Провадження 2/237/3/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 року м. Мар*їнка

Марїнський районний суд Донецької області в складі

головуючого судді Ступіна І.М.

при секретарі Готовщиковій Т.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Марїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного банку «Родовід Банк» в особі відділення «Донецький Регіональний Департамент» АТ «Родовід Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про зміну умов кредитного договору та за зустрічною позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі відділення «Донецьке регіональне управління» АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

До ОСОБА_2»їнського районного суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою про зміну умов кредитного договору, у якому просив суд внести відповідні зміни до кредитного договору, відповідно яких він має буде сплачувати врахунок погашення кредиту щомісяця 2500 гривень.

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним.

12 червня 2008 року між ним та ПАТ «Родовід Банк» було укладено кредитний договір № ДО48/АА-06.08.2, за яким Банк відкривав йому відновлювальню кредитну лінію на загальну суму 25429 доларів США 00 центів зі строком кредиту до 12 червня 2013 року.

Кредитні кошти надавалися Банком виключно на купівлю автомобілю. На виконання вказаних вище договірних умов 12 червня 2008 року Банком було перераховано на поточний рахунок ТОВ «Автоцентр Оптіма» грошові кошти в сумі 119008 гривень 57 копійок у якості оплати за автомобіль, що є предметом застави за вказаним вище Договором.

Предметом застави за Договором є автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR 1.81 державний номер АН 3600ЕА, який у вересні 2008 року потрапив у дорожню транспортну пригоду та був відновлений із великими матеріальними витратами.

Крім кредитного договору були укладені ще додаткові угоди 18 жовтня 2008 року та 08 вересня 2008 року, якими були внесені зміни до положень Договору відносно розміру процентної ставки, порядку проведення розрахунків та інших положень договору.

За умовами договору із змінами, внесеними додатковими угодами № 1 та № 2 позивач зобовязався щомісячно здійснювати часткове погашення заборгованості за кредитом та нарахованими процентами в сім 475 доларів США 00 центів.

Банк за усіма умовами договору виконав умови у повному обсязі. Станом на даний час на виконання умов договору позивачем здійснено оплату тіла кредиту в сумі, що еквівалентна 8 296 доларів США 00 центів, оплачені проценти за користування кредитом у сумі 7 493 доларів США 00 центів. Непогашена частина тіла кредиту за Договором становить 13 757 доларів США.

Також у відповідності до умов кредитного договору автомобіль був застрахований впродовж всієї дії договору. Загальна сума страхових платежів сплачена позивачем страховій компанії за програмою «Авто КАСКО» за період 2008 року до 2010 року склала 22 413 гривень.

Однак, з червня 2008 року та до теперішнього часу, обставини, на які розраховували сторони договору при його укладанні значно відхилились від прогнозованих значень. На даний момент обставини змінилися в гіршу сторону, оскільки настала світова фінансово економічна криза, яка виявила неготовність національної небезпеки до протидії цій кризі. В результаті відбулася істотна зміна економічних умов в Україні, зокрема, різке зростання офіційного та комерційного курсів долара США по відношенню до національного валюти.

У той же час, позивач продовжує отримувати дохід у національній валюті України, і для виконання зобовязань за Договором змушений здійснювати купівлю іноземної валюти за комерційним курсом українських банків, що зріс більш ніж на 170 % по відношенню до курсу, який був на момент укладання Договору.

Крім цього у позивача зявились інші непередбачувані обовязкові статті видатків, спрямованих на підтримання свого здоровя та життя і здоровя його дружини. У червні 2010 року у звязку з нещасним випадком, який трапився із ним, він отримав тяжкі опіки (опіки 2 ступеня) обличчя та рук, у звязку з чим він змушений знаходитися на лікарняному впродовж 3 місяців та потребував коштовного лікування. На даний час, внаслідок отриманих ним травм, він потребує профілактичного лікування. Також позивач страждає бронхіальною астмою, якою позивач захворів на виробництві, тому без медичної підтримки він не може обійтися, у звязку з чим постійно несе матеріальні витрати за лікування, діагностику та підтримку здоровя. Також крім того його дружина ОСОБА_5 вже не працює, є пенсіонером, потребує лікування у звязку із артеріальною гіпертензією на яку вона страждає. Дружина отримує мінімальну пенсію. На сьогоднішній день позивач має можливість сплачувати борг у розмірі 2500 гривень.

Під час судового розгляду відповідача надійшла зустрічна позовна заява, яка була у подальшому уточнена про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просила суд: стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитними договорами № ДО48/АА-066.08.2 від 12 червня 2008 року у розмірі 23 631, 00 доларів США та 1 915469 гривень 76 копійок, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 17 130,64 доларів США; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 6 500,36 доларів США пеня за прострочку виконання грошових зобовязань 1 905 690,98 гривень, з яких: а) пеня за кредитом 1 429 559,80 гривень; б) пеня за процентами - 476 131,18 гривень; відповідальність за порушення грошового зобовязання згідно положень статті 625 ЦК України 9 778,78 гривень, з яких 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту - 7 335,74 гривень; 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів 2 443,04 гривень, сплачений судовий збір.

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним.

12 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» та фізичною особою ОСОБА_1 було укладеного кредитний договір № ДО48/АА-066.08.2.

17 червня 2009 року назву Банку офіційно змінено з Відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк» на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», що підтверджується новим Свідоцтвом про реєстрацію юридичної особи.

Відповідно до умов кредитного договору Банк взяв на себе зобовязання відкрити ОСОБА_1 відновлювальну кредитну лінію в доларах США на купівлю автомобіля, в загальному розмірі 25 429 доларів СЩА 00 центів.

Сума кредиту в повному обсязі була надана відповідачу ОСОБА_1 Банком у відповідності з положенням пункту 1.4 кредитного договору, тобто готівкою з подальшим їх обовязковим продажем через касу Банку для проведення подальших розрахунків.

Факт видачі кредиту ОСОБА_1 за кредитним договором підтверджується заявою про видачу готівки № 232_52 від 12 червня 2008 року.

Таким чином, Банк у повному обсязі виконав усі свої зобовязання перед відповідачем.

Кредит був виданий відповідачу під обовязок сплати ним Банку процентів за користування грошовими коштами в розмірі 13,5 процентів річних; та згідно Додаткової угоди № 1 від 17 жовтня 2008 року процентну ставку встановлено в розмірі 14,5 процентів річних.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач взяв на себе обовязок: починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 424,00 доларів США на рахунок, вказаний у пункті 1.3 кредитного договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку; та відповідно до Додаткового договору від 08 січня 2009 року до кредитного договору, пункт 3.1 кредитного договору, викладено в наступній редакції: починаючи з січня 2009 року щомісячно до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом згідно з графіком погашення платежів )додаток № 1 «Графік погашення заборгованості» від 08 січня 2009 року до кредитного договору), який є невідємною частиною цього Договору, на рахунок, вказаний у пункті 1.3 цього Договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку; та відповідно до Додаткової угоди № 2 від 08 вересня 2009 року до кредитного договору пункт 3.1 кредитного договору викладено у наступній редакції: щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитним договором та нарахованими процентами, згідно з графіком платежів (Додаток № 2 «Графік погашення заборгованості» від 08.09. 2009 року до кредитного договору), який є невідємною частиною цього Договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок Банку; повернути одержані кредити згідно з умовами кредитного договору не пізніше 12 червня 2013 року; сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітнім, а також 12 червня 2013 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами.

Всупереч умовам кредитного договору, зокрема, якими передбачено зобовязання відповідача частково погашати заборгованість за кредитом та сплачувати проценти за користування кредитом, а у разі не виконання зобовязань, Банк має право відповідно до п. 5.2 кредитного договору, вимагати достроково погасити заборгованість за одержаними кредитами та сплатити проценти за користування ними, а також пені.

В якості забезпечення виконання зобовязань відповідача ОСОБА_1 перед Банком по кредитному договору, між Банком та ОСОБА_6 був укладений Договір Поруки № ДО48/АА-066/2.08.2 від 12 червня 2008 року.

Пунктом 5.2 кредитного договору Банку надано право у разі порушення боржником умов кредитного договору вимагати від нього дострокового повернення наданих кредитів та нарахованих процентів за період фактичного користування кредитом, а у разі невиконання вищевказаних вимог звернути стягнення на предмет застави згідно з договором застави № ДО48/АА-06/1.08.2 від 12 червня 2008 року, та договорів застави, які можуть бути укладені в майбутньому між Банком та відповідачем в рахунок забезпечення виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором.

Так, Банк надіслав на адресу ОСОБА_1 Вимогу № 151.6-11-б.б/1444 від 14 березня 2011 року, в якій Позивач вимагав достроково погасити заборгованість за кредитним договором у семиденний строк.

Але до теперішнього часу відповідачем зобовязання за кредитним договором не виконано.

Позивач ОСОБА_1, його представник на підставі укладеного договору про надання послуг ОСОБА_2 із позовом не погодилися, просили суд їх позовні вимоги задовольнити, зустрічні позовні вимоги залишити без задоволення. Суду надали пояснення аналогічні тим, що викладені у позові.

Представник відповідача на підставі складеної довіреності із позовом ОСОБА_1 не погодився у повному обсязі, просив суд його позовні вимоги залишити без задоволення. Зустрічні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Суду надав пояснення аналогічні тим, що містяться у зустрічній позовній заяві.

ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд задовольнити позовні вимоги його батька ОСОБА_1, а зустрічні позовні вимоги Банку залишити без задоволення.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено наступні факти.

12 червня 2008 року між ним та ПАТ «Родовід Банк» було укладено кредитний договір № ДО48/АА-06.08.2, за яким Банк відкривав йому відновлювальню кредитну лінію на загальну суму 25429 доларів США 00 центів зі строком кредиту до 12 червня 2013 року.

Кредитні кошти надавалися Банком виключно на купівлю автомобілю. На виконання вказаних вище договірних умов 12 червня 2008 року Банком було перераховано на поточний рахунок ТОВ «Автоцентр Оптіма» грошові кошти в сумі 119008 гривень 57 копійок у якості оплати за автомобіль, що є предметом застави за вказаним вище Договором.

Предметом застави за Договором є автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR 1.81 державний номер АН 3600ЕА, який у вересні 2008 року потрапив у дорожню транспортну пригоду та був відновлений із великими матеріальними витратами.

Крім кредитного договору були укладені ще додаткові угоди 18 жовтня 2008 року та 08 вересня 2008 року, якими були внесені зміни до положень Договору відносно розміру процентної ставки, порядку проведення розрахунків та інших положень договору.

За умовами договору із змінами, внесеними додатковими угодами № 1 та № 2 позивач зобовязався щомісячно здійснювати часткове погашення заборгованості за кредитом та нарахованими процентами в сім 475 доларів США 00 центів.

В якості забезпечення виконання зобовязань відповідача ОСОБА_1 перед Банком по кредитному договору, між Банком та ОСОБА_6 був укладений Договір Поруки № ДО48/АА-066/2.08.2 від 12 червня 2008 року.

Пунктом 5.2 кредитного договору Банку надано право у разі порушення боржником умов кредитного договору вимагати від нього дострокового повернення наданих кредитів та нарахованих процентів за період фактичного користування кредитом, а у разі невиконання вищевказаних вимог звернути стягнення на предмет застави згідно з договором застави № ДО48/АА-06/1.08.2 від 12 червня 2008 року, та договорів застави, які можуть бути укладені в майбутньому між Банком та відповідачем в рахунок забезпечення виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором.

Так, Банк надіслав на адресу ОСОБА_1 Вимогу № 151.6-11-б.б/1444 від 14 березня 2011 року, в якій Позивач вимагав достроково погасити заборгованість за кредитним договором у семиденний строк.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до укладеного договору 12 червня 2008 року Банком було перераховано на поточний рахунок ТОВ «Автоцентр Оптіма» грошові кошти в сумі 119008 гривень 57 копійок у якості оплати за автомобіль, що є предметом застави за вказаним вище Договором зі строком кредиту до 12 червня 2013 року.

В судовому засіданні встановлено, що при укладанні додаткової угоди № 1 до Кредитного договору № ДО48/АА-066.08 від 12 червня 2008 року, як ОСОБА_1, так і ОСОБА_4 було дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами, так і прийняті ними. На момент укладення додаткової угоди обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, що підтверджено власноручними підписами та печатками сторін; правочин був спрямований на отримання кредиту та у його погашенні згідно умов даного договору. Тим більше, що договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд Кредитора, позичальника, поручителя та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства та Правил.

Судом встановлено, що отримуючи кредит в іноземній валюті, позивач не предявляв до відповідача вимог щодо зміни визначення умов кредитування, порядку та строків сплати кредиту чи недійсності укладення договору. Зазначені умови кредитного договору є суттєвими і оговорені в самому договорі, а його форма та зміст відповідають положенням статті 203 ЦПК України. Згідно ч.1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5,6 статті 203 ЦК України, однак при укладанні та підписанні договору вимоги законодавства було додержано та виконано.

З доводів позивача слід зробити висновок, що під час низької вартості долара США користувався кредитними коштами у іноземній валюті та більше того, позивач погоджувався із всіма умовами укладеного із Банком валютного кредитного договору, про що свідчать факти повернення ним кредитних коштів разом з нарахованими відсотками в частковому обсязі відповідно графіку кредитного договору, що є невідємною частиною договору. Коли вартість долара США збільшилась внаслідок кризових обставин в країні, то позивач різними способами намагається уникнути його виконання.

Слід зазначити, що протягом строку чинності договору позивач вчиняв дії, спрямовані на його виконання, зокрема здійснював платежі за Договором у валюті кредиту доларах США, що також засвідчує згоду позивача з умовами оспорюваного Договору.

В судовому засіданні позивач акцентував увагу суду на такому факті, а саме про неправомірність вираження зобовязання у договорі у іноземній валюті, та посилався на положення статті 524 ЦК України, нормами якої передбачено, що зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці Україні гривні.

Зазначений факт позивача спростовується наступним.

У договорі передбачено, що погашення заборгованості здійснюється в сумі згідно з графіком погашення, в якому чітко зазначена сума у валюті погашення. На виконання умов договору, позивачем протягом договору здійснювалися погашення в іноземній валюті, більш того, при підписання як додаткової угоди так навіть і кредитного договору позивач був згоден на здійснення таких платежів саме у такому розмірі та грошовому еквіваленті. Отже, при підписанні кредитного договору позивач усвідомлював всі наслідки укладання кредитного договору, додаткової угоди та свої можливості стосовно виконання.

Відповідно до статті 192 ЦК України до грошових коштів віднесено грошову одиницю України гривню, та іноземну валюту.

Відповідно до ч.2 статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадку і в порядку, встановлених законом.

Отже, у кредит можуть бути надані згідно ЦК України як грошова одиниця України гривня, так і іноземна валюта, що виступатиме предметом зобовязання.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банк і банківську діяльність» кошти гроші у національній валюті або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Згідно зі статтею 345 ЦК України кредитні операції банків полягають у розміщенні від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучення коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банк і банківську діяльність.

Відповідно до статей 47,49 Закону України «Про банк і банківську діяльність» визначаються операції банків із розміщенням коштів від свого імені, на власних умовах та власний ризик як кредитні операції, незалежно від виджу валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.

Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

З вищевикладеного вбачається, що уповноважені банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з наданням кредитів в іноземній валюті.

Відповідно до пункту «в» п.4 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі. Можна зазначити, що на сьогодні законодавець не визначив межі термінів і сум надання/ одержання кредитів в іноземній валюті.

Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії.

Статтями 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти). Визначені на розсуд сторін і погоджені ними,та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства згідно статті 628 ЦК України.

Предметом даного кредитного договору є надання Банком ОСОБА_1 у тимчасове користування кредиту у грошовій одинці долар США, з терміном погашення до 12 червня 2013 року. В судовому засіданні встановлено, що позивач, в заяві на видачу кредиту власноручно заповнив заяву, на укладення кредитного договору в іноземній валюті, та зазначені кошти були переведені по призначенню для придбання транспортного засобу.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, у судовому засіданні позивачем, його представником було заявлено клопотання щодо призначення по справі судової почеркознавчої експертизи. Своє клопотання позивач обґрунтував тим, що додатковою угодою № 1 від 17 жовтня 2008 року до кредитного договору № ДО48/АА-066.08.2 від 12 червня 2008 року та Додатковим договором від 08 січня 2009 року до кредитного договору № ДО48/АА-066.08.2 від 12 червня 2008 року встановлюються нові порядки погашення заборгованості за оспорюваним кредитним договором та нова процентна ставка. Позивачем у судовому засіданні наголошував на тому факті, що вищезазначені документи вочевидь підписані не відповідними (різними) підписами позивача, а тому вважає за доцільне проведення цієї експертизи.

Так, ухвалою ОСОБА_2»їнського районного суду Донецької області від 10 жовтня 2013 року по справі була призначена повторна судова психіатрична експертиза, оскільки при призначенні судової психіатричної експертизи від 01 березня 2013 року вона не була проведена із-за відсутності необхідних документів.

Так, відповідно до висновку експерта судово почеркознавчої експертизи № 5765/02/5766/03 вбачається, що підписи від імені ОСОБА_1, що розташовано на кожному аркуші кредитного договору № ДО48/АА-066.08.2 від 12 червня 2009 року та додаткового договору від 08 січня 2009 року до кредитного договору № ДО48/АА-066.08.2 від 12 червня 2008 року від «Позичальника», виконано ОСОБА_1; встановити, ким ОСОБА_1 або іншою особою виконано підпис його імені, що розташовано на другім аркуші додаткової угоди № 1 від 17 жовтня 2008 року до кредитного договору №ДО48/АА-066.08.2 від 12 червня 2008 року в графі «Позичальник» не уявляється можливим з крайньої обмеженості графічного матеріалу досліджуваного підпису та простоту його виконання; підпис від імені ОСОБА_1, що розташовано на зворотній стороні повідомлення про вручення поштового повідомлення від 23 травня 2011 року в рядку «особисто», виконано не ОСОБА_1, а іншою особою.

Але при винесенні рішенні суд не сприймає висновки зазначеної експертизи, оскільки у судовому засіданні позивач просив суд змінити істотні умови кредиту, а саме порядок сплати кредитного договору, тобто позивач просить фактично змінити грошову одиницю врахунок погашення кредитного договору.

Судом не встановлено порушення істотних умов кредитного договору при його укладанні, позивач, його поручитель були ознайомлені з усіма документами, підписували їх у добровільному порядку, без тиску на них з боку сторонніх осіб, оскільки у судовому засіданні вони цей факт підтвердили. Зазначений факт позивач не заперечував, зазначив, що він міг відмовитися від укладання зазначеного кредитного договору. Тобто, підписуючи дані угоди, позивач, його поручитель усвідомлювали значення своїх дій та взятті на себе зобовязання.

Крім того, суд критично відноситься до твердження позивача щодо істотності зміни обставин, якими сторони керувалися під час укладення кредитного договору, оскільки укладаючи договір кредиту саме у доларах США позивач мав усвідомлювати можливість настання обставин, якими сторони керувалися під час укладення кредитного договору, оскільки договір кредиту саме у доларах США позивач мав усвідомлювати можливість настання обставин, за яких може істотно змінитися курс іноземної валюти по відношенню до гривні. Судом встановлено, що в кредитному договорі зазначені цільове використання, валюта кредиту, строк кредитування, максимальна/мінімальна сума кредиту, питання щодо дострокового погашення, періодичність та спосіб погашення заборгованості по кредиту та відсотків, метод розрахунку щомісячного обовязкового внеску в валюті. Суд звертає увагу, що наводити у договорі усі норми ЦК України та інших Законів є недоцільним, та звертає увагу, що в кредитному договорі передбачено, що спірні питання за цим договором розглядаються згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до ч.1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимоги і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем не було надано доказів в обґрунтовування своїх позовних вимог.

Оскільки основне зобовязання, що реальне існує, і засноване на передбачених законом підставах, є дійсним, то відсутні підстави для зміни умов кредитного договору.

Розглядаючи зустрічні позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі відділення «Донецьке регіональне управління» АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд вважає їх задовольнити частково з наступних підстав.

12 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» та фізичною особою ОСОБА_1 було укладеного кредитний договір № ДО48/АА-066.08.2.

17 червня 2009 року назву Банку офіційно змінено з Відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк» на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», що підтверджується новим Свідоцтвом про реєстрацію юридичної особи.

Відповідно до умов кредитного договору Банк взяв на себе зобовязання відкрити ОСОБА_1 відновлювальну кредитну лінію в доларах США на купівлю автомобіля, в загальному розмірі 25 429 доларів СЩА 00 центів.

Сума кредиту в повному обсязі була надана відповідачу ОСОБА_1 Банком у відповідності з положенням пункту 1.4 кредитного договору, тобто готівкою з подальшим їх обовязковим продажем через касу Банку для проведення подальших розрахунків.

Факт видачі кредиту ОСОБА_1 за кредитним договором підтверджується заявою про видачу готівки № 232_52 від 12 червня 2008 року.

Відповідно до статті 509 ЦК України згідно якою передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку які виникають з підстав, передбачених ст. 11 ЦПК України.

Згідно до ч.1 статті 1054 ЦК України з якої вбачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із статті 526 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до статті 536 ЦК України якою передбачено що, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти.

Відповідно до положень статті 1049 ЦК України «позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором».

Всупереч умовам кредитного договору, зокрема, якими передбачено зобовязання ОСОБА_1 частково погашати заборгованість за кредитом та сплачувати проценти за користування кредитом, а у разі невиконання зобовязань Банк має право відповідно до п. 5.2 кредитного договору, вимагати достроково погасити заборгованість за одержаними кредитами та сплатити проценти за користування ними, а також пені. Враховуючи те, що ОСОБА_1 неодноразово грубо порушувались вищезазначені умови кредитного договору, від добровільного погашення боргу ОСОБА_1 ухиляється. Внаслідок чого утворилась заборгованість.

Всупереч умовам кредитного договору, якими передбачається зобовязання ОСОБА_1 частково погашати заборгованість за кредитом та сплачувати проценти за користування кредитом, але ОСОБА_1 до теперішнього часу свої зобовязання не виконав.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено. що з боку ОСОБА_1 мало місце грубого порушення зобовязання, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки.

Оскільки п.3.9 кредитного договору передбачено. що за порушення строків (термінів) повернення кредитів, чи сплати процентів ОСОБА_1 зобовязується сплачувати Банку за кожен день пеню у розмірі 1,6 процентів від суми простроченої заборгованості.

В якості забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 перед Банком по кредитному договору, між Банком та ОСОБА_6 був укладений Договір поруки № ДО48/АА-066/2.08.2 від 12 червня 2008 року. У відповідності до пункту 1.1 договору поруки ОСОБА_4 зобовязався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором.

Невиконання поручителем своїх зобовязань за договором поруки призвело до порушення ним положень статей 526 та 554 ЦК України.

На підставі вищевикладеного та враховуючи ті обставини, що у відповідності до положень ЦК України порука має похідний характер від забезпеченого нею зобовязання і вимоги Банку до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором та до відповідача ОСОБА_4 за договором поруки повязані між собою єдиною підставою виникнення (порушення ОСОБА_1 своїх грошових зобовязань перед Банком за кредитним договором), то Банк обґрунтовано має право одночасно предявити позовні вимоги до обох відповідачів з метою погашення заборгованості ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором, у тому числі і за рахунок грошових коштів ОСОБА_4

При визначенні суми, якої слід стягнути у солідарному порядку з відповідачів суд акцентує увагу на наступне.

Так, за клопотанням позивача 29 листопада 2011 року ОСОБА_2»їнським районним судом була винесена ухвала про забезпечення, відповідно якої відділенню «Донецький регіональний департамент» АТ «Родовід Банк» було заборонено здійснювати нарахування процентів та пені за договором кредитування № ДО48/АА-066.08.2 від 12 червня 2008 року.

Але відділення «Донецький регіональний департамент» АТ «Родовід Банк» порушило зазначену ухвалу, на підставі чого під час розгляду справи була подана позовна заява про збільшення позовних вимог, та відповідно якої банком було нараховано проценти та пеню за договором та з періоду з 29 листопада 2011 року та по теперішній час.

А тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість та всі інші штрафні санкції до 29 листопада 2011 року.

При наданні Банком позову про збільшення позовних вимог з урахуванням нарахованої пені та інших штрафних санкцій ним було надано суду розрахунок суми заборгованості по зазначеному кредиту.

Так, із зазначеного розрахунку судом вбачається, що заборгованість за основною сумою кредиту становить 17 130 доларів США 64 центів. З зазначеною сумою наявності боргу за кредитом суд погоджується.

Проаналізувавши наданий розрахунок Банком, суд вважає за доцільне стягнути у солідарному порядку з відповідачів штрафні санкції частково, а саме до періоду 29 листопада 2011 року та при розрахунку зазначених штрафних санкцій, суд вважає за доцільне ґрунтуватися та посилатися на наданий Банком розрахунок.

Так, при вирахуванні штрафних санкцій, суд вважає за доцільне стягнути у солідарному порядку з відповідачів: пеня прострочення виконання зобовязання зі своєчасного повернення кредиту в розмірі 297 345 (двісті девяносто сім тисяч триста сорок пять) гривень 92 копійок; пеня за прострочення виконання зобовязань зі своєчасної сплати нарахованих відсотків у розмірі 70 347 (сімдесят тисяч триста сорок сім 67 копійок; 3 відсотки річних за прострочення виконання зобовязань зі своєчасного повернення кредиту у розмірі 1 527 (одна тисяча пятсот двадцять сім) гривень 54 копійок; 3 відсотків річних за прострочення виконання зобовязань зі своєчасної сплати нарахованих відсотків у розмірі 1 356(одна тисяча триста пятдесят шість) гривень 65 копійок.

Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 88 ЦПК України оскільки позовні вимоги Публічного акціонерного банку «Родовід Банк» в особі відділення «Донецький Регіональний Департамент» АТ «Родовід Банк» задоволені частково, суд вважає за доцільне стягнути у солідарному порядку на їх користь судовий збір у розмірі 3 219 гривень 00 копійок з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_4

На підставі наведеного, ст. 509, 525, 526, 543, 546-550,553,554,572, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 213-215 ЦПК України, керуючись ст. ст. 213-215 ЦК України

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного банку «Родовід Банк» в особі відділення «Донецький Регіональний Департамент» АТ «Родовід Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про зміну умов кредитного договору залишити без задоволення.

Зустрічні позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі відділення «Донецьке регіональне управління» АТ «Родовід Банк» ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитними договорам № ДО48/АА-066.08.2 від 12 червня 2008 року, з якої: 1) прострочена заборгованість у розмірі 17 130 (сімнадцять тисяч сто тридцять) доларів США 64 центи; пеня прострочення виконання зобовязання зі своєчасного повернення кредиту в розмірі 297 345 (двісті девяносто сім тисяч триста сорок пять) гривень 92 копійок; пеня за прострочення виконання зобовязань зі своєчасної сплати нарахованих відсотків у розмірі 70 347 (сімдесят тисяч триста сорок сім) гривень 67 копійок; 3 відсотки річних за прострочення виконання зобовязань зі своєчасного повернення кредиту у розмірі 1 527 (одна тисяча пятсот двадцять сім) гривень 54 копійок; 3 відсотків річних за прострочення виконання зобовязань зі своєчасної сплати нарахованих відсотків у розмірі 1 356 (одна тисяча триста пятдесят шість) гривень 65 копійок.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» судовий збір у розмірі 3 219 (три тисячі двісті девятнадцять) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Марїнського районного суду І.М. Ступін

28.03.2014