Справа № 182/2843/14-ц
Провадження № 2/0182/2289/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01.08.2014 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Рунчевої О.В.

при секретарі: Снєгульській В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини.

06 березня 2013 року він домовився з приватним підприємцем ОСОБА_2 - надалі відповідач, про придбання нерухомості, а саме: 52/156 частини нежитлових приміщень котельні і теплого переходу, які розташовані по АДРЕСА_1 за ціною 60 500 грн.

Згідно домовленості, він 06.03.2013 року передав відповідачу обговорену суму, про що останній написав йому розписку та передав ключі до вищевказаних приміщень. Оформити нотаріально Договір купівлі - продажу вони домовилися у найближчий строк, але не пізніше 25.03.2013 року.

У порушення домовленостей відповідач до нотаріальної контори так і не з'явився.

У 2013 році він був змушений звернутися до суду із заявою про визнання договору купівлі - продажу дійсним.

25.04.2013 року рішенням Нікопольського міськрайонного суду його позовні вимоги були задоволені.

У лютому місяці 2014 року Нікопольська міжрайонна прокуратура Дніпропетровської області, подала апеляційну скаргу на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.04.2013 року.

Апеляційний суд Дніпропетровської області 10.04.2014 року задовольнив апеляційну скаргу Нікопольської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області та рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2013 року скасував та ухвалити нове рішення, яким відмовив йому у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Він звернувся до відповідача з вимогою повернути йому кошти отримані за продаж не житлового приміщення, але відповідач відмовився. Укладати нотаріально договір купівлі-продажу також відмовляється.

Приміщення знаходилося в аварійному стані тому він був змушений зробити ремонт .

З квітня місяця 2013 року він почав робити ремонт у приміщенні, а саме обшив стіни гіпсокартоном та пластиком, встановив решітки на вікнах, забетонував підлогу на що, витратив 11 704 грн. 89 коп.

Просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 60 500 грн.00 коп., та витрати на ремонт приміщення у розмірі 11 704 грн. 00 коп., судові витрати у розмірі 722 грн. 05 коп.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву у якій просить справу слухати у її відсутність. Проти позову не заперечує.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Як встановлено в судовому засіданні, 06.03.2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу 52/156 частин нежитлових будівель котельні Г і теплого переходу Ч, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

За цим договором позивач передав відповідачеві 60 500 грн. (а.с.5). та отримав від відповідача ключі від нежитлових будівель у яких почав робити косметичний ремонт.

Позивач неодноразово звертався до відповідача, посвідчити нотаріально укладений між ними договір купівлі-продажу від 06.03.2013 року не житлових будівель, але відповідач до нотаріуса жодного разу не з'явився, посилаючись на свою зайнятість, у зв'язку з цим, позивач був змушений звернутися до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 25.04.2013 року позовні вимоги позивача були задоволені (а.с.4).

10.04.2014 року апеляційний суд Дніпропетровської області рішення Нікопольського міськрайонного суду від 25.04.2013 року скасував та ухвалив нове рішення, яким відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог (а.с.8). До теперішнього часу договір купівлі-продажу не житлових будівель між сторонами не укладено, оскільки ОСОБА_2 відмовився від укладання угоди. Згідно ст.. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами та посвідченого нотаріально.

Оскільки договір купівлі-продажу 52/156 частини нежитлових приміщень котельні і теплого переходу в установленому законом порядку між сторонами укладено не було, то передана ОСОБА_1 сума в розмірі 60 500 грн. є авансом та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача вартості безпідставно набутого майна, виходить із викладених позивачем у позові обставин справи і вбачає, що дані правовідносини випливають із зобов'язань в зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, тобто регулюються ст. 1212 ЦК України, згідно вимог якої, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Загальна сума вартості безпідставно набутого майна, яку суд вважає доведеним, складається 11 704,00 грн. (а.с.5-7).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі у розмірі 722 грн. 05 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 570, 1212 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 авансову суму у розмірі 60 500 грн. (шістдесят тисяч п'ятсот грн.) вартість безпідставно набутого майна в розмірі 11 704 грн. 00 коп. ( одинадцять тисяч сімсот чотири грн. 00 коп.) , а всього 72 204 грн. 00 коп. ( сімдесят дві тисячі двісті чотири грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 722 грн. 05 коп. (сімсот двадцять дві грн. 05 коп.).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: О. В. Рунчева