Справа № 296/231/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"08" липня 2014 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю: секретаря судового засідання Каторжинської Т.В., Щетініної Ю.Л.,

сторін, представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні приміщенням загального користування та демонтаж самовільно влаштованого тамбуру,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5 (далі - позивачі) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 (далі - відповідачі), у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с.91-93) просили зобовязати відповідачів демонтувати самовільно влаштований тамбур на площадці сходової клітки девятого поверху до квартир № 71 та № 72 за адресою: м. Житомир, пров. Вацківський, 9, а саме, демонтувати цегляну стіну з деревяними дверима.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що відповідач ОСОБА_6 самовільно збудувала тамбур на сходовій клітці дев'ятого поверху до квартир № 71 та № 72 за адресою: м. Житомир, пров. Вацківський, 9, в результаті чого позивачі мають проблеми з доступом у свою квартиру, так як позивач разом зі співмешканцем ОСОБА_9 змінюють замки на дверях тамбуру. Вважають, що самовільно встановлений тамбур чинить перешкоди у користуванні власністю позивачів.

В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити.

Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, відповідач ОСОБА_6 надала письмові заперечення у яких зазначила, що в проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. У 1994 році за спільною згодою з сусідом - чоловіком відповідача ОСОБА_10 збудовано тамбур із встановленням дверей, що відділяє їх квартири від сходової клітки, жителі квартир № 71 та № 72 мали ключі від дверей тамбуру та жодних суперечок з цього приводу не виникало. Збудований тамбур не створює перешкод у користуванні приміщенням загального користування - сходовою кліткою, а тому просить відмовити в задоволенні позову.

Представник КП ВЖРЕП №9 Житомирської міської ради в судове засідання не з"явився, надав заяву, у якій у разі ухвалення рішення суду покладався на розсуду суду.

Представник Житомирської міської ради в судове засідання не з"явилася, надала заяву, у якій просила справу розглядати у її відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, пояснення свідка ОСОБА_9., дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 (а.с.6-15).

ОСОБА_6І та її дочка ОСОБА_7 є власниками квартири АДРЕСА_2 в рівних частках (а.с.95,96).

З пояснень відповідачів в судовому засіданні встановлено, що в 1994 році чоловік позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_10, який був власником квартири АДРЕСА_3 свою згоду на встановлення тамбуру на площадці сходової клітки девятого поверху до квартир № 71 та № 72 за вказаною адресою. Зазначений тамбур збудував чоловік відповідача - ОСОБА_9

Зазначені обставини не заперечувалися сторонами в судовому засіданні.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 також пояснив, що є чоловіком відповідача ОСОБА_6 Приблизно в 1994 році за згодою колишнього власника квартири № 72 дійсно своїм силами збудував на площадці сходової клітки девятого поверху до квартир № 71 та № 72 цегляну стіну з деревяними дверима. Тамбур зводився для схоронності майна мешканців квартир та з підстав безпеки останніх. Жодних перешкод або незручностей для позивачів збудований тамбур не створює, при кожній зміні дверного замка позивачам видавалися ключі.

Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України, власникам квартир у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

В наслідок проведеної 16.10.2013 року працівниками КП ВЖРЕП №9 Житомирської міської ради перевірки сходових клітин в будинку № 9 по провулку Вацківському в м. Житомирі на позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_6 адмінкомісією при виконкомі Житомирської міської ради винесено відповідні постанови.

Постановою № 601 від 07.11.2013 року за здійснення самовільного перепланування місця загального користування (сходової клітини) ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП (а.с.75-79), а до ОСОБА_3 застосовано усне зауваження за самовільне встановлення деревяного ящика для зберігання побутових речей та адмінсправу закрито, про що винесено постанову № 580 від 24.10.2013 року (а.с.68-73).

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ст. 15,16 Цивільного кодексу України, ч. 1,2 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Між тим, відомостей про те, що органи виконавчої влади зверталися до суду з позовами до власників квартири 71 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про демонтаж самовільно збудованого спірного тамбуру позивачами та третіми особами суду не надано.

Відповідно до ст. 57-59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтвердитись іншими засобами доказування.

В судовому засіданні ОСОБА_3 надала пояснення, що в кінці липня 2013 року сама віддала ключі від тамбуру відповідачу та підтвердила, що з того часу і на день розгляду справи двері тамбуру не зачиняються, доступ до квартир 71 та 72 є вільним.

Таким чином, враховуючи, що позивачами не надано належних доказів, що збудований тамбур на сходовій клітці дев'ятого поверху до квартир № 71 та № 72 за адресою: м. Житомир, пров. Вацківський, 9 порушує їх права, як власників квартири № 72 або ж створює їм перешкоди у користуванні власністю.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5 є необґрунтованими, а тому суд відмовляє в їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в задоволенні позову до ОСОБА_6, ОСОБА_7 в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя О. С. Рожкова