Справа № 645/5690/14-ц
Провадження № 2-з/645/108/14
УХВАЛА

Іменем України

04 серпня 2014 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Алтухова О.Ю., розглянувши заяву про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики ,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в сумі 310 240,00 грн. та моральної шкоди в сумі 1 000,00 грн.

Одночасно із позовом до суду подано заяву про забезпечення позову та накладення арешту на все майно, що належить відповідачу ОСОБА_2

Провадження у справі відкрито 04 серпня 2014 року.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Окрім того, суд повинен брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, оскільки позивачем не зазначені відомості потрібні для забезпечення позову (п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

Так, позивач у своїй заяві не вказав конкретне майно, належне відповідачу, на яке він просить накласти арешт та не надав доказів на підтвердження права власності відповідача на вказане майно.

Окрім того, в порушення вимог ч. 4 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України, суд, установивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, повертає її заявникові, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, 153 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що після усунення обставин, які стали підставою для повернення заяви він не позбавлений права звернутися до суду із заявою про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: