Справа № 478/2037/13-ц Провадження №2/478/34/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2014 року. Казанківський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Біцюка А.В.,

за участю

секретаря Ломаги Н.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в смт. Казанка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до приватного підприємства Агротех Казанківського району Миколаївської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до ПП Агротех Казанківського району Миколаївської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, просила визнати договір оренди земельної ділянки, площею 9,73 га, яка належить ОСОБА_3, недійсним, в тому числі з тих підстав, що порушено вимоги ст.15 Закону України Про оренду землі, а саме: відсутні невід'ємні частини договору акт визначення меж в натурі, план-схема земельної ділянки, акт приймання передачі, кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень та обтяжень та встановлених сервітутів.

25 грудня 2013 року Верховним судом України зроблено наступний правовий висновок (справа № 6-94 цс 13): Виходячи з того, що відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України та статті 3 Цивільного процесуального кодексу України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен встановити чи дійсно порушуються права орендодавців у звязку з відсутністю в договорах оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-ХІV Про оренду землі, визначити істотність цих умов, а також зясувати у чому саме полягає порушення їхніх законних прав.

Вищевказаний висновок відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують в своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норма права, та для всіх судів України.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК 4. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 195 ЦПК встановлено, що Якщо під час ухвалення рішення виникає потреба з'ясувати будь-яку обставину шляхом повторного допиту свідків або вчинення іншої процесуальної дії, суд, не ухвалюючи рішення, постановляє ухвалу про поновлення судового розгляду.

Враховуючи, що зазначений правовий висновок стосується предмету доказування по справі що розглядається і зроблений вже після початку розгляду справи по суті, а також обов'язок суду сприяти сторонам у здійсненні їх прав, необхідно вчинити наступні процесуальні дії: роз'яснити представнику позивача про наявність вказаного правового висновку та його значення, роз'яснити про необхідність зазначення в чому саме полягає порушення прав позивача внаслідок існування обставин вказаних в позові та надати докази, якими це підтверджується, надати час позивачу (його представнику) для цього.

Керуючись ст. ст. 10, ч.2 ст.195, 208-210 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Поновити судовий розгляд у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: