідає дійсності, порушує права, свободи, ганбить честь, гідність та ділову репутацію заявників.

Оскільки встановити автора стаття та власника веб-сайту не можливо заявники посилаючись на розяснення Постанови Пленуму, просить встановити факт, що інформація є неправдива.

Відповідно до ч.1 ст. 258 ЦПК України У заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

Подана заява не відповідає вимогам ст. 258 ЦПК України, зокрема в ній не зазначено з якою метою заявникам потрібно встановлення факту, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, а також докази, що підтверджують факт неправдивої інформації.

Також в просильній частині заяви відсутнє зазначення, яка саме інформація в опублікованих статтях є неправдивою.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що дійсно , згідно розяснень які містяться в п.13 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Така заява розглядається за правилами, визначеними розділом IV ЦПК.

Між тим, заявниками не надано доказів того, що ні автора статті, ні власника веб-сайту встановити не можливо. Той факт, що на самому сайті де розміщенні статті не вказаний власник веб-сайту, ще не свідчить про те, що він не підлягає встановленню, оскільки відсутні докази звернення заявників до відповідно адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет (ч.3 ст. 56 Закону України «Про телекомунікації»). Між тим, від вказаної інформації залежить порядок розгляду заяви та коло осіб, які повинні приймати участь у справі.

Враховуючи вищезазначене заява підлягає залишенню без руху для виправлення недоліків заяви.

Керуючись ст.ст. 121, 235,258 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту, залишити без руху надавши позивачу строк для виправлення недоліків, шляхом надання безпосередньо до суду протягом трьох днів з дня отримання ухвали, належним чином оформленої заяви (для суду та для зацікавлених осіб) із зазначенням: мети встановлення факту, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт, докази, що підтверджують факт неправдивої інформації, перелік інформації яку заявники просять визнати неправдивою, а також докази, що підтверджують відсутність власника веб-сайту.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бородіна Н.М.