ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/580/14-ц
Провадження № 2/362/801/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.06.2014 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
при секретарі ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку (далі - ПАТ КБ) «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
У лютому 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило суд звернути стягнення на земельну ділянку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.
В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідач уклали договір іпотеки земельної ділянки від 26.06.2008 року. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, село Руликів, вул. Космонавтів, 20. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 707000 грн.
Оскільки позичальник умови кредитного договору в частині взятих на себе зобов'язань про повернення кредитних коштів належним чином не виконує, в зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 3 756 940 грн. 90 коп., просили суд звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.
Представник позивача надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, село Руликів, вул. Космонавтів, 20, шляхом проведення публічних торгів з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки (а.с.39-40).
Представник позивача в судове засідання не зявився, але надіслав до суду письмову заяву, у якій просив слухати справу у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.31).
ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, до суду не зявився. Про причини неявки не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутності не надав (а.с.33).
Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.
В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки від 26.06.2008 року. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, село Руликів, вул. Космонавтів, 20. Майно належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 707000 грн. (а.с.12-15).
ОСОБА_2 умови кредитного договору належним чином не виконує протягом тривалого часу, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору (а.с.6).
Однак зобовязання не виконані, у звязку з чим, станом на 26.12.2013 року за ОСОБА_2 наявна заборгованість у сумі: 3 756 940, 90 грн., яка відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.4, 5). складається з:
- 757633, 31 грн. - заборгованість за кредитом;
- 531184, 23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
- 107500, 12 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;
- 2181483, 20 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;
- 250, 00 грн. - штраф (фіксована частина).
- 178890, 04 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4-5).
У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612, ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно положень ст. 629 ЦК України договір є обовязків до виконання сторонами.
Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд також враховує положення ст.ст. 610 та 625 ЦК України, відповідно до яких порушенням зобовязання є його невиконання, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти, у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 590 ЦК України та ч. 3 ст. 33 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється окрім іншого на підставі рішення суду.
З огляду положень ч. 1 ст. 33, ч.5 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Якщо предметом іпотеки є два або більше об'єктів нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя.
Згідно до положень ст. ст. 34, 35 Закону України «Про іпотеку», у разі прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, предмет іпотеки може бути переданий Іпотекодержателю в управління на період його реалізації у порядку, встановленому законодавством та умовами, передбаченими договором чи рішенням суду. У разі порушення основного зобовязання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.
Згідно з положення п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).
Положення ст. 41 Закону України Про іпотеку зазначають, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" з дотриманням вимог цього Закону.
Оскільки, судом встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 590, 610, 611, 612, 629, 625, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 33, 34, 35, 41 ЗУ Про іпотеку, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 33, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223, 224-227 ЦПК України, суд -
Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко