У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі Надь Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород подання старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, погодженого з начальником МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 А за кордон,-

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду звернувся старший державний виконавець МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_2 з поданням яке погоджене з начальником МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 А за кордон до виконання зобовязань покладених виконавчим документом. В обґрунтування вимог у поданні зазначається, що на виконанні в міському відділі ДВС знаходиться виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-2768 від 20.08.2004 р. виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області по цивільній справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини від всіх видів заробітку щомісячно. 21.09.2004 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження , копію якої направлено боржнику для виконання. 13.11.2008 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження. Протягом 2004 2014 р.р. рішення суду боржником не виконано, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито усіх передбачених законодавством України заходів примусового виконання рішення. З посиланням на викладене, а також на те, що ним було надіслані запити Користувачу бази данних АІС Автомобіль, Ужгородського міського центру зайнятості ,Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, Головного управління Держземагенства у Закарпатській області, Державної податкової служби України для виявлення джерел отримання боржником доходів та наявні рахунки у банках, з посиланням на норми ЗУ Про виконачве провадження, ст. 377-1 ЦПК України просить суд подання задоволити.

Відповідно до ч.2 ст.377-1ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали подання, суддя приходить до висновку, що дане подання є необґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав

В судове засідання державний виконавець не з'явився, з подання вбачається, що просить розглянути подання у його відсутності.

Згідно матеріалів подання, встановлено, що у МВ ДВС Ужгородського МРУЮ на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження ВП № 4022196 відкрите 21.09.2004р. на підставі виконавчого листа № 2-2768 від 20.08.2004р. видане Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 21.07.2004 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ від 21.09.2004 року було зобов'язано боржника самостійно виконати вимоги виконавчого документу негайно та зявитись 27.09.2004 року з квітанцією про сплату.

З подання державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ вбачається, що вимоги виконавчого документа не виконуються протягом 2004 2014 р.р.

Закон України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" встановлені підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон в тому числі і у разі ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язання.

Як передбачено п.2 ст. 6 цього Закону, підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов'язань, в тому числі аліментних, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника -юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Тобто, зазначене звернення здійснюється в межах повноважень державного виконавця як посадової особи органу державної влади.

Крім того, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Дана норма вказує, що таке право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто, наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні та додає відповідні докази.

Однак, до подання не надано суду доказів саме ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов'язань перед стягувачем, які є підставою для обмеження його у праві виїзду за кордон. Наявність відповідей на запити державного виконавця з бази даних АІС Автомобіль, Ужгородського міського центру зайнятості ,Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, відділу адресно- довідкової роботи ГУДМС в Закарпатській області , Головного управління Держземагенства у Закарпатській області, Державної податкової служби України про відсутність у боржника зареєстрованих транспортних засобів, техніки ,земельних ділянок тощо не є доказом ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов'язань перед стягувачем.

На підтвердження доказів ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов'язань перед стягувачем, старшим державним виконавцем надано до подання акт державного виконавця від 31.01.2014 року , згідно якого здійснено вихід за адресою місця проживання боржника, однак складено акт про відсутність боржника вдома за адресою м.Ужгород, вул. Дворжака 39 А. Проте, за відомостями відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області, ОСОБА_1 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3, довідка приєднана до матеріалів подання. Факт відсутності боржника вдома не є доказом ухилення боржника від виконання зобов'язань перед стягувачем.

Виклик державного виконавця № 2-59/14 від 04.03.2014 року надсилався боржнику ОСОБА_1 за адресою м.Ужгород, вул. Дворжака 39 А. Доказів про те, що боржник отримав виклик державного виконавця суду не надано, а лише надано реєстр рекомендованих листів МВ ДВС переданих в Головпоштамт, що не є доказом саме отримання боржником даного виклику.

Із подання вбачається, що громадянин ОСОБА_1 не виконує рішення суду.

Між тим, відсутні докази того, що боржник ОСОБА_1 отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2004 р., виклик державного виконавця.

Крім того, згідно даних ГУ ДМС в Закарпатській області № 7965 від 30.08.2013 року ОСОБА_1 не документовався паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Слід виходити з того, що процесуальний порядок обмеження права боржника на виїзд за межі України прямо встановлений виключно нормами ЦПК України (ст. 377-1 ЦПК України).

Враховуючи наявні матеріали подання, приходжу до переконання, що державним виконавцем не були наведені факти, які безпосередньо б свідчили про наявність дійсної загрози виїзду боржника за кордон та ухилення від виконання судового рішення, не надано суду доказів саме ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов'язань перед стягувачем, які є підставою для обмеження його у праві виїзду за кордон, а тому подання як необґрунтоване не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, ст. 1, 11 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області погодженого з начальником міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 А за межі України .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4