233 Справа № 0527/9279/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Малінова О.С.

при секретарі Поварніциній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 01 лютого 2013 року ухваленому у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» про вселення, позовні вимоги задоволені повністю - ОСОБА_1 вселений у квартиру АДРЕСА_1, яка належить до комунальної власності.

07 січня 2015 року позивач звернувся до суду із заявою про розяснення рішення, посилаючись на те, що після звернення до громадської комісії виконкому Костянтинівської міської ради з приводу переоформлення договору найму вказаної квартири, йому було відмовлено на підставі ст.. 106 Житлового кодексу УРСР, тому що він не був членом сімї основного наймача житла ОСОБА_2

У судове засідання сторони не зявились, що у відповідності до ч. 3 ст. 221ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши подану заяву та додані до неї документи, матеріали цивільної справи №0527/9279/2012, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Пунктом 8 Постанови ВСУ від18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Згідно п. 13 вищезазначеної Постанови резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК.

Пленум Верховного Суду України в пункті 21 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду можливо тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що роз'яснення відбувається в разі наявності в судовому рішень висловлень, формулювань, які є не чіткими, двохзначними, або ускладненими у сприйняті, шляхом розкриття їх значень в більш повному та широкому обсязі.

Вищевказаним рішенням суду, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, представник відповідача не заперечував проти їх задоволення, рішення набуло законної сили. Крім того, встановлено, що позивач ОСОБА_1 постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, у якості члена сімї наймача. Відповідно до ст.. 64 ЖК УРСР до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. При цьому законом не визначено, чи повинні ці діти бути спільними, або походити тільки від наймача, чи його дружини. ОСОБА_1 є рідним сином померлої ОСОБА_3, яка була дружиною померлого ОСОБА_4 і проживав він у спірній квартирі у якості члена сімї, що встановлено рішенням суду. Ці обставини відповідають також приписам ч. 2 ст.. 64 ЖК УРСР, згідно якої членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Останні обставини також встановлені під час судового розгляду та відображені у рішенні суду.

Посилання громадської комісії з житлових питань виконкому Костянтинівської міської ради на ст.. 106 ЖК УРСР із зазначенням, що позивач ОСОБА_1 не був членом сімї основного наймача ОСОБА_4 суперечить вищенаведеним нормам житлового кодексу.

Керуючись ст.ст. 221, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення задовольнити.

Розяснити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в м. Костянтинівка Донецької області, та постійно проживав у ІНФОРМАЦІЯ_3, у відповідності до ст.. 61 Житлового кодексу УРСР відноситься до членів сімї наймача ОСОБА_4, який помер 13 червня 2012 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі відсутності сторони під час її проголошення протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя