НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 2/183/1650/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2014 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

секретаря Тен І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Новомосковської міської ради, Новомосковського міськрайонного управління юстиції в особі Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_4, Управління Держземагенства у м.Новомосковську та Новомосковському районі про визнання незаконним рішення міської ради, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про визнання недійсними державних актів про право приватної власності на землю, скасування державної реєстрації та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Новомосковської міської ради, ОСОБА_4, в якому просили визнати незаконним рішення Новомосковської міської ради № 1026 від 30.10.1997 року в частині передачі в приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,0680 га, розташованої в АДРЕСА_1, визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю, виданий на ім'я ОСОБА_6, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім'я ОСОБА_7 в частині права власності на земельну ділянку, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на ім'я ОСОБА_4 в частині права власності на земельну ділянку площею 0,0680 га.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суд Дніпропетровської області від 20.06.2013 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Новомосковської міської ради № 1026 від 30.10.1997 року, в частині передачі у власність ОСОБА_6 земельної ділянки, площею 0,0680 га, розташованої в АДРЕСА_1.

Визнано недійсним та скасовано Державний акт, серії ДП НМ 001062 від 18.03.1999 року про право власності на земельну ділянку, площею 0,0680 га, що розташована в АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_6.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 19.01.2004 року Новомосковською державною нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за № 1/142, на ім'я ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_6, в частині права на земельну ділянку, площею 0,0680 га, що розташована в АДРЕСА_1.

Визнано недійсним свідоцтво про право па спадщину за заповітом, видане 08.12.2006 року Новомосковською державною нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за № 2-4048, на ім'я ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_7, в частині права на земельну ділянку, площею 0,0680 га, що розташована в АДРЕСА_1.

Визнано недійсним та скасовано Державний акт, серії ЯЕ № 475990, виданий 14.03.2008 року на право власності на земельну ділянку, площею 0,0663 га, що розташована в АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_4.

27.08.2013 року позивачами подана заява про перегляд вищезазначеного Рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суд Дніпропетровської області від 29.10.2013 року Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.06.2013 року скасовано, справу призначено до розгляду.

В ході судового розгляду позивачі неодноразово уточнювали позовні вимоги, остаточно просили:

визнати незаконним рішення Новомосковської міської ради № 1026 від 30.10.1997 року в частині передачі в приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки, площею 0,0680 га, розташованої в АДРЕСА_1 та скасувати його в цій частині;

визнати недійсним державний акт, серії ДП НМ 001062 від 18.03.1999 рокуна право приватної власності на землю, виданий на ім'я ОСОБА_6;

визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 19.01.2004 року на ім'я ОСОБА_7 в частині права власності на земельну ділянку, площею 0,0680 га, розташовану в АДРЕСА_1;

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 08.12.2006 року на ім'я ОСОБА_4 в частині права власності на земельну ділянку площею 0,0680 га., розташовану в АДРЕСА_1 після смерті його матері ОСОБА_7;

визнати недійсним державний акт, серії ЯЕ № 475990, виданий 14.03.2008 року на право приватної власності на землю, виданий на ім'я ОСОБА_4, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування на землю, договорів оренди землі за № 01:08:126:0080;

зобов'язати Новомосковське міськрайонне управління юстиції в особі реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції, зняти з реєстрації права власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_4 по АДРЕСА_1;

визнати недійсним та скасувати кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0031, присвоєний в державному акті на право приватної власності на землю, виданий на ім'я ОСОБА_4, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування на землю, договорів оренди землі за № 01:08:126:0080;

зобов'язати Управління Держземагенства у м.Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області внести зміни до Державного земельного кадастру, а саме виключити з нього запис про присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки №:04:003:0031, на ім'я ОСОБА_4, в державному акті, серії ЯЕ № 475990, виданому 14.03.2008 року на право приватної власності на землю, ім'я ОСОБА_4, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування на землю, договорів оренди землі за № 01:08:126:0080.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначають, що 07.09.1995 року вони отримали свідоцтва про право власності, у відповідності до яких ОСОБА_1 являється власником 3/13 частин домоволодіння за АДРЕСА_1. В свою чергу, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являються власниками ще 3/13 ідеальних частин зазначеного домоволодіння. Зазначені частки домоволодіння розташовані на земельній ділянці держфонду, розміром 680 кв.м.

Власником 7/13 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 являвся ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. При цьому позивачі зазначають, що до них власником 6/13 частин домоволодіння являвся ОСОБА_8 - син ОСОБА_6. ОСОБА_8 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно, отримавши спочатку відповідний дозвіл на будівництво житлового будинку, а після закінчення будівництва отримав відповідне свідоцтво про право власності на житловий будинок у виконавчому комітеті Новомосковської міської ради.

Між тим, після смерті ОСОБА_6 позивачам стало відомо, що рішенням Новомосковської міської ради № 1026 від 30.10.1997 року ОСОБА_6 отримав у власність земельну ділянку, площею 0.0680 га, на якій розташований в тому числі і їх житловий будинок.

Посилаючись на вимоги ст. 30 ЗК України, 1992 року, а також на загальні вимоги ЦК України щодо захисту права власності, позивачі просять визнати незаконним рішення Новомосковської міської ради № 1026 від 30.10.1997 року в частині передачі в приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки, площею 0.0680 га, розташованої в АДРЕСА_1, визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий на ім'я ОСОБА_6, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім'я ОСОБА_7 в частині права власності на земельну ділянку, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на ім'я ОСОБА_4 в частині права власності на земельну ділянку площею 0.0680 га, а такожзобов'язати Новомосковське міськрайонне управління юстиції в особі реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції, зняти з реєстрації права власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_4 по АДРЕСА_1;визнати недійсним та скасувати кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0031, присвоєний в державному акті на право приватної власності на землю, виданий на ім'я ОСОБА_4, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування на землю, договорів оренди землі за № 01:08:126:0080 та зобов'язати Управління Держземагенства у м.Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області внести зміни до Державного земельного кадастру, а саме виключити з нього запис про присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки №:04:003:0031, на ім'я ОСОБА_4, в державному акті, серії ЯЕ № 475990, виданому 14.03.2008 року на право приватної власності на землю, ім'я ОСОБА_4, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування на землю, договорів оренди землі за № 01:08:126:0080.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_9 позов підтримали, просили суд задовольнити його у повному обсязі, в подальшому позивач ОСОБА_1 просила слухати справу у свою відсутність, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність (т.1 а.с.241).

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов підтримали, просили задовольнити у повному обсязі, просили слухати справу у свою відсутність, надали суду заяву про розгляд справи у свою відсутність (т.1 а.с.242-243).

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, фактично позов визнав (т.1. а.с.244).

Представник Новомосковської міської ради в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі.

Представник Новомосковського міськрайонного управління юстиції в особі Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву, якою просив слухати справу у свою відсутність (т.2 а.с.14).

Представник Управління Держземагенства у м.Новомосковську та Новомосковському районів в судове засідання не з'явився, надавши письмові заперечення, якими зазначив, що заперечують проти позову в частині скасування кадастрового номеру та виключення відповідного запису з Державного земельного кадастру, оскільки відповідно до ст.16 Закону України «Про державний земельний кадастр», кадастровий номер скасовується лише у випадку скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номеру (т.2 а.с.3-4).

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, зо згідно свідоцтва про право власності, виданого 07.09.1995 року державним нотаріусом Шевченко Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 4886, ОСОБА_1 являється власником 3/13 частин домоволодіння з відповідною частиною надвірних побудов, що розташовані в АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 15-16).

Її діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являються власниками 3/13 частин домоволодіння за АДРЕСА_1, відповідно до свідоцтва про право власності, виданого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 4888 (т.1 а.с. 17-18).

Слід звернути увагу, що 6/13 частин зазначеного домоволодіння належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8, на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого 01.12.1987 року Новомосковським міськвиконкомом (т.1 а.с. 68), домоволодіння прийняте в експлуатацію, про що свідчить відповідний Акт від 02.07.1987 року (т.1 а.с. 67).

Суду надано копію державного акту про право власності на земельну ділянку серії ДП № 001062, у відповідності до якого ОСОБА_6 являвся власником земельної ділянки, загальною площею 0.0680 га., що розташована в АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 7, 8). Державний акт виданий на підставі рішення Новомосковської міської ради № 1026 від 30.10.1997 року.

Аналіз зазначених документів свідчить про те, що на момент прийняття рішення Новомосковською міською радою № 1026 від 30.10.1997 року, ОСОБА_6 являвся власником 7/13 частин домоволодіння за АДРЕСА_1, про що також свідчить надане суду свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане 13.12.1987 року виконавчим комітетом Новомосковської міської ради (т.1 а.с. 110).

В судовому засіданні не оспорювалося сторонами, що набувачем права власності на 7/13 частин домоволодіння та земельну ділянку після смерті ОСОБА_6 була ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_4, набув право власності на 7/13 частин домоволодіння за АДРЕСА_1, а також на земельну ділянку площею 0,0680 га., отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом (т.1 а.с. 40-42), що в подальшому надало йому змогу отримати державний акт на право власності на земельну ділянку серії № 475990, виданий 14.03.2008 року (т.1 а.с. 43).

При цьому, площа земельної ділянки, зазначена в державному акту на ім'я ОСОБА_6 (0,0680га), не співпадає з площею земельної ділянки, зазначеної в державному акті на ім'я ОСОБА_8 (0,0663 га).

Відповідно до ч. 1 ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах встановлених для попереднього землевласника (землекористувача), що також передбачено нормами ч.2 ст. 30 ЗК України, 1992 року.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, оскільки прийняте Новомосковською міською радою рішення № 1026 від 30.10.1997 року визнається судом незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Встановлені в судовому засіданні обставини надають право сторонам вимагати від компетентних органів усунення допущених технічних помилок при врахуванні площі та конфігурації земельної ділянки, та обчисленні площ земельних ділянок з урахуванням нових контрольних вимірів, а також надають право позивачам та відповідачу вимагати виготовлення нових державних актів на право приватної власності на земельну ділянку.

Враховуючи ту обставину, що державний акт про право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_6 порушував на момент видачі права власників 6/13 частин домоволодіння за АДРЕСА_1, суд вважає за необхідне визнати недійсним Державний акт, серії ДП НМ 001062 на право приватної власності на землю, виданий на ім'я ОСОБА_6 на підставі Рішення Новомосковської міської ради № 1026 від 30.10.1997 року.

Відповідно, державний акт про право власності виданий на ім'я ОСОБА_6, а в подальшому на ім'я ОСОБА_4, повинен також бути скасований, як такий, що виготовлено та видано на підставі незаконного Рішення Новомосковської міської радив частині передачі в приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки, площею 0.0680 га, розташованої в АДРЕСА_1.

І, як наслідок, необхідно визнати частково недійсними: свідоцтво про право на спадщину, видане на ім'я ОСОБА_7 в частині права власності на земельну ділянку, а також свідоцтво про право на спадщину за повітом, видане на ім'я ОСОБА_4 в частині також набуття права власності на зазначену земельну ділянку і, відповідно, як наслідок, визнати недійсним Державний акт, серії ЯЕ № 475990 на право приватної власності на землю, виданий на ім'я ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.12.2006 року № 2-4948.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст. 202 Земельного кодексу України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Згідно Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2010 року № 749 (далі - Тимчасовий порядок), кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальний цифровий код (номер) земельної ділянки, що не повторюється на всій території України, присвоюється земельній ділянці під час проведення її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування такої ділянки.

Відповідно п. 4 Тимчасового порядку кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку кадастровий номер не змінюється.

Згідно п.5 Тимчасового порядку, у разі поділу чи об'єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер. При цьому попередній кадастровий номер отримує статус архівного і в подальшому не використовується.

Враховуючи той факт, що суд скасовує Державні акти на право приватної власності на землю, то в даному випадку, суд приходить до висновку, що підлягає скасуванню і державна реєстрація права власності на земельну ділянку, розташовану у АДРЕСА_1, яка є предметом прозову, а, відповідно, підлягає скасуванню і присвоєний їй кадастровий номер.

В даному випадку не може застосовуватись положення, на яке посилається у своїх запереченнях управління Держземагенства, щодо того, що у разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку кадастровий номер не змінюється, оскільки в даному випадку не відбувається перехід права власності, оскільки судом встановлено, що з самого початку право власності було набуто з порушенням прав позивачів.

Не може бути застосовано і п.5 Тимчасового порядку, який говорить, що у разі поділу чи об'єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер. При цьому попередній кадастровий номер отримує статус архівного і в подальшому не використовується, оскільки в даному випадку між власниками двох домоволодінь не відбувається поділу чи об'єднання.

Таким чином, позивачі позбавлені можливості в інший спосіб, аніж в судовому порядку, захистити свої права, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню.

А саме, щодо визнання кадастрового номеру недійсним, то в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», кадастровий номер земельної ділянки - це індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування, і діючим законодавством не передбачено можливості визнання його недійсним.

Однак, враховуючи той факт, що правовстановлюючі документи, на підставі яких відбувалась державна реєстрація зазначеної земельної ділянки, і, відповідно, присвоєння їй кадастрового номеру, визнано недійсними, то кадастровий номер підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись 10. 60. 88. 213, 214 ІДІ1К України, ст.ст. 321 ч. 1. 377 1. 393 ч. 1 ІІК України, суд. ст. 120 ч. 4 Земельного кодексу України. -

в и р і ш н в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3до Новомосковської міської ради, Новомосковського міськрайонного управління юстиції в особі Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_4, Управління Держземагенства у м.Новомосковську та Новомосковському районі про визнання незаконним рішення міської ради, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про визнання недійсними державних актів про право приватної власності на землю, скасування державної реєстрації та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Новомосковської міської ради № 1026 від 30.10.1997 року, в частині передачі у власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,0680 га, розташованої в АДРЕСА_1.

Визнати недійсним та скасувати державний акт серії ДП НМ 001062 від 18.03.1999 року про право власності на земельну ділянку площею 0,0680 га, що розташована в АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_6.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 19.01.2004 року Новомосковською державною нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за № 1/142, на ім'я ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_6, в частині права на земельну ділянку площею 0,0680 га, що розташована в АДРЕСА_1.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 08.12.2006 року Новомосковською державною нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за № 2-4048, на ім'я ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_7, в частині права на земельну ділянку площею 0,0680 га, що розташована в АДРЕСА_1.

Визнати недійсним та скасувати державний акт серії ЯЕ № 475990, виданий 14.03.2008 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0663 га, що розташована в АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_4.

Зобов'язати Новомосковське міськрайонне управління юстиції в особі реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції, зняти з реєстрації права власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_4 по АДРЕСА_1.

Скасувати кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0031, присвоєний в державному акті на право приватної власності на землю, виданий на ім'я ОСОБА_4, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування на землю, договорів оренди землі за № 01:08:126:0080.

Зобов'язати Управління Держземагенства у м.Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області внести зміни до Державного земельного кадастру, а саме виключити з нього запис про присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки №:04:003:0031, на ім'я ОСОБА_4, в державному акті, серії ЯЕ № 475990, виданому 14.03.2008 року на право приватної власності на землю, ім'я ОСОБА_4, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування на землю, договорів оренди землі за № 01:08:126:0080.

В іншій частині позовних вимог, а саме у визнанні недійснимкадастрового номеру земельної ділянки :04:003:0031, присвоєний в державному акті на право приватної власності на землю, виданий на ім'я ОСОБА_4, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування на землю, договорів оренди землі за № 01:08:126:0080 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суду в десятиденний термін після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення, отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Березюк