22-ц/775/1318/2014(м)
263/9969/14-ц

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Ткаченко Т.Б.,

ОСОБА_1,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі апеляційну скаргу житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний» на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 липня 2014 року в справі за позовом житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний» до ОСОБА_2 про зобовязання відновити зруйновані стіни та внутрішні перегородки в квартирі,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 липня 2014 року в задоволенні позову житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний» до ОСОБА_2 про зобовязання відновити зруйновані стіни та внутрішні перегородки в квартирі відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач житлово-будівельний кооператив «Молодіжний» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний» ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які просили скаргу задовольнити, пояснення представника відповідача ОСОБА_5, який просив залишити рішення суду без змін, вивчивши письмові матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає таких підстав.

Відповідно до положень ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що права позивача, як власника будинку, при реконструкції квартири не порушені, оскільки проведені за наявності відповідного дозволу та проекту.

З таким висновком суду не погодитися не можна.

Як встановлено судом, відповідач на підставі письмового договору купівлі-продажу від 23 березня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6 та зареєстрованому в реєстрі за № 530, є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 38, 39).

Відповідно до статті 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Аналіз наведених норм зазначеного Кодексу дає підстави вважати, що власник квартири не має права використовувати її для промислового виробництва. Він має право на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (надалі по тексту Закон № 3038-VI), Замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції України або її територіальному органу (далі - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю) за місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

У відповідності до п. 1, п. 2 ст. 37 Закону № 3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на обєктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення обєкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт видається відповідними інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону № 3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що належать до I - III категорій складності, та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації. Форма декларації про готовність обєкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності обєкта до експлуатації шляхом видачі інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Форма акта готовності обєкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України. Акт готовності обєкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об'єкт застрахований).

Поняття реконструкція міститься в ДБН А.2.2-3-2004 це перебудова існуючих обєктів виробничого та цивільного призначення, повязана з удосконаленням виробництва, підвищенням його техніко-економічного рівня та якості вироблюваної продукції, поліпшенням умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміною основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри).

Як вбачається з матеріалів справі, перед початком робіт з реконструкції належної йому квартири, відповідач звернувся до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області та 10 грудня 2013 року зареєстрував декларацію про початок виконання будівельних робіт (а.с. 40-42), розробив проектну документацію (а.с. 45-50) та після завершення будівельних робіт зареєстрував 20 червня 2014 року у зазначеній Інспекції декларацію про готовність обєкта до експлуатації (а.с. 54-55).

Таким чином, прийняття спірної квартири в експлуатацію свідчить про те, що її реконструкція проведена із дотриманням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил.

Доказів тому, що проведена відповідачем реконструкція квартири призвела до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та порушила санітарно-технічних вимоги і правила експлуатації будинку, позивачем суду не надано, як не надано доказів і руйнування несучих стін будинку, оскільки складений комісією позивача акт від 23 травня 2014 року (а.с. 10) таких відомостей не містить.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що оскільки квартира відповідача після проведеної реконструкції прийнята у експлуатацію та ця реконструкція проведена у відповідності до вимог закону, законні підстави для зобовязання його відновити квартиру до первісного стану відсутні.

Доводи апеляційної скарги не приводять апеляційний суд до висновку про порушення або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ці доводи були предметом дослідження суду першої інстанції і висновків суду не спростовують, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни ухваленого в справі рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді