Справа № 428/3011/13-ц
29 січня 2014 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Александрової Н.В.,
при секретарі Голуб Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості, посилаючись на те, що вона є фізичною особою-підприємцем та займається торгівлею резинових шин для автомобілів. Відповідач також займається торгово-закупочною діяльністю як фізична особа і є її постійним покупцем шин. В березні 2012 року відповідач звернувся до неї та попросив продати йому 4 шини по ціні 1042,00 грн за 1 штуку на загальну суму 4168,00грн., які просив доставити йому за адресою: м. Сєвєродонецьк, сел. Метьолкіно, ОСОБА_3, 15 а. 20 березня 2012 року вона доставила та передала відповідачу шини у кількості 4 штуки, про що він поставив підпис в видатковій накладній № Ч-000003300. Строк оплати був визначений до 21.03.2012 року. Відповідач частково здійснив оплату за продані йому шини в розмірі 2000 грн., а залишок суми в розмірі 2168 грн. обіцяв перерахувати їй на розрахунковий рахунок.
Своїх обовязків по оплаті купленого товару відповідач не виконав, на неодноразові звернення до відповідача з приводу виплати залишкової суми за куплені ним шини не реагує. Зрозумівши, що відповідач шахрайським способом заволодів належним позивачу товаром, вона звернулася з заявою про порушення відносно відповідача кримінальної справи. 16.08.2012 року начальник Сєвєродонецького МВ ГУМВС України в Луганській області надав їй відповідь про те, що в порушенні кримінальної справи відповідно то ст. 6 п. 2 КПК України відносно ОСОБА_2 відмовлено, так як вказані відносини віднесено до цивільно-правових питань.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та підтримала позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутність або відкладення розгляду справи не надав. Однак згідно письмових заперечень з вимогами не погодився та зазначив, що товар був відпущений згідно копії накладної ТОВ «Автосервіс Лада», в той час як вказаний позов заявлений до ОСОБА_2, як до приватної особи. На копії зазначеної накладної немає чітких вказівок щодо постачальника чи отримувача товару, до ТОВ «Автосервіс Лада» відповідач немає жодного відношення.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача, у звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що згідно копії видаткової накладної № Ч-000003300 від 20 березня 2012 року товар у вигляді шин марки 2656512 R17 ZEETEX VIGOR Н/Т OWL 112S CHI у кількості 4 штуки загальною вартістю 4168,00 грн. з ПДВ був відпущений «Автосервіс Лада» ОСОБА_2». При цьому, строк оплати вказаний до 21.03.2012 року, а в графі «отримав» зазначено ОСОБА_2 та наявний відповідний підпис.
25.06.2012 року позивач ОСОБА_1 звернулась із заявою до начальника Сєвєродонецького ГУМВД України в Луганській області, в якій просила вжити заходів до ОСОБА_2, який з 20.03.2012 року по теперішній час не повертає борг в сумі 2168 грн. згідно відповідної видаткової накладної.
З постанови оперуповноваженого СДСБЕЗ Сєвєродонецького МВ ГУМВС ОСОБА_4 від 15 серпня 2012 року вбачається, що в порушенні кримінальної справи за ч. 1 ст. 190 КК України у відношенні ОСОБА_2 відмовлено за відсутністю складу злочину. Також, у вказаній постанові наявний запис про те, що в ході проведення перевірки ОСОБА_2 пояснив, що дійсно отримував резинові шини марки 2656512 R17 ZEETEX VIGOR Н/Т OWL 112S CHI у кількості 4 штуки від ФОП ОСОБА_1 та одразу заплатив 2000 грн. і за ним залишився борг у сумі 2168 грн., який він погасив (з його слів) 15.05.2012 року через відділення банку «Правекс банк» на імя ОСОБА_5, про що копії квитанції не надав.
З письмових пояснень, наданих ОСОБА_2 в ході перевірки заяви ОСОБА_1, начальнику Сєвєродонецького ГУМВД України в Луганській області 13.08.2012 року, видно, що він підтвердив свої обовязки перерахувати позивачу залишок боргу у сумі 2168 грн., але пояснив, цю суму перерахував ОСОБА_5
З огляду на викладене, суд вбачає необґрунтованими заперечення відповідача щодо того, що товар, у звязку із несплатою вартості якого позивач звернулася із позовом до суду, був відпущений згідно копії накладної ТОВ «Автосервіс Лада» і на копії накладної немає чітких вказівок щодо постачальника чи отримувача товару.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про укладення сторонами договору купівлі-продажу, усі істотні умови якого щодо предмета договору, грошової суми, яка підлягає сплаті, строку сплати, кількості одиниць товару відображені у видатковій накладній № Ч-000003300 від 20 березня 2012 року. Відповідачем не було надано до суду жодних доказів сплати ним суми заборгованості у розмірі 2168 грн. за вказаним вище договором купівлі-продажу, а тому надані відповідачем в заперечені пояснення щодо перерахування цих коштів ОСОБА_5 суд оцінює критично.
Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, за таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 03.04.2013 року про сплату судового збору в сумі 229 грн. 40 коп., у звязкуіз чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат у розмірі 229 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, який мешкає за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, сел. Метьолкіно, вул. Зелена Роща, 15-А, на користь ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Леніна, 32/31, суму заборгованості у розмірі 2168 (дві тисячі сто шістдесят вісім) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, який мешкає за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, сел. Метьолкіно, вул. Зелена Роща, 15-А, на користь ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Леніна, 32/31, суму судових витрат в розмірі 229 (двісті двадцять девять) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Н. В. Александрова