Провадження № 2/161/5234/14
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді - Пахолюка А.М.

при секретарі - Ковальчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3.

Після смерті матері відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Позивач є спадкоємцем першої черги та прийняла спадщину, шляхом вступу у користування спадковим майном, так як на момент смерті проживала однією сім'єю з матір'ю. На даний час позивач подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що спадкодавцем не проведена державна реєстрація прав на нерухоме майно.

Просить суд, визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: вищезазначений житловий будинок з надрівними будівлями та спорудами.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, по невідомим суду причинам, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності. Просив суд позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві

Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоч був повідомлений про час та місце слухання справи, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 (а.с. 9).

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя отримала у безстрокове користування згідно договору земельну ділянку площею 600 кв.м. по АДРЕСА_1, на якій нею, у відповідності до вимог закону збудовано житловий будинок, що 24.10.1960 року був зданий в експлуатацію та в подальшому добудований у 1993 році (а.с. 6-7, а.с. 13-22, а.с. 38, а.с. 41-46 оглянутої судом інвентаризаційної справи № 25894 від 15.10.1960 року).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 в порядку ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 оскільки, фактично вступила у володіння та управління спадковим майном та подала державній нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 44-58). Інших спадкоємців немає.

Таким чином, ОСОБА_1 як спадкоємцю ОСОБА_3, належить спадкове майно - вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами.

Наявність спірного майна в натурі підтверджена технічним паспортом (а.с. 14-18) на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що позивач належним чином зареєструвати право власності не має можливості так як спадкоємцем не була проведена державна реєстрація прав на нерухоме майно, про що державним нотаріусом винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.21).

Із матеріалів інвентаризаційної справи № 25894 на вищезазначене майно, вбачається що спадкодавцем було проведене самочинне будівництво господарських будівель, а саме гаража (В-1) та гаража (Г-1) (а.с. 0 оглянутої судом інвентаризаційної справи № 25894 від 15.10.1960 року).

Відповідно до роз?яснень, викладених у в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, слідує, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в частині позовних вимог, щодо визнання права власності на надвірні будівлі і споруди, а саме: гараж (В-1), гараж (Г-1), слід відмовити.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_3, яка прийняла спадщину, то суд прийшов до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на спадкове майно -житловий будинок (А-1), прибудову (а), ганок (а1), прибудову (а2), ганок (а3), літню кухню (Б-1), хлів (б) по АДРЕСА_1.

На підставі наведеного, та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. ст. 391, 392 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на житловий будинок (А-1), прибудову (а), ганок (а1), прибудову (а2), ганок (а3), літню кухню (Б-1), хлів (б), що розташовані по АДРЕСА_1

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк