Справа № 742/1853/14 Провадження № 22-ц/795/1549/2014 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Кантур А. М. Доповідач - Хромець Н. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 року м. Чернігів
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіХромець Н.С.
суддів:Бечка Є.М., Горобець Т.В.
при секретарі:Мартиновій А.В.
за участю:позивача ОСОБА_5, її представника адвоката Денисенка С.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на повнолітнього сина,

в с т а н о в и в:

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 червня 2014 року стягнуто з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 30.04.2014 року аліменти в розмірі 1/10 частини всіх видів його грошового забезпечення на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, на період його навчання, але не довше досягнення віку 23 років.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить змінити рішення суду, збільшивши розмір аліментів до 1/4 частини всіх видів доходу. Вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи. На думку апелянта, відповідач має можливість сплачувати 1/4 частину доходу, що він і робив до настання повноліття сина. Позивач підкреслює, що з того часу ніякі обставини як у позивача так і відповідача не змінились, стипендію син отримує з вересня 2012 року. На думку позивача, посилання відповідача на обов'язок утримувати дружину, взяті до уваги судом безпідставно, оскільки не надано доказів того, що дружина непрацездатна, як і доказів оренди житла в м. Києві.

В письмових запереченнях, які надійшли до апеляційного суду, ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалено відповідно до доказів, які маються в матеріалах справи.

Заслухавши доповідача, учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про народження, відповідач ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_8 навчається в Прилуцькому гуманітарно-педагогічному коледжі ім. І.Я. Франка технологічна освіта (денна форма навчання) та отримує стипендію, що вбачається з довідок № 121 від 10.04.2014 року, № 331 від 05.06.2014 року, термін навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року (а.с. 6, 16).

Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, що передбачено ст. ст. 182, 200 Сімейного кодексу України.

Висновок суду першої інстанції відносно розміру стягнутих аліментів в розмірі 1/10 частини доходу відповідача на користь ОСОБА_5, з врахуванням того, що син потребує матеріальної допомоги саме у зв'язку з навчанням, наявність у відповідача на утриманні неповнолітньої дочки, доходу позивачки, яка також повинна утримувати сина, є обґрунтованим.

Посилання апелянта на те, що відповідач сплачував аліменти в сумі 1/4 частини доходу до повноліття сина, тобто даний розмір був прийнятний для відповідача, підстав для зменшення розміру аліментів не вбачалось, оскільки ніякі обставини не змінювались, не заслуговують на увагу, так як суд розглядав справу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, тобто з врахуванням обставин, які існують на даний час, а не позов про зміну розміру аліментів, у зв'язку зі зміною обставин. Крім того, законодавством не передбачено, що розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, повинен відповідати розміру аліментів, які сплачувались до повноліття на утримання дитини.

Законом, а саме ч.1 ст. 75 СК України, на кожного із подружжя покладений обов'язок матеріально підтримувати один одного. Виходячи з цього, суд першої інстанції обґрунтовано послався на наявність у відповідача обов'язку щодо дружини, а доводи апеляційної скарги в цій частині не ґрунтуються на вимогах закону. Відсутні в матеріалах справи і дані про наявність у відповідача власного житла.

Доводи апеляційної скарги щодо підстав для стягнення аліментів у більшому розмірі не підтверджені доказами. При розгляді позовів про стягнення аліментів на повнолітнього сина (дочку), які продовжують навчання, суд має ретельно перевіряти наявність потреби у матеріальній допомозі і всі обставини, киї впливають на розмір цієї допомоги. При цьому враховуються вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження та інші чинники, з яких складаються саме витрати, пов'язані з навчанням. Позивачем на підтвердження своїх доводів про стягнення аліментів у більшому розмірі не надано жодного доказу на підтвердження витрат, пов'язаних з навчанням, а тому судом правильно встановлені обставини справи та враховані надані сторонами докази.

Таким чином, ухвалене судом рішення відповідає матеріалам справи і вимогам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків оскаржуваного рішення та підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: