Провадження 4-с/554/81/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Материнко М.О.,

при секретарі Жданову Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу Виконавчого комітету Полтавської міської ради на дії Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Полтавській області та старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1, за участю стягувача ОСОБА_2, про скасування постанови від 07.08.2014 року про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій прохав визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 від 07.08.2014 р. про накладення на виконавчий комітет Полтавської міської ради штрафу у розмірі 1360,00 грн. за невиконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2006 р. про зобовязання виконавчого комітету Полтавської міської ради у трьохмісячний термін надати ОСОБА_3 на склад сімї з двох осіб житлове приміщення у відповідності з нормами житлового законодавства в порядку черговості.

На підтвердження своїх вимог вказував, що 11.08.2014 р. до виконавчого комітету Полтавської міської ради надійшла постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 від 07.08.2014 р. про накладення на виконавчий комітет Полтавської міської ради штрафу у розмірі 1360,00 грн. за невиконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2006 р. про зобовязання виконавчого комітету Полтавської міської ради у трьохмісячний термін надати ОСОБА_3 на склад сімї з двох осіб житлове приміщення у відповідності з нормами житлового законодавства в порядку черговості.

Вважає, що дії державного виконавця по винесенню постанови є незаконними, а постанова прийнята з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Житлового Кодексу УРСР і підлягає скасуванню.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2006 р. було в повному обсязі задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до виконавчого комітету Полтавської міської ради про покладання обовязку по наданню житла.

Зобовязано виконавчий комітет Полтавської міської ради у трьохмісячний термін з дня ухвалення цього рішення надати ОСОБА_3 на склад сімї з двох осіб житлове приміщення у відповідності з нормами житлового законодавства України.

Вказане рішення було оскаржено виконавчим комітетом Полтавської міської ради в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 16.01.2007 р. рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2006 р. змінено - виключено з резолютивної частини рішення суду слова «з дня ухвалення цього рішення» та доповнено резолютивну частину рішення суду після слова «України» словами «в порядку черговості».

Приймаючи вказане рішення суд апеляційної інстанції вказав на необхідність дотримання принципу черговості при наданні житла.

Так, у мотивувальній частині рішення Апеляційного суду Полтавської області від

16.01.2007р. зазначено, що згідно з вимогами статті 45 Житлового кодексу України та п. п. 38, 39 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень (затверджені постановою Ради Міністрів ІРСР і Укрпрофради від 11.12.1984р. № 470) особи забезпечуються житлом в порядку черговості.

Вказівка суду на трьохмісячний строк забезпечення житлом з дня ухвалення рішення суду, порушує принцип черговості забезпечення житлом та права інших пільговиків, які мають такі ж,самі пільги і перебувають на тій самій черзі.

Рішення суду не повинно порушувати права та обовязки інших пільговиків які перебувають в черзі перед позивачем - ОСОБА_2.

Крім того, згідно статті 51 Житлового кодексу України жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів.

Громадською комісією з житлових питань при виконавчому комітеті міської ради від 13.06.2007 р. (п. 6.1 протоколу засідання комісії) на виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 16.01.2007 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Полтавської міської ради про покладення обовязку по наданню житла, враховуючи норми житлового законодавства щодо дотримання черговості (п. 38 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP» та ст. 43 Житлового кодексу України) ухвалено надати гр. ОСОБА_2 жиле приміщення на склад сімї з двох осіб у відповідності з нормами житлового законодавства згідно з чергою у списку даної пільгової категорії громадян.

Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 22.06.2007 р. № 141 затверджено протокол № 4 засідання громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті міської ради від 13.06.2007 p..

Вказане рішення міськвиконкому та протокол засідання громадської комісії з житлових питань не скасовані та залишилися чинними.

Незважаючи на чинність вищезазначеного рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради та вчинені міськвиконкомом дії щодо виконання рішення суду стосовно надання житла ОСОБА_2 в порядку черговості постановою державного виконавця Пецяк Л.В. від 07.08.2014 р. за невиконання рішення, що зобовязує боржника вчинити певні дії, накладено штраф у розмірі 1360,00 грн.

При винесенні постанови про накладення штрафу державним виконавцем не були перевірені вказані обставини, які підтверджують вчинення дій виконавчим комітетом Полтавської міської ради спрямованих на виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2006 р. щодо надання житла ОСОБА_2 в порядку черговості.

Дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 JI. В. вчинені всупереч ст. ст. 43, 45 Житлового Кодексу УРСР та обставинам вставленим рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 16.01.2007 p., оскільки початок перебігу трьохмісячного строку на протязі якого виконавчий комітет Полтавської міської ради зобовязаний надати житло ОСОБА_2, враховуючи принцип черговості надання житла, має відраховуватись з моменту, коли ОСОБА_3 буде перебувати першим у списку даної пільгової категорії громадян.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказана правова норма кореспондується з ч. З ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

В той же час, враховуючи вимоги державного виконавця, виконання рішення суду по наданню житла ОСОБА_2 з дотриманням принципу черговості, визначеного Житловим кодексом України та рішенням Апеляційного суду Полтавської області від р. 16.01.2007 р. є неможливим з огляду на перебування перед ОСОБА_2 в черзі на отримання житла інших осіб. На даний час, ОСОБА_3 перебуває у списку військовослужбовців, звільнених у запас або у відставку за станом здоровя, віком або скороченням штатів під № 37 складом сімї 2 особи.

В межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2- 4926/06 виконавчим комітетом Полтавської міської ради було вжито всіх передбачених законом заходів спрямованих на виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2006 р..

При цьому, необхідно зазначити, що повноваження виконавчого комітету Полтавської міської ради обмежуються прийняттям рішення від 22.06.2007 р. № 141, яким затверджено протокол № 4 засідання громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті міської ради від 13.06.2007 р. до часу, коли ОСОБА_3 буде перебувати під № 1 у пільговому списку військовослужбовців, звільнених у запас або відставку станом здоровя, віком або скороченням штатів, які перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов при виконавчому комітеті Полтавської міської ради.

Вчинення міськвиконкомом будь-яких інших дій спрямованих на надання житлового приміщення ОСОБА_2 без врахування прав осіб, які перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов (зокрема у пільговому списку осіб), було б грубим порушенням вимог чинного законодавства, в тому числі вимог статті 45 Житлового Кодексу України.

Вказані обставини також встановлені ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.07.2013 р. у справі № 4-с/554/151/2013.

Крім того, ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 18.06.2014 року за заявою виконавчого комітету Полтавської міської ради про роз'яснення рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2006 року встановлено, що змінюючи рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2006 року апеляційним судом Полтавської області в мотивувальній частині свого рішення чітко викладено ту обставину, що ОСОБА_3 має право на забезпечення житлом з дня постановления на квартирну чергу в порядку черговості.

Таким чином, зі змісту рішення апеляційного суду Полтавської області від 16.01.2007 р. чітко вбачається, що виконавчий комітет Полтавської міської ради зобов'язаний забезпечити ОСОБА_2 житлом протягом трьох місяців в порядку черговості.

Встановлення головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 зобовязання боржника виконати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2006 р. негайно є порушенням порядку виконання, встановленого даним рішенням, а саме з обовязковим дотриманням принципу черговості і порушує вищезазначені норми матеріального права.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до ч.І ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 67 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що держава фінансово забезпечує здійснення органами місцевого самоврядування наданих законом повноважень органів виконавчої влади у повному обсязі за рахунок закріплення за відповідними місцевими бюджетами джерел доходів бюджету, надання трансфертів з державного бюджету, а також передання органам місцевого самоврядування відповідних об'єктів державної власності.

На час прийняття рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2006 р. та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 16.01.2007 р. була чинною Програма забезпечення житлом військовослужбовців, звільнених в запас або відставку, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.1999 № 114. (Постанова втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 704).

Ця Програма була розроблена з метою розв'язання проблеми забезпечення житлом військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, в тому числі тих, що підлягають відселенню із закритих та віддалених від населених пунктів військових містечок, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов і надання житлових приміщень та перебувають на квартирному обліку у виконавчих органах місцевих рад.

Джерелом фінансування будівництва квартир для звільнених військовослужбовців є субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на будівництво та придбання житла для військовослужбовців, учасників бойових дій в Афганістані та воєнних конфліктів у зарубіжних країнах, членів сімей військовослужбовців, що загинули під час виконання ними службових обов'язків, а також для військовослужбовців, звільнених у запас або відставку за станом здоров'я, віком, вислугою років та у зв'язку із скороченням штатів, які перебувають на квартирному обліку за місцем проживання.

Розділом 3 Програми було передбачено, що виконавцями програми, зокрема, є органи місцевого самоврядування, які ведуть квартирний облік звільнених військовослужбовців, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов і надання житлових приміщень, проводять їх перереєстрацію, здійснюють розподіл та надання відповідно до законодавства житла, сприяють індивідуальному житловому (кооперативному) будівництву, розробляють плани розподілу житлової площі, що вводиться в експлуатацію в поточному році, організовують роботу громадських комісій з житлових питань, до складу яких включаються уповноважені представники Держкомветеранів та громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання захисту прав звільнених військовослужбовців.

З наведених норм законодавства слідує, що виконавчий комітет Полтавської міської ради наділений повноваженнями забезпечити житлом ОСОБА_2 виключно у порядку черговості та рахунок коштів державного бюджету, що і стало підставою для звернення до суду з скаргою.

ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, прохав провадження по скарзі закрити, на підставі того. Що скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Неявка сторін, як розяснено абз. 19 п. 10 ОСОБА_4 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.01.2013 року № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.07.2014 року було винесено постанову про накладення штрафу на Виконавчий комітет Полтавської міської ради в розмірі 680 грн. (а.с.12).

07.08.2014 року було винесено постанову про накладення штрафу на Виконавчий комітет Полтавської міської ради за невиконання рішення суду у розмірі 1360,00 грн. (а.с.11).

Відповідно до ч.1 ст. 89 Закону «Про виконавче провадження», У разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до п.18. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 №6, за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно ізЗаконом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

Вищий адміністративний суд України стосовно питання підсудності справ щодо оскарження рішень, дій або'бездіяльності органів державної виконавчої служби виклав свою позицію у листі № 1276/10/13-09 від 28.09.2009 р..

Відповідно до статті 383 Цивільного процесуального кодексу України 2004 року, який набрав чинності з 1 вересня 2005 року, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Зі змісту цієї процесуальної норми випливає, що. в порядку цивільного судочинства розглядаються скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, яке прийнято після 1 вересня 2005 року за правилами Цивільного процесуального кодексу України 2004 року.

Що ж до скарг на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби під час виконання судових рішень, прийнятих відповідно до Цивільного процесуального кодексу України 1963 року, то такі скарги повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається з постанови про накладення штрафу від 21.07.2014 року, державний виконавець, наклавши штраф, не зазначив новий строк для виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі.

Виходячи зі змісту наведених норм накладення штрафу у подвійному розмірі можливо за умови повторного невиконання рішення суду у строки, визначені державним виконавцем.

Отже, державний виконавець, не визначивши у постанові від 21.07.2014 року новий строк для виконання рішення суду, піддав штрафу боржника безпідставно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 6,11, 17, 35, 45, 46, 52, 57, 85 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 208-210, 383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Виконавчого комітету Полтавської міської ради на дії Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Полтавській області та старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1, за участю стягувача ОСОБА_2, про скасування постанови від 07.08.2014 року про накладення штрафу задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 від 07.08.2014 р. про накладення на виконавчий комітет Полтавської міської ради штрафу у розмірі 1360,00 грн. за невиконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2006 р. про зобовязання виконавчого комітету Полтавської міської ради у трьохмісячний термін надати ОСОБА_3 на склад сімї з двох осіб житлове приміщення у відповідності з нормами житлового законодавства в порядку черговості.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.О. Материнко