Справа № 219/5466/2013-ц
2/219/2061/2013
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2013 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді - Худіної О.О.
при секретарі - Смага Н.М.
за участю представника позивача
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні у місті Артемівську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -
Крім того, позивач вказує, що з метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитним зобовязанням, позивач до звернення із позовом до суду, надіслав повідомлення відповідачу про порушення основного зобовязання та іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житлове приміщення у разі продовження порушення. До теперішнього часу, відповідачем добровільно зобовязання не виконано.
В подальшому позивач просив залишити без розгляду позовні вимоги щодо виселення інших осіб, які зареєстровані або проживають у квартирі (предмет іпотеки).
У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову на підставі доводів викладених у останньому. Позовні вимоги щодо виселення інших осіб, які зареєстровані або проживають у квартирі (предмет іпотеки), просив залишити без розгляду.
Відповідач у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час розгляду справи, відповідно до ст.76 ЦПК України, повідомлення про причину неявки до суду не надійшло. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справа, що 02.07.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № GOAWGK40000207, згідно з яким позивач надав відповідачу кредитні кошти на строк з 02.07.2008 року по 02.07.2018 року включно у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 114792,00 гривень. Відповідач зобов'язався повернути гроші згідно графіка погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії (а.с. 12-15).
В забезпечення виконання кредитного договору 02.07.2008 року між цими ж сторонами укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передав позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме 3-х кімнатну квартиру, загальною площею 57,60 кв.м., житловою площею 42,80 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1, належну йому на праві власності (п. 1, 33.2, 33.3 договору). Сторони оцінили предмет іпотеки в суму 143000,00 гривень (п.33.4 договору) (а.с. 20-22).
У зв'язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_2 своїх зобов'язань 21.02.2013 року позивачем було надіслано вимогу № 30.1.0.0/2-876 про виконання умов договору позики,попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов Закону України «Про іпотеку» та договору іпотеки, а також вимога про добровільне звільнення нерухомого майна (предмета іпотеки) у випадку не виконання вимоги про повернення суми кредиту, процентів, комісій та штрафних санкцій (а.с.9).
Оскільки відповідачем були порушені умови кредитного договору, в установлений договором строк сума кредиту, процентів, комісій та штрафних санкцій сплачені не були, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідача з квартири, є правомірними.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. ст. 33, 36, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
Згідно з п.п. 16.7, 16.7.1,16.7.2,16.8,16.9, 33.1 договору іпотеки від 2 липня 2008 року, в разі невиконання боржником зобов'язань за договором позики іпотекодержатель задовольняє свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення буде здійснюватись на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя (п. 22 договору) - на розсуд іпотекодержателя (а.с.20-22).
Відповідно до положень п. 27 договору іпотеки - звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може буди здійснено у позасудовому порядку шляхом: переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобовязаний письмово повідомити іпотекодавця; або продажу предмету іпотеки будь - якій особі та будь яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі продажу у порядку ст.. 38 Закону України «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця, у тому числі отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.21).
Відповідно до п.33.3 договору іпотеки в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: 3 кімнатна квартира загальною площею 57,60 кв.м., житлова площа 42,80 кв.м. Предмет іпотеки знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22).
Відповідно до п. 33.4 договору іпотеки - сторони визначили вартість предмету іпотеки у 143000,00 гривень (а.с.22).
Зі справи вбачається, що позивач 21.02.2013 року надсилав відповідачу вимогу про виконання умов кредитного договору, попередження про звернення стягнення на передану в іпотеку квартиру відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку», вимогу про звільнення нерухомого майна, у випадку не виконання умов кредитного договору, яку останній отримав, проте дій для врегулювання спору не здійснив.
Таким чином, з урахуванням наведених норм права та обставин справи, суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідачем не приймалися заходи щодо врегулювання спору, можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб, як продаж предмету іпотеки будь - якій особі та будь яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі продажу у порядку ст.. 38 Закону України «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця, у тому числі отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно за рішенням суду передбачені умовами договору і саме у звязку із невиконанням цих умов, між сторонами виник спір, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є законними та обґрунтованими.
Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК України виселення з займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.
Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають в ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд за заявою іпотекодержателя, вправі винести рішення про виселення мешканців.
Відповідно до ч.2 та 3 ст.40 Закону після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлові приміщення, всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити займане приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять будинок чи житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
До матеріалів справи додана письмова вимога позивача до відповідача про добровільне виселення з іпотечної квартири.
Керуючись ст. ст.5, 6, 10, 107, 208, 209, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 209,201,220,526,527,530,577,629,640,1050,1054 ЦК України, ст.ст. 33,36,37,39,40 Закону України «Про іпотеку», ст.. 109 Житлового кодексу України, ППВСУ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення - задовольнити.
Виселити ОСОБА_2, зареєстрованого у квартирі (предмет іпотеки), розташованої за адресою: АДРЕСА_1, зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 3563,10 гривень.
Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 14 листопада 2013 року.
Рішення складене у повному обсязі та підписане 18 листопада 2013 року.

Це рішення може бути переглянуто Артемівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Артемівського міськрайсуду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Це рішення набирає законної сили, якщо його не буде оскаржено в строк, передбачений для оскарження останнього.

Заочне рішення суду набирає законної сили у загальному порядку.

Головуючий суддя О.О.Худіна