№ 207/5047/14-ц
№ 2/207/2082/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Тюлюнової В.Г.

при секретарі Куцевол Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпродзержинську справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Бар`єр» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та заподіяної моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В:

06.11.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Бар`єр», в якій посилається на те, що з 14.03.2001 року перебувала в трудових відносинах з підприємством. 16.07.2014 року була звільнена з роботи за згодою сторін ч.1 ст. 36 КЗпП України. У день звільнення була на роботі, але заборгованість по заробітній платі 24757,70 грн. їй не біла виплачена. В судовому засіданні позивачка уточнила свої вимоги і просила також стягнути з підприємства на свою користь середній заробіток за весь час затримки виплат всіх сум, що належать їй від підприємства на день звільнення 16.07.2014 року, 326 грн. 24 коп., а також моральну шкоду в розмірі 5000 грн., тому що вона є одинокою матір`ю. Невиплата заробітної плати на момент звільнення позбавила її можливості оздоровити малолітню дитину в літній період, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, і вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя. З моменту звернення її до суду пройшов місяць, з моменту звільнення декілька місяців, а підприємство навіть частково не виплатило їй гроші.

Представник Державного підприємства «Бар`єр» по довіреності, виданій директором підприємства Плєшаковим А.О., Черненко Т.Б., підтвердила, що заборгованість підприємства з заробітної плати перед позивачкою складає 24757,70 грн., а середньоденна плата за два місяці 326,24 грн. Але відсутня вина підприємства за несвоєчасну виплату заробітної плати, тому треба залишити без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засідання встановлено. ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з Державним підприємством «Бар`єр» з 14.03.2001 року. Була прийнята на посаду економіста (наказ по підприємству № 4 л/с від 14.03.2001 року) і звільнена 16.07.2014 року за згодою сторін, ч.1 ст. 36 КЗпП України (наказ по підприємству № 58/ос від 16.07.2014 року). ОСОБА_1 пояснила, що в день звільнення вона була на роботі, але заборгованість по заробітній платі їй не була виплачена 16.07.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення

Згідно з ч.1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно довідки про заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1, наданої ДП «Бар`єр» в судове засідання 05.12.2014 року, заборгованість заробітної плати за квітень-липень 2014 року складає 24757,70 грн., а середньоденна заробітна плата за останні два місяці травня-червня 2014 року становила 326 грн. 24 коп.

Підприємство ні в день звільнення 16.07.2014 року, ні при зверненні ОСОБА_1 в суд з позовною заявою про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 06.11.2014 року гроші позивачці не виплатило і продовжує ухилятись від їх виплати, посилаючись на відсутність коштів на підприємстві, незважаючи на те, що сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності і обов`язку наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок на підставі ст. 117 КЗпП України стягнути на користь працівника середнього заробітку за весь період затримки розрахунку.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, і вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

ОСОБА_1 має статус одинокої матері і виховує малолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв`язку з невиплатою їй заробітної плати, вона не мала можливості створювати собі та малолітній дитині необхідні умови для життя, змушена була брати кошти в борг у своїх знайомих. Через неможливість повернути борги вчасно, втратились нормальні життєві зв`язків зі знайомими, що привело до моральних страждань, тому суд вважає необхідним стягнути з підприємства на користь позивачки моральну шкоду у розмірі 2000 грн., відмовивши в задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 3000 грн.

При зверненні до суду з позовною заявою про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору. Суд задовольнив її вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тому згідно з вимогами ст.. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», вважає необхідним стягнути з ДП «Бар`єр» у прибуток держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині присудження виплати заробітної плати допустити до негайного виконання у розмірі платежу не більше ніж за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 88, 212 - 215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Бар`єр» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та заподіяної моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Бар`єр», 51917 м. Дніпродзержинськ, пр.Аношкіна 179-б, , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої АДРЕСА_1, заборгованість по заробітній платі на день звільнення 16.07.2014 року у сумі 24757 (двадцять чотири тисячі сімсот п`ятдесят сім) гривень 70 копійок, середній заробіток за час затримки виплат всіх сум, що належали їй від підприємства на 16.07.2014 року, виходячи з розміру середньої зарплати 326 (триста двадцять шість) гривень 24 коп., моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Відмовити ОСОБА_1 у стягненні моральної шкоди у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути з Державного підприємства «Бар`єр» у прибуток держави судовий збір в сумі 243грн. 60 коп.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині присудження виплати заробітної плати допустити до негайного виконання у розмірі платежу не більше ніж за один місяць.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя В.Г. Тюлюнова