АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7685/14 Справа № 208/4667/13 Головуючий у 1 й інстанції - Ізотов В.М. Доповідач - Максюта Ж.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів : Кочкової Н.О., Чубукова О.П.,

при секретарі: Кулику О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 вересня 2013 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансові перспективи" про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (далі - ТОВ «Вердикт Фінанс») звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 27 вересня 2005 року між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 47 200 доларів США на строк до 27 вересня 2010 року з процентною ставкою 13,9 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання вказаного кредитного зобов'язання ОСОБА_2 передала в заставу банку належний їй на праві власності автомобіль КАМАЗ - 53229, державний номерний знак НОМЕР_1. 2 лютого 2012 року між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договори факторингу та відступлення прав за договором застави, згідно з якими публічне акціонерне товариство «Сведбанк» відступило ТОВ «Вердикт Фінанс» свої права вимоги з кредитними договорами від боржників та за договорами застави рухомого майна. 30 квітня 2013 року ТОВ «Вердикт Фінанс» уклало з товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансові перспективи» (далі - ТОВ «Фінансові перспективи») договір поруки, за умовами якого обсяг відповідальності поручителя перед кредитором за невиконання ОСОБА_2 кредитного договору від 27 вересня 2005 року становить 2 тис. грн. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачами своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 30 квітня 2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 36 066 доларів США, що є еквівалентом 288 275 грн 54 коп.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд: стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Фінансові перспективи» на користь ТОВ «Вердикт Фінанс»; у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27 вересня 2005 року звернути стягнення на предмет застави - автомобіль КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 280 тис. грн, що належить ОСОБА_2 на праві власності, шляхом продажу вказаного автомобіля ТОВ «Вердикт Фінанс» з укладенням від її імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; передати у володіння ТОВ «Вердикт Фінанс» предмет застави та комплект ключів від автомобіля; покласти на відповідачів судові витрати.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 вересня 2013 року позов ТОВ «Вердикт Фінанс» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Фінансові перспективи» на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» заборгованість за договором поруки від ЗО квітня 2013 року в розмірі 2 тис. грн. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27 вересня 2005 року в розмірі 36 066 доларів США, що є еквівалентом 288 275 грн 54 коп., звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 280 тис. грн, що належить ОСОБА_2 на праві власності, шляхом продажу вказаного автомобіля ТОВ «Вердикт Фінанс» з укладенням від її імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ТОВ «Вердикт Фінанс» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Передано у володіння позивача предмет застави - автомобіль КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, та комплект ключів від нього.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави в повному обсязі; звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27 вересня 2005 року в розмірі 36 066 доларів США, що є еквівалентом 288 275 грн 54 коп., на предмет застави - автомобіль КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 280 тис. грн, що належить ОСОБА_2 на праві власності, шляхом продажу вказаного автомобіля ТОВ «Вердикт Фінанс» укладенням від її імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля І обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або Його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ТОВ «Вердикт Фінанс» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; солідарного стягнення з відповідачів судового збору, у скасованій частині ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27 вересня 2005 року в розмірі 36 066 доларів США, що є еквівалентом 288 275 грн 54 коп., звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 280 тис. грн, що належить ОСОБА_2 на праві власності, шляхом продажу вказаного автомобіля ТОВ «Вердикт Фінанс» з укладенням від її імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем; початкова ціна предмета застави встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом. Стягнуто на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» з ТОВ «Фінансові перспективи» 114 грн 70 коп. на відшкодування сплаченого судового збору, а з ОСОБА_2 - 377 грн 30 коп.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2 949 грн. У решті - рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2014 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2014 року в частині позовних вимог ТОВ «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_2 скасовано, справу та передано в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У решті рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2014 року залишено без змін.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Таким чином, під час повторного апеляційного розгляду скарга ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 вересня 2013 року розглядається тільки в частині позовних вимог ТОВ «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_2

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, у відповідності до п.1,3, 4 ст.309 ЦПК України.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ТОВ «Вердикт Фінанс», суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «Вердикт Фінанс» є належним позивачем та має право відповідної вимоги до ОСОБА_2 та поручителя, а оскільки боржник, позичальник, свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, утворилась відповідна заборгованість. При цьому в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, разом з тим позивач скористався своїм правом звернення стягнення на предмет застави.

Проте повністю погодитись із таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону у вищевказаній частині, рішення суду не відповідає; обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не встановлені.

Судом установлено, що 27 вересня 2005 року між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 47 200 доларів США на строк до 27 вересня 2010 року з процентною ставкою 13,9 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання вказаного кредитного зобов'язання ОСОБА_2 передала в заставу банку належний їй на праві власності автомобіль КАМАЗ 53229, державний номерний знак А НОМЕР_2. 2 лютого 2012 року між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договори факторингу та відступлення прав за договором застави. 30 квітня 2013 року між ТОВ «Вердикт Фінанс» та ТОВ «Фінансові перспективи» укладено договір поруки, за умовами якого обсяг відповідальності поручителя становить 2 тис грн. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачами своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 30 квітня 2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 36 066 доларів США, що є еквівалентом 288 275 грн 54 коп.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг (ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України) позовної давності починається заново

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6-116цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

З матеріалів справи також вбачається, що строк у зобов'язанні за договором застави від 27 вересня 2005 року не визначений, тому строк позовної давності відносно позовної вимоги про звернення стягнення на предмет застави починає свій перебіг у момент коли у заставодержателя виникає право пред'явлення вимоги про виконання зобов'язання застави, зокрема, вимоги про звернення стягнення на предмет застави.

Разом з тим внаслідок застосування кредитором механізму дострокового повернення кредитних грошових коштів, а саме направлення позичальнику вимоги про дострокове повернення грошових коштів, строк виконання кредитного зобов'язання був змінений та встановлений до 10 серпня 2009 року.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29 січня 2014 року № 6-155 цс 13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Так, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. З ст. 267 ЦК України)

Проте місцевий суд зазначеного не врахував, не звернув уваги на те, що в матеріалах справи наявна заява відповідача ОСОБА_2, подана представником - ОСОБА_3, про застосування строків позовної давності (а.с. 72-73, т. 1).

Крім того, згідно зі ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Отже, у порушення вимог ст. ст. 212 214 ЦПК України суд першої інстанції зазначені вище положення закону не врахував; не встановив фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та дійшов передчасного висновку про задоволення позову ТОВ «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_2

За таких обставин рішення суду першої інстанції, в частині вимог до ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування з відмовою в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.303,307,309,317 ЦПК України, апеляційний суд,-

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 вересня 2013 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" до ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансові перспективи" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" 2000 грн. (дві тисячі гривень) заборгованості за кредитним зобовязанням по договору поруки № 269/Л-А-П від 30 квітня 2013 року.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансові перспективи" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" 114 гривень 70 копійок судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий:

Судді: