Справа №442/1323/14-ц
Провадження №2/442/740/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Крамара О.В.

при секретарі Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодорожівської сільської ради про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про визнання за ним в порядку спадкування за законом права власності на житловий будинок літ. А-1 загальною площею 182,6 кв.м., житловою площею 60,5 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані на вул..Шевченка, № 208 в с.Дорожів, Дрогобицького району, Львівської області з самовільно зміненою планіровкою житлового будинку літ. «А-1» та самовільно побудованою літньою кухнею літ. «Б» розмірами (6,0 х 8,0)м, після смерті батька ОСОБА_2, який помер 20.04.2010 року.

Позов мотивує тим, що 20.04.2010 р. помер його батько ОСОБА_2, мама ОСОБА_3 померла раніше 18.09.1998р. Батьки одружились 20.09.1975р. (свідоцтво про укладення шлюбу І-СГ № 281127 видане Ролівською сільською Радою Дрогобицького району, Львівської області).

Заповіту батьки не залишили, спадкування здійснюється по закону. Крім нього спадкоємцями є його брат ОСОБА_4 і сестри ОСОБА_5 та ОСОБА_6, але вони спадщини не прийняли і не претендують на спадкове майно по смерті батька. Тому він є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, що підтверджується довідкою №113 від 04.02 2014р. Верхньодорожівської сільської Ради про те, що на час смерті батька він проживав разом з ним та вів спільне підсобне господарство.

Після смерті батька залишилась спадщина, до спадкового майна відноситься житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами на вул..Шевченка № 208 в с.Дорожів, Дрогобицького району, Львівської області.

Житловий будинок був побудований його батьком в 2009 році на старому місці на земельній ділянці площею 0,11865 га, яка рахувалась за батьком ОСОБА_2 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку було надано батькові рішенням № 9 виконкому Верхньодорожівської сільської Ради від 20.02.1992р.

Забудова земельної ділянки здійснювалась батьком у відповідності до будівельного паспорту та плану на забудову земельної ділянки № 9, дозволу на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво № 436/92 від 18.03.1992р.

Після закінчення будівництва житлового будинку і господарських будівель та споруд батько до часу смерті проживав в будинку, але не встиг оформити право власності на житловий будинок.

При будівництві житлового будинку батько допустив відхилення від затвердженого будівельного паспорту, змінив внутрішню планіровку будинку літ. А-1, але розміри площі будинку не були порушені.

Крім того батько переобладнав зі старого житлового будинку літню кухню літ.»Б» розмірами (6,0 х 8,0) м.., такі порушення вважаються самочинним будівництвом.

Житловий будинок і господарські будівлі знаходяться на земельній ділянці яка по даний час не приватизована.

За оформленням спадщини він звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу п.Москалик, але йому відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв»язку з тим, що батько не мав за життя свідоцтва про право власності на житловий будинок, у зв?язку з цим в нього виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити.

Представник Верхньодорожівської сільської ради Дрогобицького району в судове засідання не з?явився, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, з приводу визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_1 зауважень з сторони сільської ради немає.

Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

За змістом ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх особистих немайнових або майнових прав та інтересу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.16 даного кодексу визнання прав є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову, а згідно вимог п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню

Як вбачається, із матеріалів справи батьками позивача були: ОСОБА_3, яка померла 18.09.1998 року та ОСОБА_2, який помер 20.04.2010 року, оскільки покійний ОСОБА_2 при житті не отримав свідоцтва про право власності на спірне будинковолодіння, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно по закону.

Частиною 1 ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

З довідки №113 від 04.02 2014р. виданої Верхньодорожівською сільською Радою, вбачається, що ОСОБА_1 проживав до дня смерті разом з батьком ОСОБА_2 та вели спільне підсобне господарство, заяву про відмову від спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України не подавав, як наслідок прийняв спадщину після смерті батька. (а.с. 53)

Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, а тому доказуванню не підлягає, що на підставі рішення виконкому Верхньодорожівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області за №9 від 20.02.1992 року ОСОБА_1 надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку за адресою с.Дорожів, вул..Шевченка, 208, Дрогобицького району, на земельній ділянці площею 0,11865 га., яка рахувалась за ОСОБА_2 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. Будівництво житлового будинку завершено у 2009 році.

Під час будівництва житлового будинку ОСОБА_2 допустив відхилення від затвердженого будівельного паспорту, змінив внутрішню планіровку будинку літ. А-1, але розміри площі будинку не були порушені. Крім цього ОСОБА_2 переобладнав зі старого житлового будинку літню кухню літ.»Б» розмірами (6,0 х 8,0) м.., тобто ці два об»єкти побудовані на відведеній для цього земельній ділянці.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК).

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК України, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК); за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК).

Разом з тим, судом встановлено, що самочинним будівництвом не порушено права та інтереси інших осіб, що стверджується висновком ПП «Архібуд 1» про проведення технічного огляду на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки.

З огляду на те, що позивач є спадкоємцем після смерті батька за законом І черги, інші спадкоємці, які б претендували на спадкове майно відмовилися від спадщини, позивач позбавлений можливості одержати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки на вказане нерухоме майно належним чином не оформлено спадкових прав, відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Звідси суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.16, 328, 376, 392, 1220, 1222, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок літ. А-1 загальною площею 182,6 кв.м., житловою площею 60,5 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані на вул..Шевченка, № 208 в с.Дорожів, Дрогобицького району, Львівської області з самовільно зміненою планіровкою житлового будинку літ. «А-1» та самовільно побудованою літньою кухнею літ. «Б» розмірами (6,0 х 8,0)м, після смерті батька ОСОБА_2, який помер 20.04.2010 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Суддя __________________ Крамар О.В