Справа № 2/337/1896/2014
ЄУН 337/5347/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2014 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Салтан Л.Г.
при секретарі Крячковій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,
В С Т А Н О В И В :
19.08.2014 року позивач ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 2433252,00 грн. та витрат по оплаті судового збору в сумі 3654,00 грн.
В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, вважає їх законними та обґрунтованими та такими, що предявлені у межах строку позовної давності, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 проти заявлених позовних вимог заперечує, надав суду заяву про застосування позовної давності, просить у позові відмовити.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судові засідання двічі не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, документів, підтверджуючих поважність причин відсутності суду не надали.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню по наступним підставам.
В забезпечення повернення грошових коштів за кредитним договором між Банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки від 27.03.2008 року
Однак, всупереч умовам кредитного договору, вищевказані зобов'язання позичальника щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконуються, зокрема не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків.
Останній платіж боржником здійснено 27.03.2009 року.
З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника 31.03.2009 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до кредитного договору , згідно якої тимчасово було зменшено щомісячний платіж по кредиту, але жодного платежу боржником здійснено не було.
Згідно поштового повідомлення ОСОБА_2 зазначену вимогу отримала 4 серпня 2010 року.
У звязку з невиконанням боржником зазначеної вимоги ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» 8 жовтня 2010 року звернувся до Комунарського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитом.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2011 року зазначенні позовні вимоги задоволенні, звернуто стягнення на майно, надане в іпотеку згідно договору від 30.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 9338 та за договором іпотеки від 27.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 4059, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 42,36 кв.м., житловою 27,2 кв.м., яка є власністю ОСОБА_2 зі способом реалізації шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, прроведенною обєктом оціночної діяльності, задля задоволення вимог ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» в сумі 394670, 31 грн. з них за кредитним договором № 014/17-36/712-31 від 30.11.2005 року в сумі 164398,51 грн., за кредитним договором № 014/17-36/1844-31 від 27.03.2008 року 230271,80 грн. Зазначеним рішенням встановлено, що за кредитним договором № 014/17-36/1844-31 від 27.03.2008 року заборгованість становить 29111,48 доларів США, що відповідає 230271,80 грн. , яка складається із заборгованості по тілу кредиту 25177,55 доларів США (199154,42 грн), прострочена заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 1807,28 доларів США (14295, 59 грн), пеня за несвоєчасну сплату планового платежу по кредиту 2126,65 доларів США (16821,80 грн.)

Постановою державного виконавця Комунарського ВДВС ЗМЮ від 04.07.2013 року відкрите виконавче провадження на виконання зазначеного рішення суду

24 квітня 2014 року ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» на адресу Комунарського ВДВС надав заяву про повернення виконавчого документу без виконання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у відповідності до ст. 554 ЦК України, в разі порушення зобовязань поручитель несе з боржником солідарну відповідальність.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України).

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Отже, сторони кредитного договору встановили строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі цього договору.

За змістом частини третьої статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається у разі предявленням позову до одного з кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (частини перша, третя статті 264 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина пята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, суд вважає, що право позивача на позов виникло після спливу 30 діб з дня отримання боржником вимоги про дострокове повернення кредиту на нарахованої заборгованості.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

За правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у справі "ОСОБА_7 проти України" від 09.01.2013 року, строк давності переслідує декілька важливих цілей, зокрема забезпечує правову визначеність і завершеність, захищає потенційних відповідачів від застарілих вимог, які було б важко заперечувати, дозволяє уникнути несправедливості, яка може виникнути при прийнятті судами рішень відносно подій, які відбувались в далекому минулому на основі доказів, які з часом можуть стати ненадійними та недостатніми. А отже норми щодо позовної давності направлені на забезпечення належного правосуддя і дотримання принципу правової визначеності, і заявники повинні розраховувати, що ці норми будуть застосовуватись.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем при зверненні до суду із даним позовом пропущено строк позовної давності, який почав свій перебіг після закінчення 30 діб з дня отримання вимоги, та був перерваний зверненням банку з позовом до суду 8 жовтня 2010 року, тому приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4,10,11,60,208,209,212-215,223 ЦПК України, ст. ст..252-255 ,509, 526, 554, 610-612, 625, 1050 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити

Копію рішення надіслати відповідачу ОСОБА_3

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Л.Г. Салтан