АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц-791/2830/2014 р. Головуючий в І інстанції: Венглєвська Н.Б.
Категорія: 30 Доповідач: Полікарпова О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця 15 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1
СуддівОСОБА_2
ОСОБА_3
При секретаріОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 24 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення судових витрат та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2014 року позивач звернулася до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що в липні 2013 року ОСОБА_5 подано позов до ОСОБА_6 про відшкодування витрат на будівництво, яке він здійснював, проживаючи в будинку №161 в м. Генічеську по проспекту Миру, власником якого є позивач. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 09 липня 2013 року, яке ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 13 листопада 2013 року залишено без змін, у задоволенні позову відмовлено. У звязку із розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції позивачем понесені судові витрати у сумі 3555,25 грн., що підтверджується актом виконаних робіт та квитанцією про сплату коштів адвокату, які включають витрати на правову допомогу, вартість проїзду адвоката та проїзду свідків. Окрім того, їй завдано моральну шкоду у вигляді психологічних і моральних страждань, а також нервових розладів, які негативно вплинули на стан її здоровя. Під час розгляду справи питання про стягнення судових витрат не ставила, а тому звернулася до суду з окремою позовною заявою, в якій просить суд стягнути на її користь з ОСОБА_5 матеріальну шкоду у вигляді понесених судових витрат у розмірі 3555,25 грн. та відшкодувати моральну шкоду в сумі 15000 грн.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 24 липня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 3555, 25 грн. і в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди - 1000 грн. та судові витрати у даній справі в сумі 360 грн., а всього 4915, 25 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подав на нього апеляційну скаргу і, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив рішення суду скасувати і провадження у справі закрити.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення вимогам закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що за рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 09 липня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування витрат на будівництво відмовлено. Питання щодо розподілу судових витрат до ухвалення судового рішення не ставилось і докази не надавались. У даній справі позивачка ставить питання про відшкодування судових витрат, які безпідставно визначає як матеріальну шкоду.

Виходячи з вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать:

1) витрати на правову допомогу;

2) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду;

3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз;

4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи;

5) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Виходячи з аналізу ст.84 та 88 ЦПК України та ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно положень ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Статтею 8 Закону України „Про державний бюджет України на 2013 рік" установлено у 2013 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 01 січня 2013 року на рівні 1147 грн.

Судом встановлено, що при розгляді справи в суді першої інстанції за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування витрат на будівництво адвокат ОСОБА_7 приймала участь у судовому засіданні загалом 3 години, що підтверджується протоколами судових засідань від 30.04.2013 року, 17.06.2013 року, 27.06.2013 року, які знаходяться у первинній справі, інші 3 години нею витрачено на підготовку заперечень по справі.

Відповідно до акту виконаних робіт ОСОБА_6 сплатила адвокату ОСОБА_7 на підставі договору 3555, 25 грн., куди входять плата за представництво інтересів в суді - 2000 грн., витрати на переїзд до місця судових засідань (вартість бензину) 1346, 21 грн., витрати на виготовлення ксерокопії документів 44,40 грн., відправлення телеграми з повідомленням -44, 64 грн., судовий збір за клопотання про виклик свідків у розмірі 120 грн. (а.с. 3).

Колегія суддів вважає, що розмір компенсації витрат на правову допомогу, який підлягає відшкодуванню ОСОБА_6 становить 2120 грн. При цьому виходить із розрахунку 40% від мінімальної заробітної плати при затраченому адвокатом часі 6 годин (1147 грн. х 40% : 100% = 458 грн. 80 коп. за 1 годину). Крім того, відшкодуванню на користь ОСОБА_6 підлягають судові витрати по справі, які полягають у сплаті судового збору в сумі 120 грн. за забезпечення доказів.

Рішення суду першої інстанції в цій частині є правильним і доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Разом з тим, не можна погодитись з рішенням суду в частині стягнення витрат, понесених ОСОБА_6 на оплату проїзду адвоката до місця розгляду справи на власному транспорті.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 85 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять.

Інструкція про службові відрядження в межах України та за кордон, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року № 59, передбачає, що витрати на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі з урахуванням усіх витрат, пов'язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті.

Таким чином, рішення суду про стягнення з ОСОБА_5 витрат позивачки на проїзд адвоката до місця розгляду справи на приватному транспорті не ґрунтується на законі. Тим більш, в матеріалах справи відсутнє обґрунтування та розрахунок цих витрат, з урахуванням відстані між населеними пунктами та норм витрат пального.

Також не передбачено цивільно-процесуальним законом відшкодування стороні, на користь якої постановлено судове рішення витрат на виготовлення ксерокопії документів та на повідомлення суду про неможливість прибути у судове засідання.

Колегія суддів не може погодитись і з висновком суду в частині стягнення з відповідача 1000 грн. на рахунок моральної шкоди.

Як розяснено у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, причинного звязку з протиправними діями заподіювача і вини останнього.

Позивачкою не доведено у судовому засіданні наявність спричиненої їй моральної шкоди, також колегія суддів не вбачає будь-яких протиправних дій відповідача, оскільки право особи на звернення до суду за захистом своїх прав гарантовано Конституцією України.

Отже позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Судові витрати у даній справі підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог. Оскільки за попередньою справою підлягають стягненню судові витрати в сумі 2120 грн, то витрати, понесені у даній справі підлягають стягненню в сумі 212 грн. Загальна сума судових витрат, які підлягають стягненню складає 2332 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.303, 307,309 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 24 липня 2014 року скасувати і ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судові витрати по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування витрат на будівництво в сумі 2120 грн. та судові витрати у даній справі в сумі 212 грн.

У задоволенні позову про відшкодування на її користь моральної шкоди відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді