Справа №266/5361/13-ц
Провадження№ 2/266/179/14
УХВАЛА

18.03.2014 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Курбановой Н.М.,

при секретарі Жирковой М.В.,

розглянувши у судовому засідання в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування на частину домоволодіння та позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, стягнення судових витрат,

треті особи: ОСОБА_3, державний нотаріус Другої Маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності у порядку спадкування на частину домоволодіння.

Відповідач ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, стягнення судових витрат.

13.12.2013 року обєднано в одне провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання права власності у порядку спадкування на частину домоволодіння із зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_1 ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним, стягнення судових витрат.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що 18 березня 2012 року в місці свого постійного проживання померла її мачуха - ОСОБА_7, якій належало домоволодіння № 44 по вулиці Мелітопольській в м. Маріуполі, на підставі договору дарування. 9 липня 2008 року, тобто за свого життя, ОСОБА_7 склала заповіт на все майно на її ім'я. У зв'язку зі смертю ОСОБА_7 на належне їй майно відкрилася спадщина, яку вона прийняла у встановлений законом термін і у встановленому порядку, подавши 22.08.2012 року в нотконтору письмову заяву. 23 серпня 2012 року, їй стало відомо, що із заявою про прийняття спадщини до нотконтори звернулася і відповідачка, в якій вказала, що їй відомо про заповіт її матері, ОСОБА_7, і вона претендує на обов'язкову частку у спадщині, як непрацездатна за віком. Вважає, що при розрахунку обов'язкової частки необхідно виходити з того, що у спадкодавця, крім відповідачки, був син - ОСОБА_5, брат відповідачки, тому, якби не було заповіту, то до спадкування за законом були б покликані діти спадкодавця ( відповідачка та її брат) або онуки. Частка відповідачки склала б 1/2 , а за наявності заповіту її частка складає 1/4. Звернувшись в нотконтору ще в серпні 2012 року, вона дотепер не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Позов ОСОБА_5 не визнає, бо ОСОБА_8 у здоровому глузді, памяті, її впізнавала, запрошувала у гості, вони нормально спілкувались, ОСОБА_8 жалілась на хворі ноги, просила привезти ліки, сама лікувалась, доглядала за собою. Її дуже ображав онук, який з нею жив. Вона готувала онуку їжу. В вважає, що ОСОБА_5 необґрунтовано заявила позов, бо ніяких підстав вважати ОСОБА_8 хворою душевно у неї не має.

Представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_9, що діє на підставі договору, у судовому засіданні надала пояснення аналогічні поясненням позивачки.

Відповідач ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є рідною донькою ОСОБА_8, яка померла 18 березня 2012 року та якій на момент смерті, належало на праві особистої власності житлове домоволодіння, розташоване за адресою: м. Маріуполь вулиця Мелітопольська, буд. № 44, на підставі договору дарування. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового домобудівництва № 44 по вулиці Мелітопольській м. Маріуполя. Вона є спадкоємцем першої черги за законом, крім неї, інших спадкоємців першої черги немає. Її зведений брат рідний по батькові, ОСОБА_5, помер у середині 90 -х років, десь на Далекому Сході Російської Федерації, коли черговий раз відбував покарання у колонії. Після смерті її матері, вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадкової маси, що залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_8, і їй було повідомлено, що на житлове домобудівництво її матері, може претендувати відповідачка ОСОБА_1, так як є заповіт від 09 липня 2008 року, в якому її мати нібито заповіла їй майно, на випадок своєї смерті. Вважає і переконана, що заповіт від 09 липня 2008 року був незаконним і не дійсним. ОСОБА_8, була мачухою відповідачки ОСОБА_1, один раз на рік приїжджала в м.Маріуполь відпочивати на Азовське море і зупинялася у них вдома і проживала тривалий час близько місяця за адресою: вулиця Мелітопольська, буд.№ 44. ОСОБА_1 ніяку турботу і увагу старій жінці не надавала, допомогу і догляд за хворою матір'ю здійснювала тільки вона і її син ОСОБА_3, онук ОСОБА_8 Її мати народилася 20 липня 1928 року, і практично останні десять років, до самої своєї смерті важко і постійно хворіла. Крім хвороб опорно - рухової системи вона страждала захворюваннями психіатричного та неврологічного характеру, були всі симптоми « недоумства», виражені дефекти мови, свідомість була не яскрава, убога пам'ять, забудькуватість, часом сприйняття навколишнього світу було відсутнє, уривками туманне уявлення того, що відбувається навколо, не могла користуватися без сторонньої допомоги деякими предметами домашнього вжитку. Моментами говорила і вимовляла маячні висловлювання, іноді впадала в депресію, або навпаки в дитинство, часом повністю був відсутній контроль за своїми вчинками і діями, не мала уявлення про час, часто плуталася в особах і в предметах побутового призначення, могла довгий період часу висловлювати небилиці або події, яких бути не могло, і з нею не відбувалися. До всього іншого її мати практично нічого не бачила. Вони довгий час намагалися її лікувати, проходили безуспішне обстеження у психіатра Маріупольської психіатричної лікарні, а також проводили неодноразове амбулаторне лікування у невропатолога в медичному закладі, за місцем проживання. Вони з сином ОСОБА_10 регулярно надавали посильну підтримку ОСОБА_7, вона два - три рази на тиждень, приїжджала до матері, привозила необхідні продукти харчування, купували одяг, медикаменти, здійснювали ремонтні роботи в батьківському будинку, по необхідності возили або водили маму до лікарів. До останнього періоду часу у неї з відповідачем були цілком стерпні нормальні відношення, дружні, цілком споріднені. Вважає, що відповідачка ОСОБА_1 підступно скористалася нагодою і її становищем, коли гостювала у своєї мачухи, влітку 2008 року, привела додому нотаріуса, яка не мала уявлення, що ОСОБА_8, у момент здійснення заповіту перебувала в такому стані, при якому вона не усвідомлювала значення своїх дій і не могла керувати ними. Вважає, що складання заповіту, в такому стані, не відображало справжньої волі матері на встановлення, зміну і припинення цивільних прав та обов'язків. Вважає, що дане батьківське житло, на думку та усному погодженню з її матірю, має належати, в кінцевому підсумку (після смерті матері ), по праву спадкування за законом, дочці спадкодавця. Позов ОСОБА_1 не визнає.

Представник відповідачки ОСОБА_5, ОСОБА_11, що діє на підставі договору, у судовому засіданні, надав пояснення аналогічні поясненням відповідачки та заявив клопотання, згідно якого просив суд призначити по справі посмертну судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_8

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні надав пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_5

Позивачка ОСОБА_1, її представник ОСОБА_9 та третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання представника позивачки.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно 1,5 роки, до цього жили дід та бабка, постійно ходила до діда з бабою. Років 10 памятає, що бабуся ходила в гості до ОСОБА_8, памятає її з 2005 року, так як та була старенька, одинока, тяжко ходила, ходила з костилем, хворіла. Жила ОСОБА_8 з онуком, вони допомагали бабусі, ОСОБА_5 також. Раз в місяць вона ходила до ОСОБА_8 в гості до 2010 року. ОСОБА_8 її не впізнавала за 2-3 роки до смерті, не могла сама їсти, її годували, вона не відповідала на питання, губилася, потребувала медичної допомоги, визивали лікаря. Про заповіт їй не відомо. ОСОБА_8 була не здорова, хвора, могла плутати час, день, ніч, день тижня. ОСОБА_8, коли вона приходила могла її не впізнавати. Десь за 1,5 роки до смерті ОСОБА_8 ОСОБА_3 виїхав від ОСОБА_8 з будинку, там стала жити ОСОБА_5, її молодший син. Про нотаріуса не знає, від своєї бабки чула, що до ОСОБА_8 приїжджав нотаріус.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що проживає по пров.Новосхідному у пос.Новоселівка, з 2004-2005 років знає ОСОБА_3, чоловіка подруги, приїжджала до них в будинок по вул.Мелітопольській, 44, вони жили з бабусею. Приходила 1-2 рази в неділю приблизно до 2010 року. За бабусею доглядали, подавали їй чай, говорила не по темі, бабуся про себе, була неадекватна, чай міг текти по обличчю, залишалися на обличчі крихти. Виводили її на вулицю. Її не взнавала, питала хто вона рази по три за столом, задавала одні і тіж питання. Будинком займалася ОСОБА_13, жінка ОСОБА_3, подруга її, про заповіт стало їй відомо від ОСОБА_13. З будинку уїхали, так як ОСОБА_13 боялася, що бабуся вкючить газ, ходила під себе, а у неї народилася мала дитина і вона могла причинити шкоду. Десь з 2005 року ОСОБА_8 справляла враження не зовсім адекватної людини. Про заповіт на чужу людину взнала після смерті ОСОБА_8 від ОСОБА_13. У ОСОБА_8 були проблеми з памяттю, не запамятовувала числа, імена. З роками ОСОБА_8 стала гірше ходити, вона бачила у неї психічні розлади. У ОСОБА_8 був мобільний телефон, при ній вона по телефону не спілкувалася. При ОСОБА_8 ні подруга, ні її чоловік не говорили грубого слова. Телевізор вона дивилася, гучно включала звук, при ній ОСОБА_8 не читала газет та не писала.

Свідок ОСОБА_14, суду пояснила, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, є жінкою ОСОБА_3 З 2006 року проживає з ним у шлюбі, знає з 2004 року цю сімю та ОСОБА_8 З 2004 року бабуся вела себе як дитина, плутала імена, не в попад сміялася, розмовляла сама з собою, постійно пила чай, говорила, що з царської родини, була дружелюбною, спокійною. Вони доглядали бабусю, годували, вона плутала ложку та виделку. Свекруха водила її до психіатра, вона відмовлялася від лікування, влаштовувала скандал. Був 2006 рік, лікували її у невропатолога, виписували та давали заспокійливі таблетки, так як вона почала не спати. Десь у 2007 році влітку зявилася ОСОБА_1, представилася як дочка її чоловіка ОСОБА_8, вона сказала, що ОСОБА_8 її не впізнає, але ОСОБА_8 її впізнала. В будинок ОСОБА_1 впустила бабуся, спілкувалася з ОСОБА_1 В 2008 році ОСОБА_1 приїхала в гості з їх дозволу, ОСОБА_1 приводила невропатолога, але вони не цікавилися результатами відвідування лікаря, діагнозом, лікуванням. Нотаріуса при ній до ОСОБА_8 не приводила, про заповіт взнала після смерті ОСОБА_7 Бабуся ОСОБА_8 не могла писати, читати, заповіт прочитати, так як була неадекватною. Її лікувала свекруха. З будинку бабусі поїхали за 1,5 роки до смерті ОСОБА_8 ОСОБА_8 знаходилася на обліку у невропатолога.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, знає ОСОБА_14, ОСОБА_3, ОСОБА_5 Бабусю знає з 2002 року не дуже. ОСОБА_8 страждала маразматизмом. ОСОБА_3 з жінкою довго жили в будинку, так як робили євроремонт. ОСОБА_8 путала його, називала сином. У 2004 році ОСОБА_8 постійно сиділа на одному місці, не спілкувалась. В будинок ходив ОСОБА_16 не часто, рази 2 в рік. ОСОБА_8 бачив завжди, вона сиділа опустив голову, замкнута. Він питав, чому її не покладуть у лікарню. В 2008 році ОСОБА_3 виїхав з будинку, він допомагав їм, так як у ОСОБА_3 народилася друга дитина, бабуся несла небезпеку дітям, знає це від ОСОБА_14. Про заповіт не знав, мобільний телефон у ОСОБА_8 не бачив.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3 знає з 2006 року по роботі, декілька раз був у нього в гостях. ОСОБА_8 бачив 2-3 рази, сидів за столом, вона раптом заплакала, за нею доглядали. Сама ложкою їла суп, була охайна, доглянута. ОСОБА_8 розмову не підтримувала з ними, так як їй було не цікаво, у них були свої розмови. У ОСОБА_8 була якась відчуженість у погляді.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_5 з 1992 року, знає з цього часу ОСОБА_8 та її чоловіка, дочку ОСОБА_5 та синів, вони кумовя. У 1999-2000 роках помер чоловік, ОСОБА_8 жила сама, але у неї хворіли ноги, хотіла спілкуватись, так як увесь час була сама. Потім до неї у 2005-2006 роках переїхав ОСОБА_3 з жінкою, у жінки була дитина, через рік ще одна народилася. ОСОБА_8 була цьому рада. ОСОБА_8 була доброю, емоційно чуткою, плакала, жаліла її чоловіка інваліда. З 2006 року почала частіше ходити в будинок ОСОБА_3, помітила, що ОСОБА_8 змінилася: не впізнавала її, так як погано бачила, потім почала говорити до неї, думала по голосу впізнає, а вона не впізнає., включали гучно телевізор, годували її, а вона говорила, що сита. ОСОБА_8 знала ОСОБА_1 дочку від першого шлюбу чоловіка. ОСОБА_1 стала приїжджати сімєю на море. ОСОБА_8 її впізнала, впускала в будинок. До ОСОБА_8 ходили сусіди, спілкувались, тоді ОСОБА_1 приїжджала і при ОСОБА_3. ОСОБА_8 називала мамою, привезла їй мікроволнову піч, а потім забрала коли ОСОБА_8 слягла. Дільничий лікар Вепрева призначила їй диклофенак, так як у ОСОБА_8 дуже боліли сустави. З початку 2008 року у ОСОБА_8 з ОСОБА_3 почались скандали, причини не знає. ОСОБА_3 жалілись, що бабуся ОСОБА_8 чудила. Із-за скандалів сімя ОСОБА_16 уїхала, приїхала ОСОБА_5І.В цей час ОСОБА_8 майже слягла. ОСОБА_5 було важко виводити її на вулицю, ОСОБА_8 було дуже боляче, не впізнавала його, можливо не бачила. ОСОБА_1 приїжджала постійно. ОСОБА_8 похвалилася, що ОСОБА_1 лікаря приводила. З жовтня 2007 року не ходила до ОСОБА_8 зліг чоловік, не могла часто ходити. ОСОБА_1 приїжджала в будинок ОСОБА_8 влітку 2011 року останній раз. В 2011 році вона бачила, що ОСОБА_1 забрала у ОСОБА_8 усі подарунки. Вона не вважає, що ОСОБА_8 була розсудлива, обслуговувати себе вона не могла, так як у неї букет болячок. Писати не могла, так як покручені руки, зовсім не бачила, бачила тільки силует. Різкої зміни стану здоровя ОСОБА_8 не було, усе сталося поступово, ще до 2005 року. Інколи відповідала нормально, інколи не чула. Їсти, гріти їжу могла, готувала їй тоді дочка. ОСОБА_8 швачка, могла шити сусідам, але це було в минулому,читала, писала ОСОБА_8 Пенсію ОСОБА_8 приносив поштар. Поштар говорила, що розписувалась за неї, тільки як розписується ОСОБА_8 не знає. ОСОБА_8 знаходилась на обліку у лікаря, у якого не знає. Про заповіт взнала від ОСОБА_5 в 2008 році, коли приїхала.

Свідок ОСОБА_19, суду пояснила, що є дочкою ОСОБА_1, знає з 2007 року ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_3 В 2007 році до ОСОБА_8 приїхала мати в гості, потім приїхала вона. ОСОБА_8 була на одному костилі, готувала собі сама, себе обслуговувала, жалілася на онука, невістку, бо ті не давали їй дивитись телевізор. Просила узнати як їх виписати. Невістка жінка онука не могла дати собі ладу, бо інвалід. В 2008 році знову приїхала, мати була вже там. ОСОБА_8 вирішила зробити заповіт на маму. ОСОБА_8 боялася за своє життя і просила казати, що вона зробила договір дарування на онука. Онук та вона залишилися, мати поїхала. Вона була свідком інциденту, коли її син став кричати, що ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_8, на лиці був відбиток пятерні. Вона викликала міліцію, а ОСОБА_3 погрожував їй пістолетом. В 2010 році в будинку жила квартирантка. ОСОБА_8 жалілася на дочку, погано ходила, но готувала їсти в 2009 році, жарила картоплю. В 2007 році ОСОБА_8 від матері взнала хто вона, чекала її приїзду, впізнала її. Памятає, що ОСОБА_8 читала про ліки, так як хворіли ноги. ОСОБА_3 не дозволяв дивитись телевізор ОСОБА_8, забрав його в свою кімнату. У ОСОБА_8 був свій мобільний телефон, вона їй дзвонила. ОСОБА_8 згадувала про дідуся, жалілася на онука. Її розкази про дідуся були логічні, вона не повторювалася. До ОСОБА_8 приходив поговорити сусід, вона сиділа на лавці, приходила сусідка ОСОБА_18. ОСОБА_8 вважала, що оскільки батько матері побудував цей будинок, то він повинен належати мамі. Але боялася онука, хотіла, щоб він виписався.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона проживає у м.Курахово, ОСОБА_1 їй кума, знає ОСОБА_8 з 2009 року. Приїжджала в гості з ОСОБА_1 Нормальна жінка, погано ходила, з костилем, їли разом. Була 10 днів, вона робила ОСОБА_8 масажи. В 2011 році ОСОБА_8 впізнала її, зраділа, памятала, що у неї хворі ноги. В 2009 році у неї жив внук Максим, в 2011 році жила дочка, тоді в кімнаті ОСОБА_8 було моторошно, антисанітарія. В 2009 році вона ходила, була нормальною. В 2009 році ОСОБА_8 була адекватною, читала без окулярів інструкції до ліків, відхилів не було, розказувала про свою молодість. У ОСОБА_8 був мобільний телефон, дзвонила їй, а в 2010 році у неї телефон був відключений. Про заповіт знає зі слів ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_20. суду пояснила, що вона проживає в м.Луганськ, ОСОБА_1 двоюрідна сестра чоловіка, вона медсестра за освітою. В 2009 році заїхала в м.Маріуполь до ОСОБА_1 з сином, проживала у ОСОБА_8 десь неділю. ОСОБА_8 жила з онуком, ходила з костилем, далеко не ходила, сиділа на лавці, по господарству не дужу справлялася, але готувала бабуся. Вона спілкувалася з ОСОБА_8, вона жалілася на ноги. ОСОБА_8 читала без окулярів, мила посуд, різала онуку салат. Спочатку в сорочці ходила в своїй кімнаті, коли виходила у двір надівала халат, підвязувала поясом, орієнтувалася в часі, пространстві, в людях, була адекватною в розмові. Про заповіт знає зі слів ОСОБА_21

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що він працює лікарем неврологом Центру первинної медико-санітарної допомоги № 4, ОСОБА_3 памятає з 1997 року, давно приводив на консультацію родичку бабусю, з кимсь із родичів. Вік похила, сухорлява, коліна не гнулись, при вході в кабінет трохи не впала. Як давно приводили сказати не може.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що для всебічного і повного дослідження всіх обставин у даній справі, клопотання представника позивача про призначення по даній справі посмертної судово психіатричної експертизи, слід задовольнити.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст. ст. 143, 144,149, 150,168 , п.5 ст. 202 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування на частину домоволодіння та позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, стягнення судових витрат посмертну судово психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи могла ОСОБА_8, померла 18.03.2012 року, в момент підписання заповіту розуміти значення своїх дій і чи могла вона керувати ними?

2. Чи віддавала звіт своїм діям ОСОБА_8 в момент підписання заповіту?

3. Чи мались у ОСОБА_8 порушення центральної нервової системи, чи відобразилось це на її психіці.

4. Якщо у ОСОБА_8 мало місце порушення психіки, то коли вони зявилися, чим обєктивно підтверджуються, який ступінь психічних порушень та чи могли вони вплинути на розуміння останньою значення своїх дій та керувати ними під час підписання заповіту 09.07.2008 року на користь ОСОБА_1

5. Чи страждала ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, будь якою душевною хворобою або короткочасним розладом психіки під час підписання в нотаріальній конторі заповіту 09.07.2008 року на користь ОСОБА_1

Проведення експертизи доручити експертам Центру судово-психіатричної експертизи розташованої за адресою: м.Донецьк , вул.Червоноармійська, б.5, попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 УК України.

Надати для проведення експертизи матеріали цивільної справи № 266/5361/13-ц та амбулаторну картку на імя ОСОБА_8.

Оплату за проведення експертизи покласти на відповідача ОСОБА_5, розяснити сторонам положення ст. 146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги.

Суддя: Курбанова Н. М.