Справа № 159/5463/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Лесик В.О.
Провадження № 22-ц/773/1670/14 Категорія: 24 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Грушицького А. І., Завидовської-Марчук О.Г.,

секретаря Вергуна Т.С.,

з участю

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом підприємства теплових мереж Ковельтепло до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Підприємство теплових мереж Ковельтепло (далі ПТМ Ковельтепло) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в кімнаті 217 в будинку №2 по вул. Залізничній в м.Ковелі, квартиронаймачем якої є відповідач, в сумі 843 грн. 36 коп.

Позов мотивувало тим, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 11.11.2013 року визнано укладеним договір № 1-6555 між ПТМ Ковельтепло та наймачем кімнати ОСОБА_2 про надання послуг з централізованого опалення, розроблений на основі Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630. Дане рішення набрало законної сили. Позивач зазначає, що споживач зобов'язаний оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Однак, свої зобов'язання відповідач належним чином не виконує і станом на 01 вересня 2014 року має заборгованість перед підприємством в сумі 843 грн. 36 коп., за період з жовтня 2013 року по серпень 2014 року, що підтверджується розрахунком ціни позову. Підприємство неодноразово нагадувало відповідачу про необхідність погашення заборгованості, але боржник не вживає ніяких заходів щодо сплати боргу, чим завдає збитків підприємству теплових мереж Ковельтепло. Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за комунальні послуги.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2014 року позов ПТМ Ковельтепло задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь ПТМ Ковельтепло заборгованість по оплаті за комунальні послуги в сумі 843,36 грн., а також вирішено питання щодо судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що кімната, в якій проживає ОСОБА_2, підключена до мережі централізованого опалення та теплопостачання, опалюється, отже він фактично є споживачем послуг позивача, а тому суд вважав доведеними факт надання позивачем і отримання відповідачем послуг з теплопостачання, та факт ухилення відповідача від виконання своїх договірних зобовязань і своєчасної оплати послуги, які він отримує.

Такі висновки суду є правильними і ґрунтуються на встановлених судом обставинах справи та нормах матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 та є наймачем цієї кімнати, яка перебуває в його відособленому користуванні з 04 серпня 2004 року за договором про надання жилої площі в гуртожитку, укладеного з РЖКП-1 (а.с.23).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради №79 від 21.02.2006 року Про дозвіл на проведення проектно-вишукувальних робіт по переобладнанню гуртожитку по вул. Залізнична, 2, з метою надання статусу житлового будинку за рядом кімнат, зокрема і кімнатою №217, залишено статус гуртожитку. Послуги з централізованого опалення вищенаведеного будинку, надає ПТМ Ковельтепло. Дана обставина підтверджується листом відокремленого підрозділу Локомотивне ДЕПО Ковель від 05.03.2009 року на імя міського голови про припинення надання послуг по опаленню даного будинку та довідкою ПТМ Ковельтепло про встановлення модульної котельні для надання мешканцям будинку послуг з централізованого опалення, починаючи з жовтня 2009 року.

Згідно ст. 130 ЖК України порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Відповідно до п. п. 16, 18 Примірного положення про гуртожитки (далі - Примірне положення), затвердженого постановою ОСОБА_3 Міністрів Української РСР від 03.06.1986 року № 208, робітники, службовці, студенти, учні, а також інші громадяни, які проживають у гуртожитку, мають право користуватися приміщеннями культурно-побутового призначення, обладнанням, інвентарем гуртожитку та комунально-побутовими послугами та зобов'язані своєчасно вносити плату за користування жилою площею і за комунальні послуги відповідно до пункту 38 цього Примірного положення.

Відповідно до п. п. 38, 39 Примірного положення про гуртожитки, громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду. Плата за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальні послуги вноситься не пізніше десятого числа наступного за оплачуваним місяця.

Згідно зі ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у визначені у встановленому порядку строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України та ст. 1, 7, 19 Закону України Про житлово-комунальні послуги цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник житла, споживач, виконавець, виробник. Органи місцевого самоврядування визначають виконавця житлово-комунальних послуг в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Вказаний обовязок передбачений Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.05р., відповідно до яких споживач зобовязаний проводити оплату наданих послуг щомісяця.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України Про житлово-комунальні послуги порядок формування цін/тарифів на житлово-комунальні послуги визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до п. п. 2 ч. 1 ст. 7 цього ж Закону, ст. 28 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, до повноважень виконавчих органів міської ради належить встановлення тарифів по оплаті побутових, комунальних та інших послуг, що надаються підприємствами і організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади та погодження з цих питань підприємствами, організаціями, що не належать до комунальної власності у сфері житлово- комунальних послуг.

Порядок формування тарифів на послуги теплопостачання затверджений рішенням Ковельської міської ради Волинської області від 28.12.2010 року за №586.

За таких обставин, відповідач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за надані йому житлово-комунальні послуги, оскільки останній проживає у гуртожитку та фактично є споживачем таких послуг.

Що стосується тверджень відповідача про відсутність у нього, як у мешканця гуртожитку, обовязку оплачувати послуги підприємства теплових мереж окремим платежем, а наявність лише обовязку оплачувати комунальні послуги одним платежем на рахунок балансоутримувача РЖКП №1, то вони не відповідають вищенаведеним правовим нормам, та є власним тлумаченням відповідачем норм Примірного положення про гуртожитки, затвердженого ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 03.06.1986 р. №208, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених ОСОБА_3 Кабінету Міністрів від 08.10.1992 р. №572, про що вже зазначалось у судових у рішеннях від 11.10.2012 року, та в ухвалі апеляційного суду Волинської області від 15.11.2012 р.

Зокрема, ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі зазначає, що він є працівником податкової міліції та відповідно із Законом України Про міліцію має право користуватись пільгами по знижці в розмірі 50 % з оплати комунальних послуг.

Однак за змістом п. п. 2, 3 Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМ України від 31.03.2003 року № 426, пільги, компенсації і гарантії, на які мають право пільговики, надаються шляхом відшкодування пільговику передбаченої законодавством частини фактичних витрат за користування житлом (квартирної плати), паливом, комунальними послугами. Відшкодування зазначених витрат провадиться щомісяця або раз на квартал за рішенням керівника установи. Видатки на відшкодування витрат за надані пільговику послуги здійснюються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання цих установ. Таким чином, відповідач на власний розсуд помилково вважає неправильним порядок нарахування позивачем плати за надані послуги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обгрунтованість висновків суду, оскільки є власним тлумаченням позивачем норм чинного законодавства і обставин справи, які були предметом дослідження суду, і суд їм дав правильну юридичну оцінку.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення його без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: