Справа № 2-70/11
Провадження № 2/428/433/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М.,

при секретарі Андрусишин Н.Т.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, приватного нотаріуса Сєвєродонецького нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_4, приватного нотаріуса Сєвєродонецького нотаріального округу ОСОБА_9, третя особа Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції в Луганській області про визнання незаконним Свідоцтва ВАМ № 343145 від 25.07.03 р. про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_10, виданого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 з моменту видачі; визнання недійсним право власності на квартиру за адресою: Луганська обл, АДРЕСА_2 на імя ОСОБА_10, зареєстрованого 08.07.2008 р. Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі: дублікату свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири, виданого 03.06.2008 р. Управлінням житлово-комунального господарства міськради замість зіпсованого від 06.12.1994 р., номер витягу: 19448991, дата: 08.07.2008 р., реєстраційний номер: 1959240, номер запису: 17 в книзі: 56 з моменту реєстрації; дублікату свідоцтва про право на спадщину ВКО № 115008 / р № 2-688 на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 на імя ОСОБА_10, зареєстрованого 08.07.2008 р Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, виданого 20.05.2008 р. Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою замість втраченого від 25.07.2003 р., реєстр № 1-2336, номер витягу: 19448991, дата: 08.07.2008 р., реєстраційний номер: 1959240, номер запису: 17 в книзі: 56 з моменту реєстрації; дублікату свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 на імя ОСОБА_10, виданого 03.06.2008 року Управлінням житлово-комунального господарства міськради замість зіпсованого від 06.12.1994 p., номер витягу: 19448418, дата: 08.07.2008 pоку, реєстраційний номер: 1959240, номер запису: 17 в книзі: 56 з моменту реєстрації; дублікату свідоцтва про право на спадщину ВКО № 115008 / р № 2-688 на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_10, виданого 20.05.2008 р. Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою замість втраченого від 25.07.2003 p., реєстр № 1-2336, номер витягу 19448827, дата: 08.07.2008 p., реєстраційний номер 1959240, номер запису:17 в книзі: 56 з моменту реєстрації; визнання незаконним Свідоцтво ВАМ № 343146 від 25.07.03 р. про право на спадщину за законом на грошові внески у філії Сєвєродонецького відділення № 7854/01 «Ощадбанк» на рахунках: № 92065, № 05718410 та № 91551-19231 на імя ОСОБА_10, виданого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6. з моменту видачі; визнання недійсним право власності на грошові внески на імя ОСОБА_10 у філії Сєвєродонецького відділення № 7854 AT «Ощадбанк» на рахунку № 91551-32534 с залишком 1178,25 гр. переоформленого на імя ОСОБА_11 з рахунків ОСОБА_12П на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом ВАМ № 343146 на грошові внески, про що свідчить відповідь філії Сєвєродонецького відділення № 7854 AT «Ощадбанк» № 70 /01-14/86 від 08.02.2013 року з моменту переоформлення рахунку; визнання незаконним Договір купівлі - продажу ВКМ № 569394 від 23.07.2008 р. квартири за адресою: АДРЕСА_4 між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, посвідчений 23.07.2008 р. приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_8 з моменту посвідчення; визнання недійсним право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_3, зареєстрованого 30.07.2008 р. Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер витягу: 19721253, дата: 30.07.2008, реєстраційний номер: 1959240, номер запису: 17 в книзі: 56 з моменту реєстрації; визнання незаконним Договір купівлі - продажу ВМЕ № 369718 від 21.05.09 р. квартири за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений 21.05.09 р. приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_9 з моменту посвідчення; визнання недійсним право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_4, зареєстрованого 27.05.09 року Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер витягу: 22844476, дата: 27.05.09, реєстраційний номер: 1959240, номер запису: 17 в книзі: 56 з моменту реєстрації; визнання за позивачем права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5, яка належала на праві спільної сумісної власності померлому батьку ОСОБА_12П та померлій матері ОСОБА_11 і яку він прийняв, як спадщину згідно з ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 р., що діяла на момент смерті батька; зобовязання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити позивачу перешкод в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1; визнання за позивачем право власності на грошові внески у філії Сєвєродонецького відділення № 7854 AT «Ощадбанк» на рахунку № 91551-32534 с залишком 1178,25 грн., переоформленого на імя ОСОБА_10 з рахунків ОСОБА_12 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом ВАМ № 343146 на грошові внески, про що свідчить відповідь філії Сєвєродонецького відділення № 7854 AT «Ощадбанк» № 70/01- 14/86 від 08.02.2013 р.; стягнення з ОСОБА_3 судового збору 51,00 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення 30,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду позовною заявою, пізніше позивачем неодноразово було подано уточнені позовні заяви, посилаючись на те, що він пенсіонер МВД, в квартирі АДРЕСА_6, проживає з 1966 pоку. 12 років та 6 місяців проходив службу в рядах збройних сил, в тому разі в Угорщині. Вищеназвана квартира належала його батькам - ОСОБА_12 та ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності. 14.01.1998 року помер його батько ОСОБА_12 05.03.1998 pоку, тобто через 1 місяць та 22 дні після смерті батька він зареєструвався у спірній квартирі, прийнявши спадщину разом із матірю ОСОБА_13, яка проживала разом з батьком ОСОБА_12 на момент його смерті. На день смерті батька ОСОБА_12 діяв Кодекс Української PCP від 18.07.1963 р., в ст.549 якого сказано, що: «визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном». Вказані дії в цій статті повинні бути здійснені на протязі 6 місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 560 ЦК УРСР видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, прийнявшим спадщину, ніяким строком не обмежена. Проживаючи разом з матірю в квартирі після смерті батька однією сімєю, вони разом з нею вели господарство, оплачували квартплату та інші комунальні послуги, забезпечували збереження квартири, проводили поточні ремонти. Особовий рахунок на квартиру був відкритий на імя матері ОСОБА_11 В травні 2007 р. мати ОСОБА_11 виїхала на тимчасове проживання до своєї дочки, сестри позивача ОСОБА_7. в с.Розкішне Лутугінського р-ну Луганської області. 15.09.07 року ОСОБА_11 за її довіреністю, посвідченою 16.08.2007 р. Розкішнянською сільрадою Лутугінського району Луганської області, сестрою ОСОБА_7 була знята з реєстраційного обліку з квартири № 53, будинку № 12 м.Сєвєродонецька Луганскої області. Зняття матері з реєстраційного обліку, сестра ОСОБА_7 пояснила тим, що у нього, як пенсіонера МВД та у матері, як учасника війни, є пільги по оплаті квартплати та комунальних послуг, тому, поставивши мати на реєстраційний облік в квартирі, яка належить ОСОБА_7 та ще 3-м власникам, вони по оплаті квартплати та комунальних послуг будуть користуватися пільгами матері, як учасника війни, а він буде користуватися пільгами, як пенсіонер МВД. 02.09.08 року в Сєвєродонецький міський суд відповідач ОСОБА_3 подав позовну заяву до позивача про усунення перешкод в користуванні квартирою № 53 в будинку № 12 по вул.Гагаріна м.Сєвєродонецька шляхом зняття його з реєстраційного обліку в даній квартирі та виселення з квартири. ОСОБА_3 раніше він не знав, в квартиру він не приходив. Ознайомившись із змістом позовної заяви ОСОБА_3 та доданими до неї документами, позивачу стало відомо, що квартира, в якій він проживає і в якій він маю право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_12, продана сестрою ОСОБА_7 згідно договору купівлі - продажу від 23 липня 2008 р. за 14219,00 грн. 23.09.08 р. позивач вимушений був подати зустрічний позов до ОСОБА_3, ОСОБА_8 - приватного нотаріуса Сєвєродонецького нотаріального округу про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 23.07.08 року, анулювання реєстрації права власності на квартиру. Оскільки в процесі розгляду справи виявлялися обставини, про які позивачу не було відомо при поданні зустрічної позовної заяви і які мають суттєве значення для справи, ним подавалися суду уточнені позовні заяви, збільшувалися позовні вимоги і притягалися в якості відповідачів інші нові особи. Рішенням Сєвєродонецького міського суду від 25 березня 2013 р. позовні вимоги, заявлені в 21 пункті, задоволено лише один пункт. Встановлено факт, що позивач - ОСОБА_1, прийняв спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_12, який помер 14 січня 1998 року. У задоволенні інших моїх позовних вимог було відмовлено. 09.07.13 р ухвалою апеляційного суду Луганської області залишено без змін рішення Сєвєродонецького міського суду від 25 березня 2013 р. Апеляційний суд Луганської області в частині визнання факту прийняття мною спадщини, як спадкоємця за законом після померлого 14.01.1998 р. батька ОСОБА_12 погодився з рішенням Сєвєродонецького міського суду від 25.03.2013 р. Не погодившись з ухвалою апеляційного суду Луганської області від 09.07.13 p., якою залишено без зміни рішення Сєвєродонецького міського суду від 25 березня 2013 р. у відмові в задоволенні інших позовних вимог, викладених у 20 пунктах, позивачем була подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ касаційна скарга, в якій він просив змінити ухвалу апеляційного суду Луганської області від 09.07.13 р. та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 11 грудня 2013 р. касаційна скарга була задоволена частково ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Також позивач зазначив, що він та його мати ОСОБА_11 після смерті батька ОСОБА_12., у відповідності з ст. 549 ЦК УРСР прийняли спадщину, проживали разом однією сімєю у вищевказаній квартирі, 25.07.03 р. ми разом з матірю звернулися до державного нотаріуса Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом. 25.07.03 p., тобто через 5 років 06 місяців та 11 днів після смерті батька його матері ОСОБА_11 незаконно, з урахуванням його частки в квартирі, державним нотаріусом ОСОБА_6 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ВАМ № 343145 1/2 частки квартири № 53 по вул. Гагаріна, буд.№ 12 м. Сєвєродонецька після смерті чоловіка, в якому сказано, що спадкоємицею майна померлого ОСОБА_12 являється ОСОБА_10 Державний нотаріус ОСОБА_6 завела позивача та його мати ОСОБА_11 в оману, заявила, що тільки одна мати має право на спадщину після смерті батька, від імені матері ОСОБА_11 сама особисто склала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_12, вказала в заяві, що крім матері інших спадкоємців майна померлого немає і заставила мати підписати цю заяву.

Заповнити заяву від імені позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, державний нотаріус ОСОБА_6 відмовилася, мотивуючи тим, що він не має права на спадщину, оскільки на день смерті батька не був поставлений на реєстраційний облік в квартирі. Як стало пізніше зрозумілим, Державний нотаріус ОСОБА_6 користувалася прийнятим 16 січня 2003 р. новим ЦК України, не звернула увагу на заключні і перехідні положення. 25.07.2003 p., ОСОБА_11 також було видано свідоцтво про право на спадщину ВАМ № 343146 на грошові внески, в якому сказано, що спадкоємицею грошових внесків на трьох рахунках з усіма відсотками, які належали ОСОБА_12 являється ОСОБА_11

ОСОБА_11, одержавши 25.07.03 р .в державній нотконторі свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири на своє імя після смерті чоловіка ОСОБА_12 не зареєструвала право на спадщину в КП «СБТІ». Позивач вважає, що ОСОБА_11, відмовившись від реєстрації права власності на 1/2 частину квартири, здійснила інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Державний нотаріус ОСОБА_6 незаконно відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_12, як спадкоємцю першої черги за законом, безпідставно мотивувала тим, що він не був зареєстрованим в квартирі на день смерті батька.

На день зняття ОСОБА_7 15.09.07 р. з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_11, останній на той час належала тільки 1/2 частка квартири згідно свідоцтва про право спільної сумісної власності на житло з ОСОБА_12 від 6 грудня 1994 року, виданого Сєвєродонецьким Державним виробничим підприємством «Об»єднання ОСОБА_14» згідно розпорядженню № 1802 від 09 листопада 1994 року.

ОСОБА_7 створювала перешкоди в спілкуванні з матірю, а матері заборонила виїзд до м.Сєверодонецька. Пізніше в суді стало відомо, що квартира 23.07.08 р. ОСОБА_7 була продана ОСОБА_3

З травня 2007 р. він один повністю оплачував квартирну плату та комунальні послуги, заборгованості по квартплаті та комунальним послугам не було.

Після одержання позовної заяви ОСОБА_3 з доданими до неї документами про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням - квартирою № 53, розташованої в будинку № 12 по вул. Гагаріна м. Сєвєродонецька шляхом зняття позивача з реєстраційного обліку в даній квартирі та виселення з квартири та в процесі розгляду справи стало відомо, що: 18.02.2008 р. рішенням Лутугінского районного суду Луганської області за заявою ОСОБА_7, останній дано дозвіл на відчуження квартири № 53, розташованої в будинку № 12 по вул. Гагаріна м.Сєвєродонецька Луганської області, незважаючи на те, що матері належала тільки 1/2 частина квартири. 18.02.2008 р цим же рішенням ОСОБА_11 була визнана недієздатною, призначено опікуном ОСОБА_7, хоча мати ніколи психічним захворюванням не страждала і не була на обліку у лікаря - психіатра. Рішення суду вступило в законну силу 28.02.08 р. Таким чином, рішення Лутугінського районного суду Луганської області про надання дозволу опікуну ОСОБА_7 на продаж квартири було раніше ніж одержані дублікати документів на квартиру та на підставі сфальсифікованих документів зареєстровано в цілому право власності на квартиру за ОСОБА_11

Ставши опікуном матері, ОСОБА_7 вирішила позбавити ОСОБА_11 її майна - частини квартири, а також позивача, як спадкоємця за законом після померлого батька ОСОБА_12

22.04.2008 року рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області № 777 ОСОБА_7 незаконно був наданий дозвіл від імені недієздатної ОСОБА_11 про надання доручення на імя ОСОБА_14 для поновлення втрачених документів на спірну квартиру 08.05.08 р. в газеті «Проспект» № 19 була опублікована обява вважати недійсними втрачені документи за адресою Гагаріна 12/53 м. Сєвєродонецька свідоцтво про право власності на імя ОСОБА_12 та ОСОБА_11 та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири на імя ОСОБА_11 Обява в газеті не відповідає дійсності оскільки документи, вказані в обяві, не були втрачені і вони знаходяться у позивача, про що достовірно було відомо ОСОБА_7 20.05.08 р. Державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори на підставі обяви в газеті від 08.05.08 р. був виданий дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_10 на 1/2 частку квартири. 20.05.08 р. Державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори на підставі обяви в газеті від 08.05.08 р. був виданий дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_11 на грошовий вклад після смерті батька ОСОБА_12 03.06.08 р. Управлінням житлово-комунального господарства на підставі обяви був виданий дублікат свідоцтва про право власності на житло, виданого ДВП Обєднання «Азот» Луганської області 6.12.1994 p., згідно розпорядженню № 1802 від 9.11.1994 р. на на імя ОСОБА_12 та ОСОБА_11 Оригінал свідоцтва про право власності на житло, виданий 6.12.994 р. Сєвєродонецьким ДПП обєднання «Азот» ніколи не був ні зіпсованим, ні втраченим, а знаходиться у позивача. 19.06.08 р рішенням виконавчого комітету Розкішнянської сільської ради № 44 опікуну ОСОБА_7П дозволено продаж зазначеної квартири від імені недієздатної ОСОБА_11 Дозвіл на продаж квартири опікуну ОСОБА_7П був наданий в той час, як матері належала лише 1/2 частина квартири. 08.07.08 року КП «СБТІ» було зареєстровано право власності на квартиру в цілому на імя ОСОБА_11 на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_11 на 1/2 частину квартири, виданого 20.05.08 р. державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори та дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого 03.06.08 р. Управлінням житлово-комунального господарства на імя ОСОБА_12 та ОСОБА_11 Право власності на імя ОСОБА_11 на квартиру було зареєстровано представником за довіреністю ОСОБА_7- ОСОБА_14 через 4 роки 11 місяців та 13 днів після здійснення матірю дій, які свідчать про її відмову від реєстрації права на спадщину, передбачені ч.1 ст. 347 ЦК України, з них останні 4 місяця та 11 днів припадають на період визнання матері ОСОБА_11 недієздатною. Опікун ОСОБА_7, відмову матері в державній реєстрації права на спадщину 1/2 частини квартири або ухилення її від державної реєстрації, згідно ч.3 ст. 182 ЦК України не оскаржувала. ОСОБА_11, відмовляючись від державної реєстрації права власності на 1/2 частку квартири, являлася дієздатною, психічним захворюванням не страждала, на обліку у лікаря психіатра не перебувала.

Після смерті матері він прийняв спадщину. 8.07.08 року квартира була зареєстрована в КП «СБТІ» в цілому на імя матері ОСОБА_11 і незаконно стала повністю належати їй. До 08.07.08 р. ОСОБА_11 належала тільки 1/2 частина квартири. 23.07.2008 р. на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_11 на 1/2 частину квартири виданого 20.05.08 р. державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, дублікату свідоцтва про право власності на житло на імя ОСОБА_12 та ОСОБА_10С, виданого 03.06.08 р Управлінням житлово-комунального господарства, ОСОБА_7 від імені недієздатної ОСОБА_11 продала квартиру ОСОБА_3, в якій проживає позивач та має право на спадщину за законом. 23.07.03 р. відповідно витягу № 274317 даний договір купівлі-продажу був зареєстрований в державному реєстрі правочинів. 30.07.2008 р. згідно витягу № 19721253 за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на вищевказану квартиру. Таким чином, ОСОБА_7 порушила право позивача на спадкування квартири після смерті батька ОСОБА_12, оскільки продаж квартири був здійснений з урахуванням його частки в спадщині та без його згоди, як спадкоємця за законом. 26.01.2009 року мати ОСОБА_11 померла. 21.05.2009 р. ОСОБА_3, не погодившись з пропозицією позивача сплатити йому суму 14219,00 грн., яку було віддано сестрі ОСОБА_7 за квартиру, продав квартиру ОСОБА_4 за 13517,00 грн., достовірно знаючи про те, що вона була куплена по сфальсифікованим документам, з порушенням права на спадщину. ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_3, як власника квартири на той час, 14 квітня 2009 р. було поставлено на реєстраційний облік в квартирі за адресою: АДРЕСА_8, де він стоїть на обліку і донині, однак в квартирі не проживає. 21.05.09 p., згідно витягу № 7301876, договір був зареєстрований в державному реєстрі правочинів. 27.05.09 p., згідно витягу № 22844476, за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_9. Таким чином, 21.05.2009 р. спірна квартира незаконно вдруге була продана протягом часу із дня подання до суду зустрічного позову до ОСОБА_3 про визнання недійсним договір купівлі-продажу від 23.07.08 р. та до ухвалення Сєіеродонецтким міським судом першої інстанції рішення у справі. Договір купівлі продажу від 21.05.09 р. являється незаконним оскільки квартира була продана ОСОБА_3 ОСОБА_4 з порушенням права на спадщину, як спадкоємця за законом, тобто з урахуванням частини в спадщині. В п. 5 договору сказано, що судового спору щодо квартири, а також прав у третіх осіб, як у межах так і за межами України, не має, що не відповідає дійсності. Вищевказана квартира перебуває в спорі з 2 вересня 2008 р. В п. 5 договору сказано, що особи, котрі проживають і (або) зареєстровані в квартирі на момент укладення цього договору, не заперечують проти виселення (зняття з реєстрації ) з квартири і що внаслідок продажу квартири не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, що не відповідає дійсності. Позивач проживає у вищевказаній квартирі з 1966 р. за вийнятком строкової та зверхстрокової служби в ОСОБА_14, останній час поставлений на реєстраційний облік в цій квартирі 05.03.1998 p., згоду на продаж квартири не давав, вона таємно продана і в наслідок продажу квартири порушено його право не тільки на спадщину, але й на житло. В п. 9 договору сказано про домовленість сторін, що Продавець до 30 травня 2009 р. повинен надати квартиру для безперешкодного користування Покупцеві, звільнити від речей домашньої обстановки та вжитку і що у період тимчасового користування квартирою продавець зобовязується не погіршувати технічний стан порівняно з існуючим на день укладання цього договору, не демонтувати ( заміняти на інше сантехнічне, електричне) та інше обладнання, двері та вікна. Викладене не можна прийняти до уваги, оскільки в квартирі ніяких речей Продавця, тобто ОСОБА_3, немає,оскільки він жодного дня не проживав в квартирі і вона йому не потрібна. Квартира була вдруге продана ОСОБА_4 21.05.09 р. в той період, коли на квартиру 19.05.2009 p., був накладений арешт, про що достовірно було відомо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 копії ухвали про накладення арешту на квартиру, були направлені 19.05.09 р.

Тому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 18.11.2014 року позивач просить визнати незаконним Свідоцтво ВАМ № 343145 від 25.07.03 року про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири за адресою: Луганська обл, АДРЕСА_2 на імя ОСОБА_10, виданого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 з моменту видачі. Визнати недійсним право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_10 на імя ОСОБА_10, зареєстроване 08.07.2008 року Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі: - дублікату свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири, виданого 03.06.2008 року Управлінням житлово-комунального господарства міськради замість зіпсованого від 06.12.1994 року, номер витягу: 19448991, дата: 08.07.2008 року, реєстраційний номер: 1959240, номер запису: 17 в книзі: 56 з моменту реєстрації; - дублікату свідоцтва про право на спадщину ВКО № 115008/р № 2-688 на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_10 на імя ОСОБА_10, зареєстрованого 08.07.2008 року Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, виданого 20.05.2008 року Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою замість втраченого від 25.07.2003 року, реєстр № 1-2336, номер витягу: 19448991, дата: 08.07.2008 року, реєстраційний номер: 1959240, номер запису: 17 в книзі: 56 з моменту реєстрації; - дублікату свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_10 на імя ОСОБА_10, виданого 03.06.2008 року Управлінням житлово-комунального господарства міськради замість зіпсованого від 06.12.1994 року, номер витягу: 19448418, дата: 08.07.2008 року, реєстраційний номер: 1959240, номер запису: 17 в книзі: 56 з моменту реєстрації; - дублікату свідоцтва про право на спадщину ВКО № 115008 / р № 2-688 на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 на імя ОСОБА_10, виданого 20.05.2008 року Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою замість втраченого від 25.07.2003 року, реєстр № 1-2336, номер витягу 19448827, дата:08.07.2008 р., реєстраційний номер1959240, номер запису:17 в книзі: 56 з моменту реєстрації. Визнати незаконним Свідоцтво ВАМ № 343146 від 25.07.03 року про право на спадщину за законом на грошові внески у філії Сєвєродонецького відділення № 7854/01 «Ощадбанк» на рахунках: № 92065, № 05718410 та № 91551-19231 на імя ОСОБА_10, виданого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 з моменту видачі. Визнати недійсним права власності на грошові внески на імя ОСОБА_10 у філії Сєвєродонецького відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк» на рахунку № 91551- 32534 з залишком 1178,25 грн. переоформленого на імя ОСОБА_10 з рахунків ОСОБА_12 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом ВАМ № 343146 на грошові внески, про що свідчить відповідь філії Сєвєродонецького відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк» № 70/01-14/86 від 08.02.2013 року з моменту переоформлення рахунку. Визнати незаконним Договору купівлі-продажу ВКМ № 569394 від 23.07.2008 року квартири за адресою: АДРЕСА_10 між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, посвідчений 23.07.2008 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_8 з моменту посвідчення. Визнати недійсним право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 на імя ОСОБА_3, зареєстрованого 30.07.2008 року Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер витягу: 19721253, дата: 30.07.2008, реєстраційний номер: 1959240, номер запису: 17 в книзі: 56 з моменту реєстрації. Визнати незаконним Договір купівлі-продажу ВМЕ № 369718 від 21.05.2009 року квартири за адресою: АДРЕСА_10 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений 21.05.2009 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_9 з моменту посвідчення. Визнати недійсним право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 на імя ОСОБА_4, зареєстрованого 27.05.2009 року Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер витягу: 22844476, дата: 27.05.2009, реєстраційний номер: 1959240, номер запису: 17 в книзі: 56 з моменту реєстрації. Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належала на праві спільної сумісної власності померлому батьку ОСОБА_12П та померлій матері ОСОБА_10 і яку він прийняв у спадщину. Зобовязати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_11. Визнати за ним право власності на грошові внески у філії Сєвєродонецького відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк» на рахунку № 91551-32534 з залишком 1178,25 грн., переоформленого на імя ОСОБА_10 з рахунків ОСОБА_12 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом ВАМ № 343146 на грошові внески, та стягнути з ОСОБА_3 на його користь судовий збір в сумі 51,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30,00 грн.

Позивач та його представник в судовому засіданні надали пояснення аналогічні тим, що містяться в уточненій позовній заяві, а також письмових поясненнях до уточненої позовної заяви, що містяться в матеріалах справи. Просили уточнені позовні вимоги від 18.11.2014 року задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило.

Представник відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив в задоволенні уточнених позовних вимог відмовити в повному обсязі пояснивши, що в ухвалі ВССУ від 11.12.2013 року по даній справі зазначено, що ухвалені судові рішення у частині позову про визнання недійсним дублікату свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири, виданого 3 червня 2008р. замість втраченого, визнання недійсним дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири, визнання недійсним рішення виконкому Розкішнянської сільської ради №44 від 19 червня 2008р. про надання дозволу на відчуження квартири ОСОБА_7, як опікуном ОСОБА_12 залишити без змін тобто позивачу було відмовлено в задоволенні зазначених вимог. Таким чином суд вищої інстанції зробив висновок про те що: дублікат свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири, виданий 3 червня 2008р. замість втраченого та дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири є дійсними; рішення виконкому Розкішнянської сільської ради №44 від 19 червня 2008р. про надання дозволу на відчуження квартири ОСОБА_7, як опікуном ОСОБА_12 є дійсним. З цього виплаває що: ОСОБА_7, маючи дозвіл на відчуження квартири, як опікун ОСОБА_12 законно продала квартиру ОСОБА_3, який є добросовісним набувачем майна. ОСОБА_3 законно продав квартиру ОСОБА_4, який також є добросовісним набувачем майна. А тому і договір купівлі-продажу від 23.07.2008р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, і договір купівлі-продажу від 25.09.2009р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на час розгляду справи є дійсним. Також позивач пояснив суду, що він узнав про порушення його прав у 2011 році, коли і звернувся до суду. Однак з його пояснень та матеріалів справи вбачається, що ще в 2003 р. його матері було незаконно видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Таким чином, давно сплив строк позовної давності, а позивач не надав доказів поважності причини пропуску строку. Не залучений до участі у справі в якості відповідача виконком Сєвєродонецької міської ради, оскільки мова йде про спадщину, а в таких справах участь виконкому обов'язкова. Крім цього, позовні вимоги сформульовані невірно. Неможна визнаним недійсним право власності. Можна визнати недійсним договір, свідоцтво, дублікат свідоцтва, правочин. Суд може приймати рішення виключно у рамках заявлених позовних вимог. Він не має права самостійно виправляти позовні вимоги та задовольняти їх. Тому проти позовних вимог щодо грошових внесків вони не заперечують, оскільки вони не відносяться до ОСОБА_4. А інші не визнають, та просять суд відмовити позивачу у їх задоволенні.

Державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, в розписці повістки, а також заяві зазначила, що просить справу розглянути без її участі (т.4 а.с.132, 171, 195).

Відповідач ОСОБА_7, в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про місце та час розгляду справи повідомлялась телефоном у звязку з неможливістю відправлення поштової кореспонденції у звязку з проведенням АТО (т.4 а.с.168) та перебуванням Лутугінського району, зокрема с.Розкішне під контролем бойовиків (т.4 а.с.182-183). Раніше відповідач надавала суду заяви, де зазначала, що справу просить розглянути без її участі проти позову не заперечує.

Приватний нотаріус Сєвєродонецького нотаріального округу ОСОБА_8 в судове засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, в розписці повістки зазначила, що просить справу розглянути без її участі (т.4 а.с.154). Надала суду письмові пояснення по справі, де зазначила, що нею 23.07.2008 року був посвідчений договір купівлі - продажу квартири за реєстром № 3059 від імені недієздатної ОСОБА_10. Для вчинення договору купівлі - продажу квартири, були надані таки документи: 1) свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири, 2)дублікат свідоцтва про право власності на житло на 1/2 частку квартири, 3) витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданий КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» 08.07.2008року, 4) рішення Лутугинського районного суду Луганської області - про визнання ОСОБА_10 недієздатною та про призначення опікуна - ОСОБА_7, 5) рішення № 44 виконавчого комітету Роскошнянської селищної ради від 19.06.2008 року «про дозвіл опікуну ОСОБА_7 продати квартиру від імені недієздатної ОСОБА_10», 6) паспорт та ідентифікаційній номер представника продавця ОСОБА_7 та паспорт та ідентифікаційній номер покупця ОСОБА_3. Документи для посвідчення договору купівлі - продажу квартири, були надані в повному обсязі та згідно розділу 3 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Мінюста України 03.03.2004 року № 20/5 підтверджували, що квартира належить недієздатній ОСОБА_10, та згідно п.40 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та ст.71 ЦК України мені було надано рішення Лутугинського районного суду Луганської області - про визнання ОСОБА_10 недієздатною та про призначення опікуна - ОСОБА_7, рішення № 44 виконавчого комітету Роскошнянської селищної ради від 19.06.2008 року «про дозвіл опікуну ОСОБА_7 продати квартиру від імені недієздатної ОСОБА_10». Тому вона не могла відмовити у вчиненні нотаріальної дії.

Приватний нотаріус Сєвєродонецького нотаріального округу ОСОБА_9 в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, в розписці повістки зазначив, що просить справу розглянути без його участі (т.4 а.с.131). Раніше в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що при оформленні всі необхідні документи надані, підстав для відмови не було.

Представник третьої особи Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції в Луганській області про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, в розписці повістки зазначив, що просить справу розглянути без їх участі. Раніше в судовому засіданні пояснив, що в разі надання свідоцтва про спадщину, виданого Державним нотаріусом, вони його зареєструють. Вони анулюють записи, але тільки ті, що є в державному реєстрі. Державна реєстрація можлива з січня 2013 року. Питання анулювання договору - це до нотаріуса, реєстраційна служба реєструє право власності за якоюсь із сторін. У роботі керуються ЗУ «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав та їх обтяжень. Реєстраційна служба по даній справі не має бути третьою особою.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 9 липня 2013 року, позов було задоволено частково. Встановлено факт, що ОСОБА_1 прийняв спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_12, який помер 14.01.2008 року. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах ВССУ від 11.12.2013 року по справі № 6-34411св13 касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 березня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 9 липня 2013 року у частині позову про встановлення факту прийняття спадщини; визнання недійсним дублікату свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири, виданого 3 червня 2008 року замість втраченого; визнання недійсним дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири; анулювання реєстраційних записів дублікатів свідоцтв про право власності; визнання недійсною об'яви у газеті про те, що втрачені свідоцтва є недійсними; визнання недійсним рішення виконавчого комітету Розкішнянської сільської ради № 44 від 19 червня 2008 року про надання дозволу на відчуження квартири ОСОБА_7, як опікуном ОСОБА_10; стягнення із Розкішнянської сільської ради та ОСОБА_3 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди; стягнення із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 майнової шкоди у розмірі 1500 грн. та 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди; зобов'язання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди щодо оплати комунальних послуг залишено без змін. В іншій частині рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 березня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 9 липня 2013 року скасовано та передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно копії свідоцтва про народження серії ЯЛ № 032535, виданого Сєвєродонецьким бюро ЗАГС Лисичанського району Ворошиловградської області 19 жовтня 1953 року, 07.10.1953 року народився ОСОБА_1, батьками якого були ОСОБА_10 та ОСОБА_12.

Відповідно до копії дубліката свідоцтва про право власності на житло, виданого Сєвєродонецьким ДВП обєднання Азот 06 грудня 1994 року згідно розпорядження № 1802 від 09.11.1994 року, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 приватизували квартиру АДРЕСА_12, яка належить їм на праві приватної спільної власності.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 129355, виданого відділом РАГС Сєвєродонецького міськвиконкому 14 січня 1998 року, 14.01.1998 року помер ОСОБА_12, актовий запис № 53.

Згідно заяви від 25.07.2003 року в Сєвєродонецьку нотаріальну контору, ОСОБА_10 просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири у АДРЕСА_13 та грошові внески на рахунку № 92065, № 05718410, № 91551-19231 після смерті чоловіка ОСОБА_12.

Відповідно до копії дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори 25 липня 2003 року, № в реєстрі 1-2336, ОСОБА_10, як спадкоємець майна померлого ОСОБА_12, успадкувала належну ОСОБА_12 1/2 частку квартири АДРЕСА_12.

Згідно листа КП Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації Луганської області № 01/302 від 11.04.2008 року, 22.07.2003 року та витягу ОСОБА_10 був виданий витяг 1059501 з Реєстру прав власності на нерухоме майно для оформлення спадщини.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори 25 липня 2003 року, № в реєстрі 1-2338, ОСОБА_10, як спадкоємець майна померлого ОСОБА_12, успадкувала належні ОСОБА_12 грошові внески у філії ощадного банку № 7854/01 м.Сєвєродонецька Луганської області на рахунках № 92065, № 05718410, № 91551-19231.

Згідно копії заяви ОСОБА_7 про зняття з реєстраційного обліку від 15.09.2007 року, довіреності, посвідченої Розкішнянською сільської радою Лутугінського району Луганської області 16.08.2007 року, ОСОБА_10 була знята з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_12.

Відповідно до копії рішення Лутугинського районного суду Луганської області від 18 лютого 2008 року, за заявою ОСОБА_7, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, було визнано недієздатною, встановлено над нею опіку та опікуном призначено її дочку ОСОБА_7

Це рішення суду не скасовано та набуло законної сили 28.02.2008 року.

Згідно рішення № 777 від 22.04.2008 року виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради ОСОБА_7 було надано дозвіл від імені недієздатної підопічної ОСОБА_10 А ОСОБА_7 в свою чергу надала доручення на імя ОСОБА_14 для поновлення втрачених документів на квартиру АДРЕСА_14.

Відповідно до обяви в газеті Проспект № 19 від 08.05.2008 року втрачені документи за адресою Гагаріна, 12/53, свідоцтво про право власності на імя ОСОБА_12 та ОСОБА_10 та свідоцтво про право власності на спадкування за законом на імя ОСОБА_10, вважати недійсними.

Згідно рішення № 44 від 19.06.2008 року виконавчого комітету Розкішнянськоі сільської ради опікуну ОСОБА_7 дозволено продаж квартири АДРЕСА_12 від імені недієздатної ОСОБА_10

Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 23.07.2008 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_8, реєстровий номер 3059, ОСОБА_7, яка діяла від імені недієздатної ОСОБА_10, продала ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_15.

Відповідно до витягу № 6274317 від 23.07.2008 року, даний договір був зареєстрований в Державному реєстрі правочинів.

Згідно витягу № 19721253 від 30.07.2008 року за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_15.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 21.05.2009 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_9, реєстровий номер 1536, ОСОБА_3 продав ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_15.

Згідно витягу № 7301876 від 21.05.2009 року даний договір був зареєстрований в Державному реєстрі правочинів.

Згідно витягу № 22844476 від 27.05.2009 року за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_15.

Як видно з пояснень позивача ОСОБА_1 та його представника у судовому засіданні, він, як спадкоємець першої черги, також разом з ОСОБА_10 звертався до нотаріальної контори з метою отримання спадщини після померлого ОСОБА_12, однак йому державним нотаріусом будо відмовлено в цьому та введено його в оману щодо пропуску ним строку звернення з заявою про прийняття спадщини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 550 ЦК України 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна.

Зокрема в Ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах ВССУ від 11.12.2013 року по справі № 6-34411св13 зазначено, що судами не враховано, що згідно ч.2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Тобто, право власності спадкоємця на спадщину, яку він прийняв, презюмується. Відсутність державної реєстрації спадкового нерухомого майна не свідчить про неприйняття спадщини, а лише обмежує право спадкоємця щодо розпорядження цим майном.

Визначені ст. 346 ЦК України (діяла на момент укладення оспорюваний правочинів від 23 липня 2008 року та від 21 травня 2009 року) підстави припинення права власності на майно не пов'язують такі наслідки із відчуженням майна власника іншою особою - не власником без його згоди.

Майно, яке вибуло із володіння власника не з його волі, підлягає витребуванню від набувача із застосуванням правового механізму, передбаченого ст. 388 ЦК України.

Матеріали справи свідчать про те, що спірна квартира була вдруге відчужена протягом часу із дня звернення позивача до суду із позовом до ухвалення судом першої інстанції рішення у справі, внаслідок чого змінювався обсяг позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1, ч.3 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: …3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що оскільки позивач є таким, що прийняв спадщину то у відповідності до норм ЦК України, йому мала належати 1/2 частка вкладів в «Ощадбанку», що належали померлому та 1/4 частка оспорюваної квартири, яка вибула з його володіння не з його волі.

Оскільки відповідач ОСОБА_7 не подавала заяв про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_10, а остання отримала свідоцтво про право на спадщину за законом з порушенням норм діючого на той момент законодавства та на даний час єдиним спадкоємцем, що заявляє вимоги на спадщину, що залишилась після померлого ОСОБА_12 та ОСОБА_10 є позивач, то суд вважає вимоги щодо визнання незаконним Свідоцтво ВАМ № 343146 від 25.07.03 року про право на спадщину за законом на грошові внески у філії Сєвєродонецького відділення № 7854/01 «Ощадбанк» на рахунках: № 92065, № 05718410 та № 91551-19231 на імя ОСОБА_10, виданого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 з моменту видачі, визнання недійсним права власності на грошові внески на імя ОСОБА_10 та визнання за позивачем права власності на зазначені грошові внески обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, оскільки померла мати ОСОБА_10 також отримала свідоцтво про право на спадщину за законом 1/2 оспорюваної квартири з порушенням норм діючого на той момент законодавства, з урахуванням частки позивача та відповідач ОСОБА_7 достеменно знаючи про наявність необхідних документів на квартиру у позивача, який продовжував проживати у квартирі, відновила їх шляхом розміщення обяви про втрату документів в газеті, зробила дублікати, про що нею самою не заперечується і крім того наголошується позивачем, а також з урахуванням того, що на даний час єдиним спадкоємцем, що заявляє вимоги на спадщину, що залишилась після померлих ОСОБА_12 та ОСОБА_10 є позивач, та як наголошено ВССУ в ухвалі від 11.12.2013 року, з аналізу тексту якої слідує, що відповідач ОСОБА_3 є добросовісним набувачем, у звязку з чим необхідно застосувати правовий механізм передбачений ст.388 ЦК України, та у звязку з вищенаведеним договір купівлі продажу є оспорюваним правочином та з урахуванняи обставин справи а також вимог щодо дійсності правочину є таким що підлягає визнанню недійсним повністю оскільки в даному випадку не можливе визнання його недійсним в якійсь окремій частині, а також визнання недійсни м в окремій частині не відновить порушених прав позивача.

Тому з урахуванням викладеного суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання незаконним Свідоцтва ВАМ № 343145 від 25.07.03 року про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири з моменту видачі, визнання недійсним права власності на квартиру на імя ОСОБА_10, на підставі дублікатів свідоцтв, визнання незаконним Договору купівлі-продажу ВКМ № 569394 від 23.07.2008 року квартири між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 з моменту посвідчення, визнання недійсним права власності на квартиру на імя ОСОБА_3 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги щодо визнання незаконним договору купівлі-продажу ВМЕ № 369718 від 21.05.2009 року квартири між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також визнання недійсним права власності останнього на квартиру та погоджуючись з визначенням ВССУ в ухвалі від 11.12.2014 року щодо того, що відповідач ОСОБА_4 є добросовісним набувачем, однак виходить з того, що правочин було здійснено з порушенням вимог щодо дійсності правочину, оскільки відповідач ОСОБА_3 на момент укладення договору купівлі-продажу квартири, тобто здійснення правочину достеменно знав про наявність спору з 02.09.2008 року, що розглядається в суді щодо квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_10, а також те , що відповідно до ували Сєвєродонецького міського суду від 19.05.2009 року на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_10 накладено арешт.

У звязку з вищенаведеним, а також з урахуванням норм діючого законодавства матеріалів та обставин справи суд, за для повного відновлення порушених прав позивача, вважає також за необхідне зобовязати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою, а також визнати за позивачем право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належала на праві спільної сумісної власності померлому батьку ОСОБА_12П та померлій матері ОСОБА_10 і яку він прийняв у спадщину.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про державне мито», що діяв на момент звернення позивача з позовом до суду суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 82, 88, 212-215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст.60, 71, 202, 215, 216, 388 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним Свідоцтво ВАМ № 343145 від 25.07.03 року про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири за адресою: Луганська обл, АДРЕСА_2 на імя ОСОБА_10, виданого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 з моменту видачі.

Визнати недійсним право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_10 на імя ОСОБА_10, зареєстроване 08.07.2008 року Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі:

- дублікату свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири, виданого 03.06.2008 року Управлінням житлово-комунального господарства міськради замість зіпсованого від 06.12.1994 року, номер витягу: 19448991, дата: 08.07.2008 року, реєстраційний номер: 1959240, номер запису: 17 в книзі: 56 з моменту реєстрації;

- дублікату свідоцтва про право на спадщину ВКО № 115008/р № 2-688 на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_10 на імя ОСОБА_10, зареєстрованого 08.07.2008 року Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, виданого 20.05.2008 року Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою замість втраченого від 25.07.2003 року, реєстр № 1-2336, номер витягу: 19448991, дата: 08.07.2008 року, реєстраційний номер: 1959240, номер запису: 17 в книзі: 56 з моменту реєстрації;

- дублікату свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_10 на імя ОСОБА_10, виданого 03.06.2008 року Управлінням житлово-комунального господарства міськради замість зіпсованого від 06.12.1994 року, номер витягу: 19448418, дата: 08.07.2008 року, реєстраційний номер: 1959240, номер запису: 17 в книзі: 56 з моменту реєстрації;

- дублікату свідоцтва про право на спадщину ВКО № 115008 / р № 2-688 на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 на імя ОСОБА_10, виданого 20.05.2008 року Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою замість втраченого від 25.07.2003 року, реєстр № 1-2336, номер витягу 19448827, дата:08.07.2008 р., реєстраційний номер1959240, номер запису:17 в книзі: 56 з моменту реєстрації.

Визнати незаконним Свідоцтво ВАМ № 343146 від 25.07.03 року про право на спадщину за законом на грошові внески у філії Сєвєродонецького відділення № 7854/01 «Ощадбанк» на рахунках: № 92065, № 05718410 та № 91551-19231 на імя ОСОБА_10, виданого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 з моменту видачі.

Визнати недійсним права власності на грошові внески на імя ОСОБА_10 у філії Сєвєродонецького відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк» на рахунку № 91551- 32534 з залишком 1178,25 грн. переоформленого на імя ОСОБА_10 з рахунків ОСОБА_12 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом ВАМ № 343146 на грошові внески, про що свідчить відповідь філії Сєвєродонецького відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк» № 70/01-14/86 від 08.02.2013 року з моменту переоформлення рахунку.

Визнати незаконним Договору купівлі-продажу ВКМ № 569394 від 23.07.2008 року квартири за адресою: АДРЕСА_10 між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, посвідчений 23.07.2008 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_8 з моменту посвідчення.

Визнати недійсним право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 на імя ОСОБА_3, зареєстрованого 30.07.2008 року Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер витягу: 19721253, дата: 30.07.2008, реєстраційний номер: 1959240, номер запису: 17 в книзі: 56 з моменту реєстрації.

Визнати незаконним Договір купівлі-продажу ВМЕ № 369718 від 21.05.2009 року квартири за адресою: АДРЕСА_10 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений 21.05.2009 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_9 з моменту посвідчення.

Визнати недійсним право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 на імя ОСОБА_4, зареєстрованого 27.05.2009 року Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер витягу: 22844476, дата: 27.05.2009, реєстраційний номер: 1959240, номер запису: 17 в книзі: 56 з моменту реєстрації.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належала на праві спільної сумісної власності померлому батьку ОСОБА_12П та померлій матері ОСОБА_10 і яку він прийняв у спадщину.

Зобовязати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_11.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на грошові внески у філії Сєвєродонецького відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк» на рахунку № 91551-32534 з залишком 1178,25 грн., переоформленого на імя ОСОБА_10 з рахунків ОСОБА_12 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом ВАМ № 343146 на грошові внески, про що свідчить відповідь філії Сєвєродонецького відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк» № 70/01- 14/86 від 08.02.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 51,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник