Провадження № 2-р/201/51/14
УХВАЛА

про розяснення рішення

01 грудня 2014 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

головуючого судді Браги А.В.

при секретарі Ляховій І.В.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську заяву заявника ОСОБА_2 про розяснення рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська по цивільній справі № 2-1784/80 від 19 грудня 1980 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право спадщини недійсним, визнання права власності на 2/3 частини домоволодіння, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходилась цивільна справа № 2-1784/80, за результатами розгляду якої судом 19 грудня 1980 року ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання свідоцтва про право спадщини недійсним, визнання права власності на 2/3 частини домоволодіння було задоволено повністю.

13 жовтня 2014 року до суду надійшла заява представника заявника ОСОБА_2 про розяснення рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 1980 року, в якій останній просить суд розяснити резолютивну частину рішення стосовно того, чи вважається дане рішення суду правом власності за ОСОБА_2 на 1/6 частини домоволодіння за адресою м.Дніпропетровськ, спуск Тольятті, буд. № 27.

01 грудня 2014 року представник заявника у судове засідання зявився, вказував на те, що судове рішення є не зрозумілим та просив суд його розяснити.

Дослідивши матеріали заяви про розяснення рішення суду від 19 грудня 1980 року, ознайомившись із матеріалами цивільної справи № 2-1784/80, вислухавши думку представника заявника, суд дійшов наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

У відповідності до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Так, у резолютивній частині рішення суду по цивільної справи № 2-1784/80 від 19 грудня 1980 року чітко зазначено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 являються спадкоємцями лише по 1/6 частини спадкового домоволодіння розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, спуск Тольятті, буд. № 27, та визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини домоволодіння розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, спуск Тольятті, буд. № 27, а тому рішенням суду не встановлювалось право власності за ОСОБА_2 на 1/6 домоволодіння, оскільки закріплювалось лише право на спадкування 1/6 частини домоволодіння.

Підсумовуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що рішення суду набрало чинності, сторонами не оскаржувалось, за своєю суттю є зрозумілим та відповідає вимогам ст. ст. 11, 212 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що резолютивна частина рішення не потребує додаткового розяснення, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви представника заявника про розяснення рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208 - 210, 221 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви заявника ОСОБА_2 про розяснення рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі № 2-1784 від 19 грудня 1980 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право спадщини недійсним, визнання права власності на 2/3 частини домоволодіння, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська до Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії оскаржуваної ухвали.

Суддя : А.В. Брага