Справа № 448/279/13 Головуючий у 1 інстанції: Білоус Ю.Б.
Провадження № 22-ц/783/3390/14 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ "Універсал Банк" на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 05 березня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за Кредитним договором №049-2900/840-0093 від 24.12.2007 року у розмірі 60 895,46 доларів США, що еквівалентно 482 596,52 гривень, відповідно до Договору поруки від 24.12.2007 року

В апеляційній скарзі ПАТ "Універсал Банк" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що згідно п. 1.2. договору поруки термін виконання зобов'язання боржника наступає 10.12.2037 року, тому суд безпідставно вважав, що з договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку після якого порука припиняється, відтак, подача банком позовної заяви до позичальника про стягнення боргу не є зміна умов договору в частині строків виконання зобов'язання, а реалізація передбачених договором прав. За таких обставин не можна вважати, що банк встановив новий строк для виконання основного зобов'язання, а тому посилання суду про відмову в стягненні з поручителя заборгованості у зв'язку із порушенням позивачем строку звернення до суду з вимогою про стягнення боргу не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін на підтримання та заперечення скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 24.12.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» ОСОБА_3, було укладено Кредитний договір №049-2900/840-0093, відповідно до умов якого, останньому було надано кредит на суму 59000 доларів США, на строк до 10.12.2037 року, зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 12,45 %річних.

На забезпечення виконання ОСОБА_3 його боргових зобов'язань перед Кредитором, між ПАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_2 24.12.2007 року було укладено договір поруки №049-2900/840-0093-Р.

Встановлено також і те, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_3 своїх договірних зобов'язань щодо сплати тіла кредиту та процентів за користування кредитом утворилась заборгованість станом на 31.03.2010 року у розмірі 60 895,46 доларів США, у зв'язку з чим позивач в 2010 році звернувся в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 14.12.2010 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 в користь ПАТ «Універсал Банк» 60895,46 доларів США боргу за кредитним договором, що еквівалентно 482 596,52 гривні. Рішення суду від 14.12.2010 року в апеляційному порядку не оскаржено та набрало законної сили, однак, станом на 29.11.2012 року, не виконано.

01.08.2012 року позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся із письмовою вимогою за вих. .№1102 від 01.08.2012 року до поручителя ОСОБА_2 про сплату заборгованості, яка виникла з Кредитного договору №049-2900/840-0093 від 24.12.2007 року у розмірі 60 895,46 доларів США, що еквівалентно 482 596,52 гривень, відповідно до умов Договору поруки від 24.12.2007 року.

11.12.2012 року позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду із даним позовом до поручителя ОСОБА_2 з вимогами про стягнення на користь позивача заборгованості за Кредитним договором №049-2900/840-0093 від 24.12.2007 року.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції вірно виходив з того, що порука ОСОБА_2 відповідно до положень ч.4 ст.559 ЦК України є припиненою.

Зокрема, судом враховано, що відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до роз'яснень п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Зокрема вірно встановлено, що у Договорі поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, а сама умова Договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленням сторонами строку припинення поруки, оскільки суперечить ч.1 ст. 251 та ч.1 ст. 252 ЦК України, згідно з якими строком є певний період в часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення, строк визначається роками, місяцями, тижнями або годинами; настання певної події, яка має юридичне значення, визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати, тому підлягає обов'язковому застосуванню норма ч.4 ст. 559 ЦК України, яка передбачає, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Строк виконання основного зобов'язання ОСОБА_3 настав у зв'язку зі зверненням банку до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором з позичальника. Із позовом до поручителя ОСОБА_2 банк звернувся лише 11.12.2012 року, тобто більше ніж через 6 місяців з моменту настання строку виконання основного зобов'язання.

Покликання апелянта є безпідставними та спростовуються вищенаведеним.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

А тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Однак, колегія суддів вважає, що з мотивувальної частини рішення слід виключити покликання на те, що ОСОБА_2 не підписувала договір поруки, оскільки дані обставини не можуть бути предметом розгляду в суді по справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ "Універсал Банк" - відхилити.

Рішення Мостиського районного суду Львівської області від 05 березня 2014 року - залишити без змін.

Виключити з мотивувальної частини рішення Мостиського районного суду Львівської області від 05 березня 2014 року покликання на те, що ОСОБА_2 не підписувала договір поруки №049-2900/840-0093-3 від 24.12.2007 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: