Справа № 500/3418/14-ц
Провадження № 2/500/1874/14
У х в а л а

02 червня 2014 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Присакар О.Я., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності та визнання права власності, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить припинити право власності за ОСОБА_2 на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість 1/5 частини квартири згідно експертизи. Крім цього позивачем у позові було заявлено клопотання про призначення судово технічної експертизи.

Відповідно до п.п.3, 4,5, 6 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заяви повинна містити зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Тобто особа, що подала заяву повинна навести повне викладення обставин, якими ґрунтуються данні вимоги та посилання на засоби доказування.

Пункт 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.09 р № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вказує, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху і надає строк для усунення недоліків.

Так, в позовній заяві позивач вказує, що відповідач не мешкає в квартирі більш ніж 15 років, не сплачує комунальні послуги та не утримує своє майно, однак в позовній заяві відсутні посилання на докази, якими підтверджується ці обставини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України - особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

В порушення вимог ч. 1 ст. 133 ЦПК України, позивачем не сплачено судовий збір за подачу заяви про забезпечення доказів, який відповідно до Закону України «Про судовий збір» складає 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, а саме на теперішній час 121 грн. 80 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 ЦПК України, до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

У х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності та визнання права власності залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення вищевказаних недоліків позовної заяви в пятиденний строк з дня отримання ухвали. Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута йому.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3