Справа № 369/9801/14-ц
Провадження № 2/369/3874/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2014 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Нікушин В.В., розглянувши в м.Києві матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Дежземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області, Бузівської сільської ради про визнання частково недійсним державного акту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Управління Дежземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області, Бузівської сільської ради про визнання частково недійсним державного акту.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви встановлені ст.119 ЦПК України.

Так у відповідності до норм пункту 2 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі.

З матеріалів справи слідує, що позов подано та підписано представником позивача ОСОБА_2 однак, в порушення вищенаведеної статті ЦПК України позовні матеріали не містять відомостей, щодо місця проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс останньої.

Нормами п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити в собі, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивач стверджує, що з метою виготовлення технічної документації вона зверталась до ДП «Головний інститут землеустрою», однак листом №10742 від Управлінням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області їй було повернуто на доопрацювання технічну документацію в звязку із розбіжностями які містить Рішення №141 від 29.04.1996 року виконавчого комітету Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та державний акт на право приватної власності на землю виданий відповідно до даного рішення. Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази які б підтверджували вищенаведені обставини у суду немає підстав вважати, що права позивача якимось чином є порушеними, оспорюються чи не визнаються.

Одночасно суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до п. 1 ч.8 постанови Кабінету міністрів України № 1051 від 17 жовтня 2012 р. «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» до повноважень Державного кадастрового реєстратора територіальних органів Держземагентства в мм. Києві та Севастополі належать внесення до Державного земельного кадастру або надання відмови у внесенні відомостей (змін до них) про: землі та земельні ділянки (їх частини), розташовані в межах районів у мм. Києві та Севастополі, а також міст, селищ, сіл, розташованих у їх межах; обмеження у використанні земель;

Окрім того п. п. 5, 9 ч. 9 вищезазначеної постанови КМУ передбачено, що Державний реєстратор здійснює реєстрацію заяв про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру та здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі, допущених у відомостях щодо об'єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви та додатками до неї, беручи до уваги, що позивач не звертався до Державного земельного кадастру з метою виправлень помилок які присутні в державному акті на право приватної власності на землю, а також те, що в матеріалах позовної заяви відсутній докази на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати час для усунення недоліків.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач (заявник, скаржник), відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Додатково суд розяснює, відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Дежземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області, Бузівської сільської ради про визнання частково недійсним державного акту - залишити без руху;

Надати позивачу строк для усунення недоліків - протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В.Нікушин