Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.12.2014 Справа №607/3409/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом Державного вищого навчального закладу ОСОБА_1 національний педагогічний університет імені ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за навчання, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 національний педагогічний університет імені ОСОБА_2 (далі ТНПУ ім.Гнатюка) звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення витрат на навчання в сумі 67720.4 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.09.2008 р. та 01.09.2012 р. між ТНПУ ім.Гнатюка та ОСОБА_3 укладено Угоди про підготовку фахівця з вищою освітою за державним замовленням, відповідно до якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання зобов»язаний був відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови працювати за призначенням відшкодувати до державного бюджету вартість навчання. 13.06.2013 р. відповідачу ОСОБА_3 присвоєно кваліфікацію спеціаліста інженера комп»ютерних технологій, викладача дисциплін в галузі комп»ютерних технологій та видано диплом. 26.06.2013 р. відповідачу ОСОБА_3 педуніверситетом видано направлення на роботу в розпорядження Управління освіти і науки ОСОБА_1 міської ради у ОСОБА_1 середню школу №7 за спеціальністю вчителя інформатики, проте як вбачається із повідомлення Управління освіти і науки ОСОБА_1 міської ради , відповідач ОСОБА_3 не звертався щодо працевлаштування у ОСОБА_1 спеціалізовану шкоду І-ІІІ ступенів №7, що свідчить про невиконання ним вз»ятих на себе зобов»язань, а тому позивач вважає, що відповідач є таким що не виконав умов Угод про підготовку фахівця з вищою освітою за державним замовленням і як наслідок зобовязаний відшкодувати навчальному закладу витрати на його навчання.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві та просить позов задовольнити.

Представник відповідача позову не визнав, подав заперечення на позовну заяву.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи.

25.07.2008 р. наказом №369 ОСОБА_3 було зараховано на бюджетну форму навчання на інженерно педагогічному факультеті ОСОБА_1 національного педагогічного університету імені ОСОБА_2 за напрямом підготовки професійна освіта ( комп»ютерні технології)

01.09.2008 р. між ТНПУ ім.Гнатюка та ОСОБА_3 укладено Угоду про підготовку фахівця з вищою освітою за державним замовленням №дб-1552, відповідно до умов якого вищий навчальний заклад зобов»язався забезпечити якісну теоретичну та практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця; вжити заходів щодо працевлаштування фахівця згідно із замовленням у державному секторі народного господарства. Студент зобов»язався оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою фахівця за обраною спеціальністю; прибути після закінчення вищого навчального закладу на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років; у разі відмови працювати за призначенням відшкодувати до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку.

01.09.2012 р. між ТНПУ ім.Гнатюка та ОСОБА_3 укладено Угоду про підготовку фахівця з вищою освітою за державним замовленням №дб-08, відповідно до п.2.4. якої студент ОСОБА_3 зобов»язався у разі надання першого робочого місця після закінчення вищого навчального закладу працевлаштуватися.

Наказом ТНПУ ім.Гнатюка №445 від 13.06.2013 р. ОСОБА_3 присвоєно кваліфікацію спеціаліста інженера комп»ютерних технологій, викладача дисциплін в галузі комп»ютерних технологій і було видано диплом.

26.06.2013 р. відповідачу ОСОБА_3 педуніверситетом видано направлення на роботу в розпорядження Управління освіти і науки ОСОБА_1 міської ради у ОСОБА_1 середню школу №7 за спеціальністю вчителя інформатики.

Відповідно до повідомлення Управління освіти і науки ОСОБА_1 міської ради №1702/03 від 18.09.2014 р., в ОСОБА_1 спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів №7 з поглибленим вивченням іноземних мов в період з 26.06.2013 р. по 18.11.2013 р. була наявна вакансія вчителя інформатики з тижневим навантаженням 18 годин.

Із довідки ОСОБА_1 спеціалізованої школи 1-3 ступенів №7 №274 від 13.06.2013 р. та повідомлення ОСОБА_1 спеціалізованої школи 1-3 ступенів №7 від 21.10.2014 р. №473 вбачається, що випускник інженерно педагогічного факультету ОСОБА_3 буде працевлаштований у ТСШ №7 за спеціальністю вчителя інформатики. Додаткові години виникли у зв»язку із введенням в школі І-го ступеня курсу «Сходинки до інформатики» та відповідно до перспективної мережі на 2013/14 н.р. збільшилась кількість годин інформатики у школі ІІ, ІІІ ступенів. Кількість годин інформатики давали змогу працевлаштувати ОСОБА_3, однак на 01.09.2013 р. останній в школу не з»явився. Протягом року години інформатики читали вчителі школи, а з 01.09.2014 р. на ці години прийняті вчителі ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Із довідки Ірпінського міського відділу ГУ МВС України в Київській області №11115 від 26.08.2014 р. вбачається, що ОСОБА_3 проходить стажування на посаді інженера зв»язку Ірпінського МВ ( з обслуговування міст Ірпінь та Буча) ГУМВС України в Київській області з подальшим призначенням на дану посаду.

Із листа Управління освіти і науки ОСОБА_1 міської ради від 18.11.2013 р. №2206/03 вбачається, що ОСОБА_3, випускник ТНПУ ім.В.Гнатюка у ОСОБА_1 спеціалізовану школу І-ІІІ ступенів №7 з поглибленим вивченням іноземних мов щодо працевлаштування не звертався.

Відповідно до п.8 «Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» затвердженого Постановою КМУ від 22 серпня 1996 р. N 992р., випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років.

Із довідки ТНПУ ім.Гнатюка №295-40/01 від 05.03.2014 р. вбачається, що вартість навчання ОСОБА_3 у 2008-2013 роках на денному факультеті за державним замовленням за спеціальністю «професійна освіта» (комп»ютерні технології в управлінні та навчанні) і кваліфікацією спеціаліст становить 31084.16 грн. За вказаний період ОСОБА_3 педуніверситетом виплачено 36636.24 грн. стипендії. Всього на його навчання витрачено 67720.40 грн. державних коштів.

Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст.526 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи викладенні обставини, зважаючи на неналежне виконання відповідачем ОСОБА_3 перед позивачем своїх зобов»язань за Угодою №дб-1552 від 01.09.2012 р., відповідно до якої останній зобов»язувався прибути після закінчення вищого навчального закладу на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови відпрацювати за призначенням відшкодувати до державного бюджету вартість навчання у встановленому порядку; з огляду на представлені позивачем докази, які стверджують гарантії працевлаштування відповідача ОСОБА_3 випускника інженерно педагогічного факультету в ОСОБА_1 спеціалізованій школі №7 за спеціальністю вчителя інформатики, а також доведений у судовому засіданні той факт, що останній щодо працевлаштування у зазначений освітній заклад не звертався, не відпрацювавши за місцем розподілу ОСОБА_1 спеціалізованій школі №7 за спеціальністю вчителя інформатики, як вимагалося, не менше як три роки, з огляду на наявність фактичних витрат на підготовку відповідача як фахівця, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного вищого навчального закладу ОСОБА_1 національний педагогічний університет імені ОСОБА_2 вартість фактичних витрат на навчання відповідача в сумі 67720,40 гривень.

Крім того, зважаючи на вимоги ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що з відповідача в користь держави слід стягнути 677,20 гривень судового збору .

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212, 224-226, 228, 232, 233 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 526, ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, суд ,-

Вирішив :

Позовні вимоги Державного вищого навчального закладу ОСОБА_1 національний педагогічний університет імені ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_3 (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) в користь Державного вищого навчального закладу ОСОБА_1 національний педагогічний університет імені ОСОБА_2 ( м. Тернопіль, вул. М. Кривоноса, 2, розрахунковий рахунок: 0402, Банк ГУДКСУ у Тернопільській області МФО 838012, код 02125544 ) 67720,40 гривень затрачених на навчання ОСОБА_3.

Стягнути із ОСОБА_3 (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) 677,20 гривень судового збору в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддя Дзюбич В.Л.