У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

у складі : головуючого судді Крамаренко А.І.,

при секретарі - Корнієнко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу держаної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, яку уточнив під час розгляду справи та зазначив, що в провадженні головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 перебуває виконавче провадження про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 168697,62 грн. Зазначеним державним виконавцем 01.02.2012 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання листа №2-815/11, виданого 17.01.2012 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області.

07.02.2013 року він отримав поштою копію акта опису та арешту майна від 01.02.2013 року та копію постанови про призначення відповідального зберігача від 04.02.2013 року.

Так, згідно акта була описана та арештована належна йому на праві власності квартира АДРЕСА_1. З актом він категорично не згоден та вважає його незаконним, а дії державного виконавця протиправними в звязку з наступним.

В супереч вимогам ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не зясував та не перевірив відсутність грошових коштів на рахунках боржника та не надав йому можливість запропонувати ти види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення, як того вимагає закон.

Також в порушення ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», в якій зазначено, що копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення божнику. В даному випадку, він постанову про відкриття виконавчого провадження не отримував, чим було порушено його право на добровільне виконання зазначених в постанові вимог, а копію акта опису та арешту майна від 01.02.2013 року та копію постанови про призначення відповідального зберігача від 04.02.2013 року він отримав 07.02.2013 року.

Крім того, зазначає, що державним виконавцем були порушені його права, оскільки про складання акту опису та арешту майна він не був повідомлений та вчасно з ним не був ознайомлений.

Просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 щодо проведення опису та арешту квартири №105 в будинку №10 по бул. Гайдара в м. Бердянську; скасувати акт опису та арешту майна від 01.02.2013 року, а саме квартири №105 в будинку по бул. Гайдара в м. Бердянську.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином.

Старший державний виконавець ВДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_4 в судовому засіданні не визнала вимоги ОСОБА_1 Пояснила, що у відділі державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області на виконанні перебувало зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів №2-815 від 17.01.2012 року та №2-2000/11 від 18.09.2012 року, виданих Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 та ТОВ «Український промисловий банк» грошових сум. 01.02.2013 року державним виконавцем був складений акт опису та арешту майна, а саме квартири №105 в будинку №10 по бул. Гайдара в м. Бердянську, яка належить боржнику. Як про відкриття виконавчого провадження, так і про складання акту опису та арешту майна боржник був обізнаний. Постановами державного виконавця від 23.12.2013 року вказані вище виконавчі листи повернуті стягувачам.

Заслухавши державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги у звязку з наступним.

Матеріалами справи підтверджується, що у відділі державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області на виконанні перебувало зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів №2-815, №2-2000/11, виданих Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 17.01.2012 року та 18.09.2012 року, відповідно., про стягнення з ОСОБА_1 грошових сум.

01.02.2013 року державним виконавцем відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» при проведенні виконавчих дій державним виконавцем за актом опису та арешту майна було описане нерухоме майно боржника двокімнатна квартира №105 в будинку №10 по бул. Гайдара в м. Бердянську. До проведення виконавчих дій були залучені поняті та експерт.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону, інших нормативно-правових актів підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999 року.

Зокрема, п. 5.6.2 Інструкції встановлено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Зі змісту скарги вбачається, що заявник, звертаючись до суду, посилається на те, що до складання акту опису та арешту нерухомого майна державний виконавець не перевірив відсутність коштів на його рахунках та не надав йому можливість запропонувати ти види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення.

Проте, як встановлено судом, боржник не звертався до державного виконавця з відповідними заявами щодо наявності грошових коштів чи іншого майна, на яке в першу чергу необхідно звернути стягнення.

У відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Керуючись ст.ст. 383 - 389 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя А.І. Крамаренко