Провадження №2/761/5491/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 грудня 2014 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 19 червня 2014 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" (далі - Відповідач) про стягнення коштів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 грудня 2007 року між ним та Відповідачем було укладено договір банківського вкладу (депозиту) (Вклад "Строковий ощадний") № 46941/2007 (далі - Договір), у відповідності з яким він розмістив у Відповідача депозит в сумі 200 000 доларів США, на строк 13 місяців, з виплатою 11,3% річних зі спливом кожного розрахункового місяця. Вказує, що 26 листопада 2009 року він звернувся до Відповідача із вимогою повернути йому в повному обсязі суму вкладу за Договором, а також нараховані і не витребувані проценти на вказану суму. Оскільки Відповідач відмовив йому у поверненні коштів, посилаючись на те, що 27 червня 2008 року ОСОБА_2, який діяв від його імені, звернувся до Відповідача із заявою та вимогою про дострокове розірвання Договору та виплати йому суми вкладу, у зв'язку з чим, 02 липня 2008 року, вказаній особі Відповідачем було видано кошти у розмірі 190 804 долари 90 центів США. При цьому, Відповідач стверджував, що повноваження ОСОБА_2 підтверджувались Довіреністю від 09 червня 2008 року, яка нібито була ним підписана та згідно якої він уповноважив ОСОБА_2 розпоряджатись його рахунком за Договором. Вказує, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2012 року, Довіреність на розпорядження поточним рахунком № НОМЕР_2 від 09.06.2008 року, посвідчену контролером ОСОБА_3 та уповноваженою особою Відкритого акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", складену від імені ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_2 було визнано недійсною та із Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" стягнуто на його користь кошти у розмірі 1 793 968 грн. 28 коп. Вказує, що судовим рішенням три відсотки річних було стягнуто із відповідача за період із 01 січня 2010 року і по 05 грудня 2011 року. Зауважує, що погашення заборгованості, згідно судового рішення, було здійснено Відповідачем у період із 27 лютого 2013 року і по 13 січня 2014 року, у зв'язку з чим, просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача на його користь кошти у розмірі 120 572 грн. 17 коп., із яких 104 426 грн. 89 коп. три відсотки річних від простроченої суми за період із 06 грудня 2011 року і по 12 січня 2014 року, та 16 145 грн. 28 коп. за період із 14 листопада 2012 року і по 12 січня 2014 року.

У судовому засіданні представник Позивача позов підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Відповідача у судове засідання не з'явився. Про місце, день та час судового розгляду повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, до суду не подавав.

Відповідно до частин 1-3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Будучи належним чином поінформованим про перебування у провадженні суду даної справи, своїм правом на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, сторона Відповідача не скористалася, свого представника у судове засідання не направила, пояснень на позов суду не надала.

Суд, заслухавши думку представника Позивача, яка не заперечувала щодо розгляду справи у відсутність представника Відповідача, вбачає можливим розгляд справи у відсутність останнього, на підставі зібраних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

За змістом частини 3 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2012 року, із Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на користь ОСОБА_1 стягнуто кошти у сумі 1 793 968 грн. 28 коп.

При розгляді вказаної справи судом було встановлено, що 27 грудня 2007 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк", з одного боку, та ОСОБА_1, з другого боку, укладено Договір № 46941/2007 банківського вкладу (депозиту) (далі - Договір), згідно якого ОСОБА_1 вніс на депозитний рахунок кошти у розмірі 200 000 доларів США шляхом перерахування коштів на вкладний рахунок № НОМЕР_2. Згідно квитанції № 657584 від 27 грудня 2007 року, відповідно до умов Договору, Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" прийнято на депозит від ОСОБА_1 кошти у розмірі 200 000 доларів 00 центів США. Крім того, згідно вказаного рішення, у зв'язку із невиконанням грошового зобов'язання, на користь Позивача із Відповідача було стягнуто три відсотки річних та станом на 05 грудня 2011 року.

Вказане рішення набрало законної сили 15 листопада 2012 року (а.с. а.с. 6-7).

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Крім того, за змістом частин 1, 2, 6 статті 1060 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Вищевказаним судовим рішенням встановлено, що взяті на себе зобов'язання за Договором, Відповідачем не були виконані, у зв'язку з чим, на користь Позивача було стягнуто кошти, згідно умов вказаного правочину. Із судового рішення вбачається, що у зв'язку із невиконанням грошового зобов'язання, на користь Позивача також було стягнуто три відсотки річних, станом на 05 грудня 2011 року. Судом встановлено, що Відповідач остаточно погасив заборгованість перед Позивачем лише станом на 14 січня 2014 року (а.с. 16). За таких обставин, суд знаходить, що із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню три відсотки річних за період із 06 грудня 2011 року і по 12 січня 2014 року та інфляційна складова. За підрахунками Позивача, перевірених судом, розмір вказаних сум складає, 104 426 грн. 89 коп. та 16 145 грн. 28 коп., відповідно, а всього, із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 120 572 грн. 17 коп.

Крім того, відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 205 грн. 72 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 526, 625, 1058, 1060 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 57, 60, 61, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" про стягнення коштів - з а д о в о л ь н и т и у повному обсязі.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" (Код ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) кошти у розмірі 120 572 (сто двадцять тисяч п'ятсот сімдесят дві) гривні 89 коп.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" (Код ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 205 (одна тисяча двісті п'ять) гривень 72 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :