Справа № 645/4658/14-ц
Провадження № 2/645/1681/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Шевченко Г.С.,

при секретарі - Рало Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВОНА», Державного підприємства «ХарківСтандартМетр», третя особа - ОСОБА_2, про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПрАТ «СК «ВОНА», ДП «ХарківСтандартМетр», третя особа - ОСОБА_2, про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та просив стягнути на його користь з ПрАТ СК «ВОНА» матеріальний збиток від ДТП в сумі 9 880, 34 грн.; з ДП «ХарківСтандартМетр» матеріальний збиток, завданий внаслідок ДТП, в сумі 1 058, 81 грн.; стягнути з ПрАТ СК «ВОНА» судові витрати в сумі 1 582,97 грн., а з ДП «ХарківСтандартМетр» - в сумі 189,67 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 26 вересня 2013 року він, керуючи належним йому автомобілем «Тойота Авенсіс», р.н. НОМЕР_1, виїжджав з прилеглої до будинку №31 території на вул. Олімпійську в м. Харкові, не помітив своєчасно автомобіль ВАЗ-2104, р.н. НОМЕР_3, що рухався головною дорогою і не поступився дорогою його водію в особі ОСОБА_2, який, в свою чергу, при виникненні небезпеки для руху не застосував своєчасного гальмування, хоча мав технічну можливість уникнути зіткнення вказаних транспортних засобів. Внаслідок зіткнення автомобілі було пошкоджено, завдані матеріальні збитки.

Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована його роботодавцем ДП «ХарківСтандартМетр» у ПрАТ СК «ВЕЛТА», правонаступником якого є ПрАТ СК «ВОНА», та ступінь вини учасників ДТП є 50% на 50%, просив позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі з підстав, що зазначені у ньому, та просив його задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ «СК «ВОНА» Масич К.І. проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що при визначенні матеріального збитку, завданого позивачу, останній посилається на висновок експертного товарознавчого дослідження № 2621 від 14.05.2014 року ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, який був складений через 8 місяців після ДТП та не враховує коефіцієнт фізичного зносу автомобіля позивача, що потирічить вимогам чинного законодавства. Крім того вказує, що висновком судово-трасологічної та автотехнічної експертизи №10074/12969 від 02 січня 2014 року підтверджується наявність причинного зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди лише в діях позивача, тому твердження позивача про розподіл вини 50/50 не відповідає дійсним обставинам справи.

Відповідач ДП «ХарківСтандартМетр» явку свого представника у судове засідання для розгляду справи не забезпечив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) врегульовано відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, закон спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За статтею 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну

життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 26 вересня 2013 року сталася ДТП за участю автомобілів «Тойота Авенсіс», р.н. НОМЕР_1, під керуванням позивача та який йому належить, та автомобілем ВАЗ-2104, р.н. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2, автомобіль якого належить ДП «ХарківСтандартМетр» та який перебуває з ДП «ХарківСтандартМетр» в трудових відносинах. В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

За результатами ДТП працівниками ДАІ були складені протоколи про адміністративне правопорушення відносно позивача та ОСОБА_2, провадження у справі відносно яких постановами Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2014 року закрито за збігом строку накладення адміністративного стягнення, проте в мотивувальних частинах вказаних постанов судом зазначено, що за результатами розгляду адміністративних справ було встановлено, що в діях водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 6, 7).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Відповідно дослідженого у судовому засіданні висновку судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 10074/12969 від 02 січня 2014 р., який знаходиться в матеріалах справи № 645/9185/13-п про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Тойота ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України та мав технічну можливість запобігти зіткненню шляхом виконання вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Тойота ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.2 Правил дорожнього руху України та знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21043 ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. По причині, вказаній у дослідницькій частині висновку, вирішити питання: «Чи маються у діях водія ОСОБА_2 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, і якщо маються, то які з них знаходяться у причинному зв'язку з дорожньою пригодою?» та «Чи мав водій ОСОБА_2 технічну можливість уникнути дорожньо-транспортну пригоду?»,- на даному етапі дослідження не уявляється можливим.

З наданого представником ПрАТ СК «ВОНА» звіту № 15/09/2013 про оцінку колісного транспортного засобу від 27 вересня 2013 р., який в розумінні ст.ст. 58, 59, 64 ЦПК України є належним та допустимим доказом, спричинена ОСОБА_1 в результаті ДТП шкода складає 10 965,11 грн., з ПДВ. (а.с. 47-50)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог Закону України № 1961-IV згідно полісу про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0152903 відповідач ДП «ХарківСтандартМетр», з яким водій ОСОБА_2 на момент ДТП перебував у трудових відносинах, застрахував свою відповідальність у ПрАТ СК «ВЕЛТА» зі строком дії з 11.01.2013 року до 10.01.2014 року включно, забезпеченим транспортним засобом вказано ВАЗ 21043, д.н. НОМЕР_3, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, визначена у сумі 50 000 грн., розмір франшизи складає 1 000 грн. (а.с. 8).

Відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування.

Сторонами у справі визнано, що після ДТП у відповідності до вимог ст. 33 Закону № 1961-IV ОСОБА_2 та ОСОБА_1 своєчасно письмово повідомили ПрАТ СК «ВЕЛТА» (правонаступником якого є ПрАТ СК «ВОНА») про настання страхового випадку.

З огляду на викладене, завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню страховиком ПрАТ СК «ВОНА» у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування.

Проте, враховуючи обставини справи, допущені, у тому числі позивачем, порушення ПДР України, суд приходить до висновку, що ступень відповідальності водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у настанні ДТП 26 вересня 2013 року складає: ОСОБА_2 - 40%, ОСОБА_1 - 60%.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).

При визначенні розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 страховиком ПрАТ СК «ВОНА», суд враховує, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка складає згідно полісу 1000 грн. та підлягає стягненню з ДП «ХарківСтандартМетр», а тому з ПрАТ СК «ВОНА» на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди підлягає стягненню 2508,84 грн. (10 965,11 грн. - 20% ПДВ = 8772,09 - 60% = 3 508,84 грн. - 1000 грн. франшизи).

Висновок експертного дослідження № 2621 від 14 травня 2014 року зроблений ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, згідно якого розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Тойота Авенсіс», р.н. НОМЕР_1, складає 22878,29 грн., не приймається судом до уваги, оскільки експертиза була проведена через 8 місяців після ДТП та пошкоджений автомобіль проїхав після ДТП 9795 км, крім того експертом не врахований коефіцієнт фізичного зносу автомобіля.

У зв'язку із чим не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою послуг автотоварознавця в сумі 705,60 грн. та витрати на направлення телеграм зацікавленим особам в сумі 92,64 грн.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 730,80 грн., то вони підлягають задоволенню частково в сумі 487,20 грн. (121,80 грн. (усна консультація) + 365,40 грн. (складання позовної заяви)).

Вимога позивача про стягнення не підлягає задоволенню, оскільки

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, складає 565,34 грн. (487,20 грн. (витрати на правову допомогу) + 78,14 грн. (судовий збір (243,60 грн. х 3508,84 грн. / 10939,15 грн.)).

З огляду на викладене, з ПрАТ «Страхова компанія «ВОНА» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в сумі 404 грн. 22 коп., а з ДП «ХарківСтандартМетр» на користь ОСОБА_1 - 161 грн. 12 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВОНА», Державного підприємства «ХарківСтандартМетр», третя особа - ОСОБА_2, про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВОНА» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 2508 (дві тисячі п'ятсот вісім) грн. 84 коп.

Стягнути з Державного підприємства «ХарківСтандартМетр» на користь ОСОБА_1 суму франшизи в розмірі 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВОНА» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 404 (чотириста чотири) грн. 22 коп.

Стягнути з Державного підприємства «ХарківСтандартМетр» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 161 (сто шістдесят одна) грн. 12 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу, не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г. С. Шевченко