Справа № 263/4710/14-ц
Провадження № 2/263/2229/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2014 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Кулика С.В., при секретарі Кириллові М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою, в обґрунтування вимог зазначила, що 07.11.2013 року між нею та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу, за умовами якого сторони домовилися у строк до 01.03.2014 року укласти нотаріально оформлений договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою м.Маріуполь, вул. Гурамішвілі, буд. 2а за ціною 9000 доларів США. Позивач у якості гарантійного платежу передала відповідачу за вказаним договором в розмірі 4000 доларів США. Попередній договір на думку позивача не відповідає вимогам закону, а передана сума є авансом. Договір купівлі-продажу досі укладеним не був, відповідач відмовляється повернути кошти, тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь отримані ним за вказаним договором кошти у сумі 4000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ еквівалентно 46586,4 грн. та понесені судові витрати.

В подальшому позивачем було збільшено позовні вимоги у частині розміру суми грошових коштів, які позивач просить стягнути з відповідача, а саме відповідно до відомостей НБУ станом на 03.10.2014 року офіційний курс гривні до долара США складає 1295,0006 грн. за 100 доларів, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 4000 доларів США, що за курсом еквівалентно 51800 грн. та судові витрати.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Представник позивача адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на задоволенні позову, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та зазначив, що позивач не відмовлялася від укладення договору купівлі-продажу, але по цей час договір купівлі-продажу будинку укладеним не був, кошти передані відповідачу є авансом, тому просить стягнути їх на користь позивача.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні. Суду пояснив, що він дійсно укладав з позивачем попередній договір, за умовами якого сторони домовилися у строк до 01.03.2014 року укласти нотаріально оформлений договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою м.Маріуполь, вул. Гурамішвілі, буд. 2а за ціною 9000 доларів США та відповідач отримав від позивача грошові кошти у сумі 4000 доларів США, як завдаток. Позивачу були передані ключи від будинку та позивач проживала у ньому до червня 2014 року. Позивач не зявилась до нотаріальної контори для укладення договору 01.03.2014 року та 06.05.2014 року, тому відповідач вважає, що отримані грошові кошти від позивача повинні залишитися у нього, як передбачено умовами попереднього договору.

Аналогичні зазмістом пояснення надала представник відповідача ОСОБА_4

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 суду пояснили, що дійсно позивач та відповідач домовлялися щодо купівлі-продажу житлового будинку № 2а по вул. Гурамішвілі у м.Маріуполі. Свідок ОСОБА_7 крім того пояснила, що позивач ОСОБА_1 проживала у будинку ОСОБА_2 у період з 01.11.2013 року по червень 2014 року.

Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Між позивачем та відповідачем 07.11.2013 року було укладено попередній договір у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, за умовами якого сторони домовилися у строк до 01.03.2014 року укласти нотаріально оформлений договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою м.Маріуполь, вул. Гурамішвілі, буд. 2а за ціною 9000 доларів США. Позивач у якості підтвердження своїх намірів укласти договір купівлі-продажу передала відповідачу у рахунок вартості обєкту суму у розмірі 4000 доларів США. Згідно умов договору відповідач зобовязався оформити усі правовстановлюючі документи на житловий будинок до укладення договору купівлі-продажу. В подальшому у попередньому договорі вказана сума зазначена, як гарантійна сума та за умовами договору у випадку відмови покупця від покупки будинку гарантійна сума залишається у продавця, а у випадку невиконання умов договору з вини продавця (відмова від укладення договору купівлі-продажу, або у випадку відчуження обєкту третій особі, підвищення ціни на обєкт) продавець повертає покупцю гарантійну суму у повному обсягу зі сплатою штрафних санкцій (а.с.8-9).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.12.2013 року власником житлового будинку за адресою м.Маріуполь, вул. Гурамішвілі, буд. 2а зазначено відповідача ОСОБА_2

Відповідно до листа відповідача від 24.04.2014 року на адресу позивача, зазначено, що остання не прибула до нотаріальної контори для укладення договору купівлі-продажу житлового будинку 01.03.2014 року, тому наступна дата для укладання нотаріального договору призначена на 06.05.2014 року, та у випадку неявки відповідач буде вимушеним виселити позивача з будинку.

Згідно довідки № 233 від 10.07.2014 року, виданої комітетом самоврядування населення «Перспектива» ОСОБА_1 проживала у житловому будинку за адресою м.Маріуполь, вул. Гурамішвілі, буд. 2а, без реєстрації у період з 01.11.2014 року по 30.06.2014 року.

Відповідно до договору № 52/2 від 01.11.2013 року, між правовим центром нерухомості «Право на житло» та відповідачем ОСОБА_2 центр нерухомості зобовязався знайти покупця на житловий будинок за адресою м.Маріуполь, вул. Гурамішвілі, буд. 2а, та згідно листа огляду обєкту нерухомості від 01.11.2013 року, позивач ОСОБА_1 зазначена, як покупець.

За наданими відомостями з сайту НБУ курс гривні до долара США станом з 02.10.2014 року складає 1295,0006 грн. за 100 доларів США.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Згідно вимог ст. 524 ЦК України визначена валюта зобов'язання та зазначено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Таким чином суд приходить до висновку, що сторони домовились про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою м.Маріуполь, вул. Гурамішвілі, буд. 2а за ціною 9000 доларів США. У попередньому договорі між сторонами від 07.11.2013 року зазначено, що позивачем передано, як покупцем, а відповідачем отримано, як продавцем у якості гарантійної суми 4000 доларів США. Зазначений договір не був нотаріально посвідчений, а був укладений у простій письмовій формі.

Частиною 3 ст. 635 ЦК України передбачено, що зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Судом не приймаються до уваги посилання відповідача на те, що позивач не виконав умови попереднього договору, тому отримані грошові кошти повинні залишитися у відповідача.

Зміст правочину не може суперечити вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до вимог ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

У даному випадку, коли сторони лише домовилися в попередньому договорі укласти в подальшому в нотаріальній формі договір купівлі-продажу будинку, але відповідно його так і не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі вважаються не завдатком, а авансом і повертаються в тому розмірі, в якому надавалися. Крім того у тексті самого попереднього договору сплачена сума позивачем відповідачу зазначена, як гарантійна сума, а не як завдаток. Наслідки невиконання умов договору не зазначені, як правові наслідки порушення або припинення зобов'язання, забезпеченого завдатком, передбачені ч. 1 ст. 571 ЦК України, а саме якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстав у відповідача для неповернення 4000 доларів США, отриманих від позивача у якості авансу при укладенні попереднього договору, не має, тому зазначені кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у національній валюті гривні. Відповідно до відомостей НБУ станом на 03.10.2014 року офіційний курс гривні до долара США складає 1295,0006 грн. за 100 доларів, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають грошові кошти в сумі 51800 грн. 02 копійки.

Задовольняючі позовні вимоги, з відповідача підлягають стягненню судові витрати позивача по сплаті судового збору у сумі 465 гривень 87 копійок та 52 гривень 14 копійок, а всього 518 гривень 01 копійки відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 203, 524, 570, 635 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, грошові кошти у розмірі 4000 доларів США, що станом на 03 жовтня 2014 року за курсом НБУ еквівалентно 51800 гривень 02 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати у розмірі 465 гривень 87 копійок та 52 гривень 14 копійок, а всього 518 гривень 01 копійки.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 08.10.2014 року

Суддя С.В. Кулик