АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц - 791/540/2014 Головуючий в І інстанції: Гаврилов Д.В.
Категорія 42 Доповідач: Бугрик В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця « 24» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бугрика В.В.,

Суддів: Лісової Г.Є., Семиженка Г.В.

при секретарі: Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Суворовський районного суду міста Херсона від 11 грудня 2013 року за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Суворовський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком та усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення без надання іншого житла, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком та усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення без надання іншого житла.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками домоволодіння АДРЕСА_1. Крім позивачів в цьому будинку зареєстровані та проживають ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_2. На даний час позивачі хочуть самостійно користуватися належним їм майном, мати вільний доступ до усіх приміщень з метою підтримання їх у належному стані, та не допустити їх псування, а можливо і руйнування. Встановити контрольні вимірювальні прилади для контролю за витратами газу, світла, водопостачання та ін. Самостійно відповідачі ці дії не проводять та категорично відмовляються допустити власників до свого майна.Проживання разом з відповідачами стало нестерпним, так як вони влаштовують сварки, бійки та принижують позивачів, в утриманні будинку, його ремонті, оплаті послуг участі не приймають, чим завдають позивачам матеріальних збитків. На даний час стосунки між позивачами та відповідачами стали настільки ворожі, що вони не можуть мешкати не тільки в одному приміщенні, але взагалі на одному подвір'ї. Оскільки відповідачі не приймають участь у спільному побуті та не є членами родини позивачів, вони вирішили скористатись своїм правом та звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням суду позов задоволено частково. Суд ухвалив усунути перешкоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користуванні домоволодінням АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із вказаного домоволодіння без надання іншого житла. В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідачі просять скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в позові відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, зазначає, що судом не було належним чином досліджено доказів по справі, які мають істотне значення у вирішні справи.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню. Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 на протязі тривалого часу перешкоджає нормальному проживанню у вказаному будинку, відповідачі не приймають участь у витратах на утримання будинку та сплаті комунальних послуг, ОСОБА_1 за вказаною адресою реєстрації не з'являється.

Проте до такого висновку суд прийшов, допустивши порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом, позивачі у справі: ОСОБА_5, ОСОБА_4 є співвласниками жилого будинку НОМЕР_1 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 473 кв. м. (а.с.5).

В силу положень ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником житла не позбавляє колишнього члена сім'ї права користування займаним жилим приміщенням, поміж сторонами виник конфлікт прав та інтересів щодо реалізації прав власності та користування житлом, захищених ст. ст. 41 та 47 Конституції України і завданням суду у даній справі є визначення пріоритету прав однієї сторони над правами іншої.

Підставою для задоволення позовної вимоги про визнання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, ч. 2 ст. 405 ЦК України, у відповідності до якої член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріали справи не містять доказів щодо відсутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спірному домоволодінні понад один рік.

Підставою для задоволення позовних вимог про виселення вказано статтю 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Реалізація позивачами такого права не може позбавляти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набутого ним права користування спірним жилим приміщенням, обраний позивачками спосіб захисту прав власника не може бути застосований у спірних правовідносинах сторін.

Виселення членів сім'ї власника житла без надання іншого жилого приміщення передбачено ст. ст. 157, 116 ЖК України, а доказів щодо обставин, які б могли бути підставою для застосування вказаних норм закону, матеріали справи не містять.

За даних обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню у зв'язку з недоведеністю обставин, які мають значення для справи, які суд вважав встановленими і порушенням норм процесуального права, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь відповідачів слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 114 грн.70 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 11 грудня 2013 року скасувати і ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Суворовський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком та усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення без надання іншого житла, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 114 грн.70 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий підпис

Судді підпис підпис

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 26 лютого 2014 року

Ухвала набрала законної сили 24 лютого 2014 року

Суддя В.В. Бугрик

Секретар судового засідання І.С. Мироненко