№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8768/2014
Головуючий у суді першої інстанції: Пасинок В.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі - Басюк Ю.В.

за участю: представника позивача - Хитрової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Шуліки Аліни Володимирівни,яка діє на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 березня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 2556,36 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30 вересня 2013 року складає 20432 грн., за кредитним договором б/н від 28 квітня 2006 року. Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, отримані у кредит грошові кошти повністю не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 березня 2014 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Шуліка А.В., яка діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «КБ «Приватбанк», подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення припустився порушень норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

В судове засідання ОСОБА_6 не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення ( а.с.80), причини своєї неявки суду не повідомив, а тому, зважаючи на вимоги ст.ст.76, 305 ч.2 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у його відсутність.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк»Хитрова Л.В. апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з»явилися в судове засідання, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 28 квітня 2006 року між ЗАО КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_6 було укладено договір приєднання, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 2000 доларів США установленого ліміту на платіжну картку зі сплатою 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається із заяви кредитора, тарифів надання кредиту, умов і правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою.

Позивач свої зобов»язання виконав, надавши відповідачу грошові кошти.

Через неналежне виконання відповідачем ОСОБА_6 взятих на себе зобов»язань, заборгованість останнього за кредитним договором на 30 вересня 2013 року становить 2556,36 доларів США, яка складається із заборгованості по кредиту в розмірі 913,36 доларів США, по відсотках - 1161,69 доларів США.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив із того, що банк пропустив встановлений законом трирічний строк позовної давності, про застосування якого просив відповідач.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банку або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні картки ( місяць і рік) і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці.

Судом першої інстанції встановлено, що останній платіж за умовами договору ОСОБА_6 здійснив у квітні 2010 року, після чого грошові зобов»язання за договором ним не виконувались.

З наданої представником позивача в суді апеляційної інстанції довідки вбачається, що строк дії картки, що належить клієнту ОСОБА_6, до червня 2010 року (06/10) ( а.с. 83).

Отже, у позивача право на позов виникло з 30 квітня 2010 року щодо вимог про сплату процентів за користування кредитом, а з 1 липня 2010 року щодо вимог про повернення кредиту.

До суду з позовом до ОСОБА_6 позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся 19 листопада 2013 року.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( ст.257 ЦК України.

Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

ОСОБА_6 27 грудня 2013 року звернувся до суду з заявою про застосування строку позовної давності ( а.с.24).

За таких обставин висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог у зв»язку з пропуском позивачем строку позовної давності для звернення до суду є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги щодо пролонгації договору ( п.9.12 Умов і Правил надання банківських послуг) колегія суддів відхиляє, оскільки пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений. Крім того, після закінчення строку дії договору банк не видавав боржнику грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобов»язань за договором від 28 квітня 2006 року не виконав ( постанова судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року № 6-103цс14).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Шуліки Аліни Володимирівни, яка діє на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 березня 2014 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: