Провадження № 6/461/361/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2014 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді Юрківа О.Р.

при секретарі Квику Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 звернувся в суд з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання ним своїх зобовязань, покладених на нього виконавчим листом, виданим 11.06.2012 року Франківським районним судом м.Львова у справі №2/1326/337/2012.

В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області перебуває виконавчий лист, виданий 11.06.2012 року Франківським районним судом м.Львова у справі №2/1326/337/2012, згідно якого стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 269429,86 грн. та 2694,26 грн. судових витрат. Постановою державного виконавця від 05.02.2014 року відкрито виконавче провадження та встановлено боржнику строк для самостійного виконання рішення суду до 12.02.2014 року. Проте, у встановлений строк рішення суду боржником не виконано. Тому, державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення, зокрема вчинено дії шляхом накладення арешту на все майно боржника транспортний засіб. Однак, боржник на виклики державного виконавця не зявляється, жодних пояснень щодо причин невиконання рішення суду не надав, як і не надав транспортний засіб для опису та арешту, що на думку державного виконавця свідчить про приховування майна.

В судове засідання державний виконавець не зявився. Зважаючи на те, що за правилами ст.377-1 ЦПК України суд повинен негайно розглянути подання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності державного виконавця та без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Суд, дослідивши матеріали подання, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що в задоволенні подання належить відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, 11.06.2012 року Франківським районним судом м.Львова видано виконавчий лист у справі №2/1326/337/2012, згідно з яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 269429,86 грн. та 2694,26 грн. судових витрат.

Постановою державного виконавця від 05.02.2014 року відкрито виконавче провадження та встановлено боржнику строк для самостійного виконання рішення суду до 12.02.2014 року.

Надалі, 24.02.2014 року постановою державного виконавця накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону його відчуження.

З долученої державним виконавцем до матеріалів подання копії листа Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області від 12.06.2014 року вих.№12750 судом встановлено, що згідно обліків ГУ ДМС України у Львівській області ОСОБА_2 паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документований.

За правилом п. 5 ч. 1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішення зобов'язань - до виконання цих зобов'язань.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», яке вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону №3857-ХІІ та у п.18 ч.3 ст.11 Закону №606-ХІV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України визначають наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Твердження державного виконавця, як на підставу для задоволення подання на те, що боржник не скористався наданим йому терміном для самостійного виконання рішення суду, не надав письмових пояснень щодо причин невиконання рішення суду, не заслуговують на увагу суду, оскільки саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

До того ж, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Проте, державним виконавцем не надано суду жодних документів, які б свідчили, що боржник свідомо та умисно ухиляється від виконання рішення суду, при цьому маючи змогу виконати зобов'язання, але не робить цього з неповажних причин. Як і не надано належного доказу того, що боржник отримав копію постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2014 року та письмової вимоги від 21.05.2014 року.

Крім того, державним виконавцем у підтвердження доводів, викладених у поданні також не надано суду доказів необхідності застосування відносно ОСОБА_2 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, зважаючи на те, він офіційно не має відповідного паспортного документа для виїзду за кордон, відтак суд дійшов висновку, що подання не обґрунтоване, тому правових підстав для задоволення, немає.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Р. Юрків