№ провадження 2/361/2013/14
У Х В А Л А

07 жовтня 2014 року Броварський мсіськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Шинкаря А.О.,

при секретарі Брейкіній Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 25 квітня та 22 травня 2007 року між ним та ОСОБА_2 укладено кредитні договори № 40П та № 41П, відповідно до яких ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 56500 доларів США та 20000 доларів США.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаними кредитними договорами, 10 травня 2007 року між банком та відповідачем укладено іпотечний договір, за яким останній передав в іпотеку належні йому на праві власності земельну ділянку площею 0,0582га та житловий будинок, що розташовані за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Короленка, 41.

Посилаючись на те, що позичальник не виконує своїх зобовязань за кредитними договорами, внаслідок чого станом на 03.10.2013 року виникла заборгованість на загальну суму 55990,92 доларів США, позивач просить в рахунок погашення вказаної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження.

У підготовчій частині судового засідання представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у справі, з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 205 ЦПК України, посилаючись на те, що набрало законної сили рішення Апеляційного суду Київської області від 14.03.2012 року по цивільній справі за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вислухавши думку сторін, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку із відмовою позивача від позову або укладання мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно з частиною другою статті 223 ЦПК України, після набрання рішенням законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх представники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 14.03.2012 року, ухваленим по цивільній справі за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту, позов задоволено частково: стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 40П в сумі 47907,70 доларів США та за кредитним договором № 41П в сумі 14476,47 доларів США, а всього на суму 62384,17 доларів США.

Таким чином, сторони та предмет спору у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки та у справі про стягнення заборгованості є відмінними.

У пункті 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави

не є перешкодою для предявлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом

не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для предявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави

з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

З огляду на наведене суд вважає, що відсутні підстави для закриття провадження у даній справі з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 205, 210 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Шинкар А.О.