Справа №403/7899/12
Провадження №8/200/22/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2014 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитом, звернення стягнення на нерухоме майно -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся з вищезазначеною заявою та просив суд скасувати рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 травня 2013 року по справі за позовом ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості, звернення стягнення на нерухоме майно у зв'язку з нововиявленими обставинами.

В обґрунтування даної заяви посилається на те, що16 травня 2013 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська було винесено рішення по справі за позовом ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитом. Даним рішенням було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк" суму заборгованості в розмірі 11073039 грн. 22 коп., яка складається з: заборгованості по сумі кредиту - 10315059 грн. 25 коп., заборгованості по відсоткам в сумі - 757979 грн. 97 коп., а також понесені витрати по справі.

Після винесення вищезазначеного рішення відповідачу стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були відомі відповідачу на момент винесення рішення, а саме відповідачу 21.11.2014 року стало відомо, що експертним висновком ТОВ "Судова експертна палата" від 14 березня 2014 р. було встановлено, що сукупна вартість кредиту, наданого ОСОБА_1 в рамках генерального договору про надання кредитних послуг №BL2050/К-1 від 21.02.2008 р., укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Універсал Банк", у відповідності до "Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту", затверджених Постановою Правління Національного Банку України від 10.05.2007 р. за №168, складає 2054781,47 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.02.2008 р. (дата укладення договору - 1 долар США = 5,05 гривні) становить 10376646,42 грн., а саме: основна сума кредиту - 1400 000доларів США або 7070000,00 грн., сума процентів за період дії договору - 640921,47 доларів США або 3236653,42 грн., сума разової комісії за надання кредиту - 13860.00 доларів США або 69993,00 грн. Таким чином, оскаржуваним рішенням було стягнуто з відповідача суму заборгованості навіть більшу, ніж була передбачена договором за весь час дії договору, тобто до 2028 р.

В судове засідання представник заявника надала заяву про розгляд заяви без фіксації технічними засобами у зв'язку з неявкою представника позивача, просила прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказах та задовольнити заяву.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи судом було встановлено.

16 травня 2013 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення по справі за позовом ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитом. Даним рішенням було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк" суму заборгованості в розмірі 11073039 грн. 22 коп., яка складається з: заборгованості по сумі кредиту - 10315059 грн. 25 коп., заборгованості по відсоткам в сумі - 757979 грн. 97 коп., а також понесені витрати по справі.

21.11.2014 року відповідачем було отримано експертний висновок ТОВ "Судова експертна палата" від 14 березня 2014 р., яким було встановлено, що сукупна вартість кредиту, наданого ОСОБА_1 в рамках генерального договору про надання кредитних послуг №BL2050/К-1 від 21.02.2008 р., укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Універсал Банк", у відповідності до "Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту", затверджених Постановою Правління Національного Банку України від 10.05.2007 р. за №168, складає 2054781,47 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.02.2008 р. (дата укладення договору - 1 долар США = 5,05 гривні) становить 10376646,42 грн., а саме: основна сума кредиту - 1400 000доларів США або 7070000,00 грн., сума процентів за період дії договору - 640921,47 доларів США або 3236653,42 грн., сума разової комісії за надання кредиту - 13860.00 доларів США або 69993,00 грн. Це свідчить, що оскаржуваним рішенням було стягнуто з відповідача суму заборгованості більшу, ніж була передбачена договором за весь час дії договору, тобто до 2028 р. Суд приймає дані обставини як нововиявлені, оскільки вони є істотними для справи, і які не були відомі відповідачу на момент винесення рішення.

Внаслідок нормативного недотримання документального оформлення генерального договору про надання кредитних послуг №BL2050/К-1 від 21.02.2008 р. нормативних вимог (Постанова НБУ №168 від 10.05.2007 р.) кредитний договір не містить розрахунку щодо реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту, а отже кредитний договір відповідно до діючого законодавства України (ст. 638 Цивільного кодексу України) є неукладеним, оскільки на момент укладення договору не були погоджені всі істотні умови договору.

Цим же висновком експерт ОСОБА_2 встановила, що розрахувати розмір реальної відсоткової ставки за генеральним договором про надання кредитних послуг від 21.02.2008 року неможливо, оскільки банком не представлено розгорнутої методики розрахунку сукупної вартості кредиту.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч. 1 ст. 3 ЦК України передбачено, як одна з основних засад цивільного законодавства, свобода договору. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Стаття 14 ЦК України зазначає, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Стаття 526 даного Кодексу вказує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розміру та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, що затвердженні Постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168, банки зобов'язані в кредитному договорі зазначати сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначити її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, у вигляді: а) реальної процентної ставки (у процентах річних), яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі споживача за кредитом до чистої суми виданого кредиту; б) абсолютного значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі), розрахунок якого здійснюється шляхом підсумовування всіх платежів (проценти за користування кредитом, усі платежі за супутні послуги, пов'язані з наданням кредиту, його обслуговуванням і погашенням), здійснених споживачем як на користь банку, так і на користь третіх осіб під час отримання, обслуговування та погашення кредиту. Банки зобов'язані отримати письмове підтвердження споживача про ознайомлення з вищенаведеною інформацією. Банки розробляють форму (бюлетень, довідка, повідомлення тощо) надання споживачу достовірної інформації про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка повинна бути затверджена рішенням уповноваженого органу банку та доведена до відома його відповідних структурних підрозділів. У разі надання кредиту в іноземній валюті банки зобов'язані під час укладення кредитного договору: попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе споживач; надати інформацію щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним. Додатковою угодою №1 до генерального договору про надання кредитних послуг № BL 2050/К-1 від 21.02.2008 року від 21.02.2008 року погоджено розмір кредиту на рівні 1 400 000 доларів США, відсоткову ставку на рівні 11,50% річних, за умови своєчасної сплати, цільове використання кредиту - на поточні потреби.

У відповідності до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний) або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК, та кредитний договір, який є неукладеним (не відбувся), що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства (статті 536, 638, 1056-1 ЦК).

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

В межах перегляду даної цивільної справи у зв'язку із нововиявленими обставинами та розглядаючи позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за кредитним договором суд вважає, що позичальник не був належним чином повідомлений про дійсну вартість отримуваних кредитних коштів, до його відома не була доведена реальна відсоткова ставка та розмір сукупної вартості кредиту у відповідності до Правил.

Крім того, здійснена судово-економічна експертиза не встановила розміру реальної відсоткової ставки, що свідчить про не доведення її розміру і до відповідача в момент укладання договору.

За таких обставин, слід дійти висновку про те, що кредитний договір є нікчемний, оскільки сторони в належній формі не досягли згоди щодо розміру реальної відсоткової ставки та сукупної вартості кредиту, при цьому розмір реальної відсоткової ставки неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості є необґрунтованими, оскільки ґрунтуються на невірному розрахунку на підставі нікчемного договору, а отже, не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3,10,11,60,169,197,209,212-215,361-365 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2013 року по справі за позовом ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Відмовити Публічному акціонерному товариству "Універсал Банк" у позові до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі але не були присутні при оголошенні рішення мають право на його оскарження протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Т.В. Шевцова