АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3879/14 Справа № 188/2056/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лисична Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року м. Дніпропетровськ

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого Лисичної Н.М.

суддів Баранніка О.П., Колодяжної Н.Є.

при секретарі Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2013 р. по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

07.10.2013 р. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2013 р. в задоволенні позовних вимог Банку відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і позовних вимог колегія суддів вважає необхідним скаргу відхилити, рішення суду скасувати та постановити нове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно було встановлено, що 04.04.2008 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір строком на 10 місяців, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 6.749,93 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У результаті неналежного виконання зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 17.09.2013 р. має заборгованість 39.789 грн. 82 коп., яка складається з наступного: - 6.749,93 грн. заборгованості за кредитом; - 4,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 350,96 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом; - 30.313,75 грн. пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; - 500 грн. штраф (фіксована частина); - 1.870,94 штраф (процентна складова) та судові витрати (за сплату судового збору)- 397 грн. 90 коп.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що останній платіж відповідач повинен був сплатити 04 лютого 2009 р., тобто строк виконання зобов'язання відповідача перед позивачем закінчився 04 лютого 2009 р., відповідно строк позовної давності закінчився 04 лютого 2012 р., а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми боргу по кредиту та нарахованим відсотках є незаконними, так як позивачем пропущено строк позовної давності, у зв'язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна.

Як вбачається із змісту кредитного договору в п.5.5.5 зазначено термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за ОСОБА_3 встановлюється сторонами тривалістю 5 років..

Разом з тим, суд не звернув уваги на цю відповідність сторін і належної оцінки з цього приводу по заборгованості кредиту не надав також по за увагою суду залишилось і те, що заява від відповідача про застосування позовної давності відсутня.

З урахуванням зазначеного висновок суду про сплив позовної давності не можна вважати вірним, оскільки строк виконання договору - 04.02.2009 р., сплив позовної давності починається з 05.02.2014 р., в суд з позовом ОСОБА_4 звернувся 07.10.2013 р.

Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищевикладене, вимоги 526, 527, 530553 ч.1, 554, 610, 623, 629, 1054 ч.1, 1050 ч.2, 1054 ЦК України колегія суддів вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми боргу по кредиту та нарахованим відсотках підлягає стягненню в повному обсязі.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно положень ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події з якої пов'язано його початок (ст.253 ЦК України).

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) .

Відповідно до положень ч.ч.2,3,4 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2013 р. стягнення неустойки (пені штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Враховуючи зазначене, розрахунок заборгованості (а.с.6-7), а також те, що згідно чинному законодавству до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) позовна давність застосовується в один рік , колегія суддів вважає необхідним позовні вимоги в цій частині задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в рахунок пені за несвоєчасність виконання зобовязаннь за договором - 783 грн. 21 коп. (30.360,95 грн. 29.577,74 грн. = 783 грн. 21 коп.).

Що стосується вимог банку відносно штрафів: - штраф (фіксована частина) - 500 грн. та штраф (відсоток від суми заборгованості) 1.870,94 грн., то враховуючи, що Банком в позові зазначені лише суми цієї штрафної санкції і не надано розрахунку, з якого вбачалось би за який період нараховані вказані суми, колегія суддів вважає необхідним з урахуванням вимог п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України відмовити Банку в задоволенні в цій частині вимог.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати по справі пропорційно до задоволеній частині вимог - 121,80 грн.

Керуючись ст..ст.303, 307, 309 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2013 р. скасувати.

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNQIRU13930138 від 04.04.2008 р. у розмірі 7.888,24 грн., яка складається з : - 6.749,93 грн. заборгованості за кредитом; - 4,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 350,96 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом, - 783, 21 - пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором та судові витрати (за сплату судового збору)- 121,80 грн. , а всього 8.010 (вісім тисяч десять),04 грн.

В решті позовних вимог ПАТ КБ «ОСОБА_4 Відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді