Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2-1609/11 Головуючий у 1-й інст. Зайцев А. В.
Категорія 59 Доповідач Зарицька Г. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Коломієць О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України

за апеляційною скаргою начальника відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 листопада 2014 року

встановила:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 листопада 2014 року у задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовлено.

В апеляційній скарзі начальник відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції просить ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення подання. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Частиною 1 статті 377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Так, п. 5 ст. 6 вказаного Закону передбачено, що підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон може бути ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Положеннями розділу XI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Подання повинно містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України „Про виконавче провадження", відповідно до якої боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, тощо.

Як видно з матеріалів справи, на виконанні у відділі державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2-1609, виданий 17.07.2012 р. Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 в розмірі 400 грн щомісячно, починаючи з 23.03.2011 року і до досягнення нею повноліття (а.с. 175).

За довідкою-розрахунком відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції від 28.10.2014 р. за №20/419 станом на 01.10.2014 р. заборгованість ОСОБА_1 по аліментах за 41 місяць становить 17 200 грн (а.с. 176).

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Шеремет В.М. від 15.08.2012 року відкрито виконавче провадження по виконанню вказаного виконавчого документа (а.с. 177).

З метою виконання виконавчого листа № 2-1609 від 17.07.2012 р. державним виконавцем було здійснено виїзд за місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 по АДРЕСА_1, проте встановлено, що останній за вказаною адресою не проживав і не проживає, про що складено відповідний акт державного виконавця від 12.12.2012 р. (а.с. 84).

Актами державного виконавця від 07.11.2012 р. та 10.01.2013 р. встановлено, що боржник ОСОБА_1 також був відсутній за іншими відомими адресами проживання, а саме по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 (а.с. 86).

На підставі подання начальника відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.03.2013 р. ОСОБА_1 було оголошено у розшук (а.с. 90).

Проте, як видно з апеляційних скарг та заяви ОСОБА_1 від 25.06.2013 р. про перегляд заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.05.2012 року, останній вказував місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 98, 114, 131).

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 19 серпня 2013 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без руху та надано строк для сплати судового збору в розмірі 172,05 грн.

Копію вказаної ухвали ОСОБА_1 отримав 05.10.2013 р., проте вимоги суду не виконав і ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 21 жовтня 2013 р. апеляційна скарга повернута заявнику (а.с.145-146).

Достовірно знаючи, що рішення суду про стягнення з нього аліментів на неповнолітню дитину набрало законної сили, ОСОБА_1 на попередження старшого державного виконавця Шеремет В.М. від 23.06.2014 р. та від 09.09.2014 р. про необхідність погасити заборгованість по аліментах, не реагував, від отримання рекомендованих листів, направлених відділом державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції на його адресу: АДРЕСА_1, відмовлявся (а.с.182-184).

Відмовлявся боржник і від отримання рекомендованої кореспонденції, направленої на його адресу апеляційним судом Житомирської області при розгляді даної справи. Рекомендовані листи двічі поверталися до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 200-206). Лише телефонограмою від 12.12.2014 р. боржник був повідомлений про час і місце розгляду справи, однак до суду так і не з'явився.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, свідчать про те, що боржник ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.05.2012 року.

За таких обставин, ухвала суду, відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової про задоволення подання.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу начальника відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції задовольнити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 листопада 2014 року скасувати і постановити нову.

Подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до моменту погашення ним заборгованості по аліментах, стягнутих рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 травня 2012 року.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: