Справа №0908/2093/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2014 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого- судді Якиміва Р.В.

секретаря Рибчук Ю.М.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи без самостійних вимог Вагілевича Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 та третя особа без самостійних вимог Негівська сільська рада Калуського району про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та знесення самочинно збудованих господарських споруд та стягнення моральної шкоди, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Що позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та знесення самочинно збудованих господарських споруд по АДРЕСА_1 та стягнення моральної шкоди.

Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що 28 липня 1973 року виконавчим комітетом Негівської сільської ради Калуського району її виділено земельну ділянку під забудову площею 0,07 га за адресою: АДРЕСА_1, про що було видано свідоцтво на забудову садиби. На даний час на цій земельній ділянці зведено фундамент на житловий будинок. Однак відповідачі, які проживають по адресі: АДРЕСА_1, на даній земельній ділянці самочинно, без її дозволу та сільської ради, звели господарські споруди сарай та оборіг для зберігання сіна, які використовують для своїх потреб, чим порушили її, як землекористувача, законні права та інтереси, що створює незручності в експлуатації земельної ділянки та використання її за призначенням.

Звернення з відповідними заявами до органів місцевого самоврядування та правоохоронних органів не призвели до настання бажаного результату, а саме до зобов'язання відповідачів не чинити їй та членам сім'ї перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов'язати знести самочинно зведені господарські споруди, хоча ОСОБА_2 і ОСОБА_5 дільничним інспектором Калуського МВ УМВС неодноразово виносились офіційні застереження про недопущення антигромадської поведінки.

Діями відповідачів постійно завдається їй шкода морального характеру, яка полягає в тому, що відповідачі на її прохання та зауваження розібрати зведені ними будівлі та не заважати зводити огорожу навколо належної їй території, висловлюються в її сторону нецензурною лайкою, обзивають та ображають. Дана ситуація ставить її у тяжке психологічне становище так як являється інвалідом 1-ої групи по зору. Всі ці обставини через дій відповідачів завдають їй незручності та моральні страждання.

Таким чином, відповідачами, ОСОБА_2 і ОСОБА_5, самочинно збудовано два сараї на самовільно захопленій земельній ділянці по АДРЕСА_1 на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, що перешкоджає їй та членам її сім'ї, вільно зводити огорожу, виконувати інші будівельні роботи, що унеможливлює вільно користуватися земельною ділянкою, що належить на праві користування мені.

Просить зобов'язати ОСОБА_5 та ОСОБА_2 не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 0,07 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 та знести самочинно збудовані на цій земельній ділянці господарські споруди (сараї) та стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 і ОСОБА_5 на її користь 2000,00 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та суду доповнила, що між ними існують неприязні стосунки з приводу користування земельної ділянкою з приводу чого вона зверталася до голови сільської ради з метою відповідного реагування та до Калуського МВ УМВС.

Те що відповідачі чинять перешкоди в користуванні земельної ділянки, обмежує її права, а тому просить суд позов задовольнити та вселити її.

Відповідач та представник відповідачів в судовому засіданні позовних вимог не визнали та пояснили, що сарай збудований на їхній земельній ділянці і вони не чинять перешкод у користуванні земельною ділянкою позивачкою, окрім того на даний час вони знесли оберіг, будь якої моральної шкоди позивачці не наносили, просять у позові відмовити.

Представник Негівської сільської ради в судовому засіданні суду пояснив, що наданий час неможливо з точністю встановити чи порушенні права позивачки, оскільки немає точно встановлених меж земельних ділянок і для встановлення меж необхідно залучити організацію для заміру меж земельних ділянок спеціальним приладдям.

Суд заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є не доведеними і не підлягають до задоволення, і в їх задоволенні слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони між собою являються суміжними користувачами земельних ділянок, які розташовані по АДРЕСА_1, та АДРЕСА_1.

Викладені в позовній заяві обставини того, що сарай та оборіг для зберігання сіна збудовані на земельній ділянці з метою перешкодити їй в користуванні земельною ділянкою на думку суду не можуть бути дійсною перешкодою в користуванні земельною ділянкою, оскільки на даний час відповідачі ствердили, що оборіг знесений, про що не заперечила позивачка, а сарай знаходиться на їхній земельній ділянці.

Комісією Негівської сільської ради своїм актом від 06.06.2011 року документально не підтверджено факт порушення меж земельних ділянок, а тільки встановлено, що дійсно надвірні споруди побудовані на ділянці забудови ОСОБА_1 без відповідних замірів земельних ділянок. Даний акт не відображає дійсного місцезнаходження на земельній ділянці збудованих споруд та розмір площ, яку споруди займають на земельній ділянці. І по даний час між їхніми господарствами не встановлено меж земельних ділянок.

В судовому засіданні встановлено, що земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 надавалися без виготовлення проектів відведення та відсутність координат в державній системі координат не дає можливість залучити ліцензовану проектну організацію для відновлення їх меж, уточнення розташування відносно розташуванню ділянок при їх наданні.

Посилання позивачки на той факт, що вона не має змоги користуватися своєю земельною ділянкою, оскільки відповідачі чинять їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивач доказів цьому суду не надала.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не подано доказів про те, що відповідачі чинять перешкоди в користуванні земельною ділянкою позивачки, тому в задоволенні даних позовних вимогах слід відмовити.

Оскільки, порушення, на які, як на підставу виникнення моральних страждань посилається позивачка, є безпідставними, то і моральна шкода є припущенням.

За змістом ст.60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно Постанови Пленуму ВС України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року N 4 Із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року N 5 п. 9. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд дослідив характер діяння відповідачів та негативні наслідки, на які посилалася позивачка, та приходить до висновку, що у стягненні моральної шкоди слід відмовити за їх недоведеністю.

На підставі Постанови Пленуму ВС України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року N 4 Із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року N 5, керуючись ст.ст. 60, 213 - 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 та третя особа без самостійних вимог Негівська сільська рада Калуського району про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та знесення самочинно збудованих господарських споруд та стягнення моральної шкоди відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в десятиденний строк апеляційної скарги з дня його проголошення.

Суддя: