Справа 237/6615/13-ц
Провадження № 2/237/434/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 березня 2014 року

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Ліпчанського С.М.

при секретарі Бахтіяровій Н.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Марїнка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_3» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 акціонерне товариство «Український ОСОБА_3» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача, яка була під час розгляду уточнена, у якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № EG 13_004313 від 16 лютого 2012 року в розмірі 4 275 гривень 15 копійок, з яких: сума заборгованості 2 151 гривень 42 копійок; заборгованість за відсотками 72 гривень 12 копійок; сума заборгованості по щомісячної комісії 151 гривень 61 копійок; сума штрафних санкцій 1 900,00 гривень.

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним.

16 лютого 2012 року між ОСОБА_4 акціонерним товариством «Український ОСОБА_3» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № EG 13_004313, за яким ОСОБА_3 зобовязався надати позичальнику грошові кошти на певних умовах, а позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом та виконати інші свої зобовязання в повному обсязі у строки та на умовах передбачених Договором.

У відповідності з Розділом 1 кредитного договору, кредит був наданий на споживчі цілі у розмірі 5 000,00 гривень строком користування з 16 лютого 2012 року по 15 лютого 2014 року включно. Платою за користування кредиту є проценти у розмірі 20.00 відсотків річних без ПДВ, щомісячна комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 100,00 гривень без ПДВ, також комісійна винагорода за надання кредиту в розмірі 200,00 гривень без ПДВ.

У відповідності до положень Кредитного Договору, в процесі користування кредитом позичальник зобовязується дотримуватись принципів кредитування: строковості, зворотності, платності. При погашенні заборгованості дотримуватись Графіка погашення, який є невідємною частиною Кредитного договору, а також погашати заборгованості у строки визначені Графіком і Кредитним договором.

На сьогоднішній день відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує.

Станом на 19 березня 2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором № EG 13_004313 від 16 лютого 2012 року перед банком складає 4 275 гривень 15 копійок, з яких: сума заборгованості за кредитом 2 151,42 гривень; заборгованість за відсотками 72,12 гривень; сума заборгованості по щомісячної комісії 151,61 гривень; сума штрафних санкцій 1900,00 гривень.

В судовому засіданні представник позивача на підставі довіреності ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Суду надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 із позовними вимогами не погодилася, просила суд позовні вимоги Банку залишити без задоволення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ПАТ «Український ОСОБА_3» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із розяснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини(аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

В судовому засіданні встановлено, що 16 лютого 2012 року між ОСОБА_4 акціонерним товариством «Український ОСОБА_3» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № EG 13_004313, за яким ОСОБА_3 зобовязався надати позичальнику грошові кошти на певних умовах, а позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом та виконати інші свої зобовязання в повному обсязі у строки та на умовах передбачених Договором.

Відповідно до статті 526 ЦПК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частині 1 статті 527 ЦК України передбачає, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до п. 7.1 кредитного договору № EG 13_004313 за кожен випадок порушення умов, передбачених 3 Розділом договору, ОСОБА_3 має право стягнути з Позичальника штраф у розмірі 2 відсотків від суми, зазначеної в п.1.2 цього Договору.

Так, позивачем суду надана довідка про заборгованість за кредитним договором № EG 13_004313 від 16 лютого 2012 року позичальник ОСОБА_2 станом на 19 березня 2014 року : сума заборгованості по кредиту 2151,42 гривень; сума заборгованості за відсотками 72,12 гривень; сума заборгованості по щомісячній комісії 151,61 гривень; сума штрафних санкцій 1900.00 гривень.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Позивачем не надано розрахунку штрафних санкцій відповідно до п. 7.1 Договору, не надано скільки було порушень з боку відповідача для нарахування штрафних санкцій.

Так, всупереч статті 60 ЦПК України позивач не надав суду які саме були допущені порушення з боку відповідача ОСОБА_2

А тому у суду не має жодних законних та обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача відсотків та комісій.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 526,527 ЦК України, керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_3» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Український ОСОБА_3» суму заборгованості по кредиту у розмірі 2151 (дві тисячі сто пятдесят одна) гривень 42 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Український ОСОБА_3» судовий збір у розмірі 229 (двісті двадцять девять) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мар»їнського районного суду ОСОБА_6

19.03.2014