АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянда М.І., Перепелюк Л.М.

секретар Кусяк М.Д.

за участю: ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення боргу за договором банківського вкладу за апеляційною скарго публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на рішення Шевченківського районного суду від 19 грудня 2014 року,-

встановила:

В грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (далі ПАТ «Банк «Фінанси та кредит») про повернення коштів з депозитного рахунку.

Посилалася на те, що 02 червня 2014 року між нею та ПАТ «Банк Фінанси та кредит» укладено договір №300131/57978/3-14 відповідно до якого, позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 10115,00 (десять тисяч сто п'ятнадцять доларів СШ 00 центів) строком на три місяці.

1 грудня 2014 року ОСОБА_2 направила банку лист з вимогою про негайне повернення готівкою суми вкладу разом із сумою нарахованих за користування ним процентів відповідно до умов договору, однак відповідач не вчинив жодних дій направлених на повернення коштів.

Просила стягнути з відповідача на її користь: суму вкладу за договором в розмірі 10115,00 доларів США, що до офіційного курсу валют складає 153602,34 грн.; відсотки згідно договору у розмірі 642,72 доларів США, що до офіційного курсу складає 9760,09 грн.

________________________________________________________________________________________________

№22ц-794/213/15 Головуючий у І інстанції

Категорія 27 Літвінова О.Г.

Доповідач Одинак О.О.

Рішенням Шевченківського районного суду позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_2. суму депозитного вкладу за договором № 300131/57978/3-14 від 2 червня 2014 року в розмірі 10115,00 (десять тисяч сто п'ятнадцять доларів США 00 центів) доларів США, що до офіційного курсу складає 153602,34 грн. та проценти за користування вкладом в розмірі 642,72 (шістсот сорок два долари США 72 центи) долари США, що до офіційного курсу валют складає 9760,09 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк Фінанси та кредит» просить скаcувати рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 грудня 2014 року та постановити нове рішення про відмову в позові.

Посилається на те, що суд першої інстанції не повно дослідив всі обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частиною 1 ст. 1059 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від З грудня 2003 року № 516, (далі - Положення) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку, договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки, договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката, договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174, (далі - Інструкція) передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Виходячи з положень ст. 1059 ЦК України, п. 1.4. Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Як вбачається з матеріалів справи і це правильно встановлено судом першої інстанції 2 червня 2014 року між ОСОБА_2 та відповідачем було укладено депозитний договір № 300131/57978/3-14

Відповідно до умов укладеного договору ОСОБА_2 передала, а відповідач прийняв на депозитний рахунок № 2630.1.243653.004 грошові кошти в сумі 10115 доларів США на строк до 2 вересня 2014 року.

Факт внесення позивачем коштів підтверджується квитанцією № 7 від 2 червня 2014 року.

Після закінчення строку депозиту відповідач на вимогу позивача не повернув внесений вклад.

Колегія суддів вважає помилковими доводи апеляційної скарги про те, що договір банківського вкладу , на який посилається позивач, є нікчемним, оскільки сторони недотрималися письмової форми цього договору.

У справі встановлено, що сторонами додержано письмову форму договору банківського вкладу з видачею квитанції - документа, що відповідає Положенню та Інструкції.

Як на обставину недодержання вимог щодо письмової форми договору апелянт посилається на те, що підпис на квитанції на здійснення касової операції ймовірно вчинено керівником відділення банку, а не касиром.

З приводу таких доводів апелянта колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Недійсність договору банківського вкладу, укладеного між сторонами, крім випадку недотримання вимог щодо письмової форми, прямо не встановлена законом й на час розгляду справи договір не визнаний судом недійсним.

Належність підпису на квитанції саме працівнику банку апелянтом не спростовується.

На квитанції міститься відтиск штампу, який знаходився у розпорядженні касира.

Таким чином, квитанція за змістом та формою відповідає вимогам, які передбачені пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції.

Апелянт посилається на відхилення клопотання представника банку та розгляд справи у відсутності представника банку.

Відповідно до правил ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308 ЦК України, колегія суддів,-ухвалила:

Апеляційну скаргу АТ «Банк Фінанси та Кредит» відхилити

Рішення Шевченківського районного суду від 19 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її вступу в законну силу.

Головуючий

Судді: