Справа № 462/8232/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року

Залізничний районний суд м. Львова

у складі головуючого судді - Іванюк І.Д.

при секретарі с/з - Обертас Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Львівської міської ради про визнання припиненим права оренди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Львівської міської ради, в якому просить визнати припиненим з 22.02.2012 року її права оренди за договором оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, укладеного між нею та Львівською міською радою від 13.06.2008 року та зареєстрованого у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії Центру ДЗК від 14.11.2008 року. Свої вимоги мотивує тим, що 17.04.2008 року Львівською міською радою винесено ухвалу №1731 «Про користування гр. ОСОБА_2 земельною ділянкою на АДРЕСА_1 у м. Львові». 13.06.2008 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, кадастровий НОМЕР_2 пл. 0,1250 га. 21.01.2012 р. вона уклала договір дарування, відповідно до якого подарувала ОСОБА_3 нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1. 22.02.2012 р. ОСОБА_3 провела державну реєстрацію свого права власності на вказану нежитлову будівлю, що стверджується витягом про державну реєстрацію прав № НОМЕР_3 від 22.02.2012 р. Відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. 27.01.2012 р. вона направила на адресу Львівської міської ради листа, у якому повідомила про припинення дії договору оренди землі від 13.06.2008 року, однак 03.02.2012 року Львівською міською радою її заяву повернуто у зв'язку з неподанням нею всіх необхідних документів. На її повторне звернення від 29.02.2012 р. Львівська міська рада скерувала лист, що розгляд питання про припинення договору оренди землі за згодою сторін можливий виключно за погодженням Львівської міської ради. Окрім того, відповідач продовжує нараховувати їй орендну плату. Вважає, що дії Львівської міської ради щодо відмови у визнанні припиненим її права оренди є незаконними та просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_4 на підставі довіреності від 13.06.2011 р. позов підтримала з аналогічних підстав та просила такий задоволити.

Представник відповідача - Колос Е.Б. відповідно до довіреності від 09.01.2014 р. в судовому засіданні проти позову заперечила, пояснила, що укладений сторонами договір оренди припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, а також з інших підстав, передбачених законом, а тому розгляд питання про розірвання договору за згодою сторін можливеий виключно за погодженням Львівської міської ради.

Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Стаття 334 Цивільного кодексу України визначає, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника.

Відповідно до ч.1 ст.120 Земельного кодексу України , у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. Згідно із ч.2 ст.120 Земельного кодексу України , якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до п. «е» ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці

Пунктом 8 ч.1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Судом встановлено, що 13.06.2008 року між ОСОБА_2 та Львівською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 у м. Львові, кадастровий НОМЕР_2 пл. 0,1250 га., дійсний до 2018 р. /а.с. 8-9/. Відповідно до п. 37 вказаного договору його дія припиняється закінченням строку, на який його було укладено, придбанням орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності, ліквідації юридичної особи та в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

З договору дарування від 21.01.2012р. /а.с.10/ вбачається, що ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_3 прийняла у дар нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 22.02.2012 р. /а.с.11/, ОСОБА_3 22.02.2012 р. зареєструвала своє право власності нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1.

З листів ОСОБА_2 від 27.01.2012 року та 29.02.2012 р. /а.с. 12, 14-15/ вбачається, що позивач повідомляла відповідача про зміну власника нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1 та про припинення у зв'язку із цим договору оренди землі від 13.06.2008 року, укладеного між Львівською міською радою та нею. Із відповіді Львівської міської ради від 03.02.2012 р. та від 22.03.2012 р. /а.с. 13, 16/ вбачається, що відповідач заперечує право позивача на припинення оренди вказаної земельної дялінки.

Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог законодавства земельні відносини між сторонами договору оренди припиняються з моменту, коли ОСОБА_3 набула у власність нежитлову споруду за адресою АДРЕСА_1 у м. Львові, зареєструвавши своє право власності на неї, а саме з 22.02.2012 р. Із врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 334, 377 ЦК України, ст.ст. 120, 141 ЗК України, Законом України «Про оренду землі», суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати припиненим з 22.02.2012 р. право оренди земельної ділянки, кадастровий № НОМЕР_1, загальною площею 0,1250 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що оформлене договором оренди землі від 13.06.2008р., укладеним між ОСОБА_2 та Львівською міською радою.

Стягнути із Львівської міської ради на користь ОСОБА_2 229,41 грн. судових витрат.

Рішення у повному обсязі виготовлене у 5-денний строк.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлене без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Іванюк І.Д.