Справа № 706/92/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2014 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області

в складі : головуючого судді: Орендарчука М.П.

при секретарі: Танькова В.І., Пізняк Т.В.

за участі позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики моральної та матеріальної шкоди та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору позики не дійсним,-

в с т а н о в и в :

До Христинівського районного суду Черкаської області звернувся позивач за первинним позовом ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики моральної та матеріальної шкоди. Окрім того, ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання договору позики не дійсним.

Позивач неодноразово уточняв позовні вимоги.

Позивач за первинним позовом ОСОБА_1 свої позовні вимоги аргументував тим, що

-«19.01.2009 року приватним нотаріусом м. Христинівка ОСОБА_4 був оформлений договір позики на суму 38500гривень, було взято зобов'язання повернути до 19.01.2010 року. 19.01.2013року цимже нотаріусом був виписаний виконавчий напис. Виконавчий напис перебуває на даний час в Христинівський виконавчій службі на виконанні. Друга позичкова сума 6000 (Шість)тисяч доларів США згідно розписки написаної власноручно ОСОБА_3 була отримана 16.02. 2009р. і було взято зобов'язання повернути також до 19.01.2010року.

На протязі 2009 року ОСОБА_3 йому було повернуто 2500 доларів США. 20.01.2010р. ОСОБА_3 під розписку написану власноручно під заставу торгового павільйону « ДОБРОБУТ» отримує в мене 11 000 (одинадцять) тисяч доларів США. Станом на 08.12.2014р. ОСОБА_3 йому повернуто 2600(Дві шістсот) доларів США. Остаток згідно розписок складає 14 400 (Чотирнадцять чотириста тисяч доларів США.

Крім того ОСОБА_3 причинив йому прямі збитки не повернувши вчасно мої кошти.

06.08.2012 року був між позивачем та ОСОБА_5 який мешкає за адресою м. Христинівка вул. Свердлова 15 при домовленості купівлі його домоволодіння яке належить йому на праві власності, згідно об'яв та в Інтернеті про продаж. Він рішив купити його домоволодіння де було укладена договір умова за 46 000 тисяч доларів США. ОСОБА_1 передав ОСОБА_5 10000(десять ) тисяч доларів США завдатку, і зобов'язався доплатити остаток 36 000(тридцять шість ) тисяч доларів США до вересня місяця 2012року. Дана умова передбачала, що у випадку не сплати в строк повної суми, завдаток який складав 10 000 тисяч доларів США йому не повертається.

З січня місяця 2012р яОнищак В.П., систематично нагадував ОСОБА_3 С,С. що йому потрібні кошти для покупки житлової площі діти стали дорослими і він рішив купити собі нове помешкання, а дітям залишити будинок який він побудував. ОСОБА_3 систематично його завіряв, що продасть три квартири які належать йому на праві власності розташовані за адресою вул. Леніна м. Христинівка. Запевняв що він отримав завдаток, і що скоро до кінця серпня місяця поверне всю отриману суму боргу. Тому була укладена 06.08.2012р. умова між ОСОБА_1П та ОСОБА_5П, та був даний завдаток 10 000 тисяч доларів США

18.08.2012р. рекомендованим листом я направив на адресу ОСОБА_3 письмову претензію з копією договору умови складеною між мною та ОСОБА_5 щоб ОСОБА_3 С йому повернув негайно його ж кошти.

ОСОБА_3 так кошти не повернув, на телефонні дзвінки не відповідав. Згідно договору умови складеною між ОСОБА_5 і ним, ОСОБА_1, ОСОБА_5 йому кошти 10 000 тисяч доларів США не повернув і від він так жилплощу не купив, підвівши ОСОБА_5П, який мав намір переїхати під Київ та купити там жил площу.

Оскільки ОСОБА_5П .не купив житловий будинок за договірною ціною внаслідок невиконання ним зобовязання по сплаті йому вартості належного йому житлового будинку, обраний ним будинок під Києвом був проданий, внаслідок нього він в пошуку іншого житлового будинку з 01.01.2013р ОСОБА_5 взагалі збільшив продажну ціну будинку в м. Христинівка вул. Свердлова 15 до 55 000 тисяч доларів США.

Вважаючи себе потерпілим від невиконання позивачем зобов'язання, ОСОБА_5 відповідно до cт. 571 ч.І ЦК України завдаток залишив собі і припинив з ним будь які правовідносини.

Для нього 10000 тисяч доларів США, що відповідає 170 000 тисяч гривен, є збитками в значенні ст. 22 та 1166 ЦК України з вини ОСОБА_3 С

Відповідно до ст. 22 ч.1 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Отже ОСОБА_3С зобов'язаний відшкодувати ОСОБА_1 170 000(сто сімдесят тисяч гривень) Курс національної валюти стосовно долара США за станом на час пред 'явлення позову.

Крім того, неправомірними діями ОСОБА_3, які обумовили спричинення збитків, йому нанесена значна моральна шкода.

ОСОБА_1, також зазначив, що вражений негідною поведінкою ОСОБА_3 С який йому представлявся як порядною людиною, яка має значний трудовий стаж, відмінний фахівець в галузі ремонтів холодильних установок, та має значні доходи від своєї діяльності. Я довірився і виявився обманутим, характерно, що умисно обманутим тим же ОСОБА_3, який крім нього в такий же спосіб обманув багатьох позичальників, включаючи банки, завідомо усвідомлюючи, що боргу він не поверне.

Характер правопорушення шахрайство ОСОБА_3 використав його довірливість, віру в порядність, в добросовісність. Саме з його вини він позбавлений можливості набути житловий будинок, використати своє право власності як щодо розпорядження своїми грошовими коштами, так і право набуття права власності на житло, на визначення місця проживання.

Його дочки досягли того віку, що мають право на самостійне життя. Він мав намір залишити їм власний житловий будинок, який і будувався ним для дітей, а самому проживати в іншому будинку, не створюючи їм перешкод внаслідок свого віку, звичок та іншого. Варіант склався. Питання мало бути вирішеним, Але в наслідок порушення ОСОБА_3 боргового зобов'язання, внаслідок його морального падіння, все зруйновано.

Вже четвертий рік як мається одностороння вигода ОСОБА_3 від правовідносин з ним. Що стосується його, то четвертий рік він несе душевні і матеріальні втрати. Збитки зросли до особливо тяжких наслідків. Я переживаю та страждаю, особливо з огляду на його вік, де як зазначив позивач, він є пенсіонер за віком, не має змоги відновити своє матеріальне становище внаслідок праці, отримання зарплати тощо.

Розмір моральної шкоди визначаю в 100 000 (сто тисяч гривень) І так сума складає 14.400 доларів США, основного боргу плюс 10.000 тисяч доларів США збитків, а при заподіянні збитків, він оцін.є моральну шкоду нанесену йому в 100000 тисяч гривень (сто тисяч гривень). Станом 18.12.2014 рік згідно даних опублікованих в Урядовому Кур'єрі курс долара складає 1577 за сто доларів США перемноживши на суму 24.400 доларів США вийде 384.788 грн. плюс до цієї суми сто тисяч моральної шкоди, що складає 484.788 (чотириста вісімдесят чотири тисячі сімсот вісімдесят вісім гривень).

Крім цієї суми чотириста вісімдесят чотири тисячі сімсот вісімдесят вісім гривень відповідно до Закону України « Про внесення змін до cт. 214 ЦК України PCP» від 8 жовтня 1999 року № 1136-ХІ, згідно яких, положення статті 214 кодексу містить наступний зміст: « Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексом інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів» Зазначенні положення містяться у положеннях cт. 625 ЦК України».

А тому просив суд стягнути із відповідача на його користь:

6 000 (шість тисяч доларів США) розписка від 16.02.2009 року, 11.000 (одинадцять тисяч доларів США) розписка від 20.01.2010 року, що разом складає 17 000 (сімнадцять тисяч доларів США) за мінусом 2 600 ( дві тисячі шістсот доларів США), які йому були повернуті ОСОБА_3 на протязі 2009 року залишок складе 14 400 (чотирнадцять тисяч чотириста доларів США) основного боргу позики.

10 000 (десять тисяч доларів США) завдатку який був-переданий ОСОБА_5 що разом складе 24 400 ( двадцять чотири тисячі чотириста доларів США. Перемноживши на курс Нацбанку 15.77 станом на 15.12.2014р. Урядового кур 'єра газету додаю становить сума 384 тисячі 788гривень плюс до цієї суми 100 000 (сто тисяч гривень моральної шкоди що разом складе 484 тисячі 788гривень ( чотириста вісімдесят чотири тисячі 788 гривень). Також суд прошу провести розрахунок індексу інфляції, та трьох процентів річних з суми боргу згідно ст. ст. 214 та 625 ЦК України врахувавши із суми 39 000 тисяч гривень на яку виписаний виконавчий напис ці суми передбачені договором позики посвідчені нотаріусом.

Також стягнути з ОСОБА_3 судові витрати.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 свої позовні вимоги аргументував тим, що:

19 січня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір позики грошей в сумі 38 500 грн. що еквівалентно 5000 доларів США. Після укладення договору ОСОБА_1 сказав ОСОБА_3, що в договорі позики він не може вказати проценти, а тому спонукав ОСОБА_3 написати йому розписку на 6000 доларів США, що стосується розписки в сумі 11 000 доларів не є борговою розпискою, окрім того, позивачем не надано суду доказів факту передачі коштів, а тому просив суд визнати розписки на суму 6000 доларів США та 11 000 доларів США не дійсним та стягнути судові витрати.

В судовому засіданні позивач уточненні позовні вимоги та мотиви позовної заяви, підтримав повністю просив суд позов задовольнити, а у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору позики не дійсним, а саме розписки на суму 6000 доларів США та 11 000 доларів США відмовити та застосувати строки позовної давності.

Представник відповідача та відповідач позов не визнали протягом розгляду справи неодноразово міняли заперечення щодо позову також відповідач в судовому засіданні пояснював, що дані розписки на суму 6 000 (шість тисяч доларів США) розписка від 16.02.2009 року, 11.000 (одинадцять тисяч доларів США) розписка від 20.01.2010 року він написав позивачу в рахунок забезпечення договору позики грошей посвідченого нотаріально 20 січня 2009 року, потім пояснив, що дані розписки він взагалі не підписував, окрім того, пояснив, що він дійсно проводив розрахунки за даними розписками. Однак просив суд у задоволенні позову відмовити оскільки дані розписки (договір позики) вважає не укладеним.

Що стосується позовних вимог, а саме 10 000 (десять тисяч доларів США) завдатку які були передані позивачем ОСОБА_5 відповідно до договору умови від 6.08.2012 року за купівлю продаж будинків та стягнення індексу інфляції, трьох процентів річних з суми боргу по нотаріальному напису, моральної шкоди, то у задоволенні позову просив відмовити, оскільки даний позов не ґрунтується на нормах матеріального права.

Зустрічний позов підтримали про визнання договору позики не дійсним, а саме розписки на суму 6000 доларів США та 11 000 доларів США та просили суд позов задовольнити.

Вислухавши сторони, дослідивши надані ними докази, а також матеріали цивільної справи суд вважає що первинний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики дійсним підлягає до часткового задоволення, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору позики не дійсним слід відмовити виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що 19.01.2009 року приватним нотаріусом м. Христинівка ОСОБА_4 був оформлений договір позики на суму 38 500гривень. 19.01.2009 року ОСОБА_3 отримав в ОСОБА_1 6000 (Шість)тисяч доларів США які зобовязувався повернути до 19.01.2010року. 20.01.2010р. ОСОБА_3 під розписку написану власноручно під заставу торгового павільйону «ДОБРОБУТ» отримує у ОСОБА_1 11 000 (одинадцять) тисяч доларів США. Дані розписки підписані саме відповідачем ОСОБА_3 відповідно до висновку експерта від 11.11.2014 року №1284/14-23. На протязі 2009 року відповідач ОСОБА_3 повернув позивачу 2500 доларів США за договорами позики, що фактично свідчить про визнання боргу. Окрім того, відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 6-63 цс 13 від 18.09.2013 року письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичайного ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як встановлено під час розгляду справи до теперішнього часу відповідач суму боргу не повернув.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача суми боргу в розмірі 14 400 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ складає 227 088 грн. А у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 на підставі вище викладеного слід відмовити.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1, а саме 10 000 (десять тисяч доларів США) завдатку які були передані позивачем ОСОБА_5 відповідно до договору умови від 6.08.2012 року за купівлю продаж будинків та стягнення індексу інфляції, трьох процентів річних з суми боргу по нотаріальному напису, моральної шкоди, то у задоволенні позову слід відмовити оскільки даний позов не ґрунтується на нормах матеріального права виходячи з наступного:

Що стосується стягнення збитків в сумі 10 000 доларів США із ОСОБА_3 на які посилається позивач за договором умови від 06.08.2012 року який був укладений між ОСОБА_5 при домовленості купівлі його домоволодіння та передачею ОСОБА_5 10000(десять ) тисяч доларів США завдатку, і зобов'язався доплатити остаток 36 000(тридцять шість ) тисяч доларів США до вересня місяця 2012року. То суд зазначає, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту, оскільки дана вимога може бути поставлена про втрати вигоди, а не стягнення збитків, тому в цій частині позову слід відмовити.

Окрім того, згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених статтями 280, 611, 1167, 1168 ЦК України, а також іншими нормами законодавства,які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Оскільки встановлено, що між сторонами виник спір з приводу невиконання договірних зобов'язань, а договором позики не було передбачено відшкодування моральної шкоди, то у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Також позивачем ставиться питання перед судом провести розрахунок індексу інфляції, та трьох процентів річних з суми боргу згідно ст. ст. 214 та 625 ЦК України врахувавши із суми 39 000 тисяч гривень на яку виписаний виконавчий напис ці суми передбачені договором позики посвідчені нотаріусом.

Однак суд зазначає, що відповідно до ст. 10 ЦПК всебічне і повне зясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин. ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Предмет доказування визначений ст. 179 ЦПК і ним є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Коло обставин, на які сторони посилаються як на підстави своїх вимог і заперечень або на які вказують інші особи, можу бути різноманітним, а предмет доказування по конкретній справі досить визначений. На його склад вказує норма матеріального права, яку слід застосувати в даному конкретному випадку. Суд безпосередньо не приймає участі у зборі доказового матеріалу.

Отже вимога ОСОБА_1 провести розрахунок СУДОМ індексу інфляції, та трьох процентів річних з суми боргу згідно ст. ст. 214 та 625 ЦК України врахувавши із суми 39 000 тисяч гривень на яку виписаний виконавчий напис ці суми передбачені договором позики посвідчені нотаріусом, є збиранням доказів, що не входить до компетенції суду, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Окрім того, позивач ставить питання про відшкодування витрат повязаних із наданням правової допомоги, однак, позивачем не надано підтверджуючих доказів про надання йому будь ким правової допомоги.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 11, 15, 57-61, 64, 88, 208, 212, 215, 218, 223, 293, 294, 296 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Первинний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики в розмірі 14 400 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ складає 227 088 грн., а також судові витрати в сумі 1162,53 грн. В решті позову відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору позики не дійсним, відмовити повністю. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання рішення суду.

Суддя ОСОБА_6