РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2014 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Фазикош О.В., при секретарі Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що 31 серпня 2006 року позивач уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2. Від даного шлюбу у подружжя народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає з позивачем та перебуває на її утримані. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, так як вони люди різних характерів між ними постійно виникали сварки, під час яких відповідач постійно проявляв до позивача неповагу, всіляко ображає її та наносив побої. У питаннях пов'язаних з веденням домашнього господарства, використання коштів, виховання дитини, сторони не знаходять спільної мови. Відповідач останнім часом неадекватно поводиться по відношенню як до позивача так і до спільної неповнолітньої дитини, проявляє агресію та виражається нецензурними словами. Постійно нехтує сімейними цінностями, з вини відповідача між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає спільна дитина, що тяжким чином впливає на її психологічний стан та кожен раз спричиняє позивачу та дитині душевні страждання. Постійні конфліктні ситуації негативно позначаються на психологічному кліматі сім'ї які і привели до розладу та фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час, фактично проживання позивача однією сім'єю з відповідачем є припиненим. За таких обставин сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем стали неможливими. А отже, враховуючи наведене позивач просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 31 серпня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №515; неповнолітню дитину ОСОБА_3 залишити проживати з ОСОБА_1; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, окрім цього уточнила позовні вимоги та просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, позовні вимоги у частині стягнення аліментів просила залишити без розгляду. Ухвалою суду позовні вимоги в цій частині були залишені без розгляду.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 31 серпня 2006 року встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 515.

Згідно копії свідоцтва про народження від 13.03.2007 року серії НОМЕР_2, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3, батьками якої записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, тобто даний шлюб існує тільки формально.

За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам.

Керуючись ст.ст. 10, 57-59, 62, ч. 4, ст. 174, 209, 213, 215-218, ЦПК України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24, ст.ст. 110, 112, 160 СК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що був укладений 31 серпня 2006 року, та який зареєстрований у відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 515 - розірвати.

Дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом з матір'ю - ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.