Справа № 727/7589/14-ц
Провадження № 2/727/1930/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

· грудня 2014 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді: Яреми Л.В.

при секретарі: Гуцул Т.В.

за участю представників позивачів - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Чернівецька міська рада, про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - Чернівецька міська рада, про визнання права власності на спадкове майно.

Посилаються на те, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_7

19 червня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини. Діти спадкодавця ОСОБА_7 -ОСОБА_9 та ОСОБА_10, відмовилися від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2

Постановою від 06 серпня 2014 року, приватний нотаріус ОСОБА_8 відмовила ОСОБА_2 у вчиненні такої нотаріальної дії, у зв'язку із тим, що через самовільне перепланування збільшилась загальна та житлова площа квартири, ніж та яка вказана в свідоцтві про право власності.

Однак в нотаріальному порядку позивач не може оформити свої спадкові права на нерухоме майно, в зв'язку з тим, що частина майна є самочинним будівництвом.

Уточнивши позовні вимоги, позивачі просять визнати право власності на частину спадкового майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, загальною площею 75,3 кв.м., житловою 45,90 кв.м., за ОСОБА_11- після смерті ОСОБА_12 - 1/24 частку квартири АДРЕСА_1; після смерті ОСОБА_13 - 5/72 частки квартири АДРЕСА_1; після смерті ОСОБА_13 - 20/72 частки квартири АДРЕСА_1, а разом на 7/18 частки квартири АДРЕСА_1; за ОСОБА_3 - після смерті ОСОБА_12 - 1/24 частки квартири АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_13 - 5/72 частки квартири АДРЕСА_1 - разом на 1/9 частки квартири АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав вказаних у ньому.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову.

Представник третьої особи - Чернівецької міської ради в удове засідання не з'явився , подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Вирішення справи залишив на розсуд суду та просив ухвалити рішення згідно законодавства.

Відповідно до приписів статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Таким чином успадкувати можна тільки ті права, які були у спадкодавця на час смерті.

Згідно ст.ст. 1222 ч.1, 1223 ч.2 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, загальною площею 68,70 кв.м., належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право власності від 12 лютого 1995 року, виданого управлінням власності міської Ради народних депутатів, розпорядження №13403 від 10.02.1995 року ( а.с.7).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, про що 16.07.2001 року зроблено запис за №1359 міським відділом РАГСу Чернівецького обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с.9).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, про що 20.09.2012 року зроблено запис за №1772 відділом державної РАЦСу Чернівецького міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с.10).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6, про що 20.12.2013 року зроблено запис за №2414 відділом державної РАЦСу реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11).

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06 вересня 2007 року визначено частки у спільному сумісному майні, визнано за ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3,, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та померлим ОСОБА_5 право власності на 1/6 частки квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 червня 2013 року встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідними дітьми ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.04.2010 року, зареєстровано право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1, яка складається із трьох житлових кімнат, загальною площею 68,70 кв.м., житловою 39,90 кв.м., за ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_7 по 1/6 частки квартири ( а.с.8).

19 червня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_7

19 червня 2014 року, ОСОБА_8, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, на підставі заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, була заведена спадкова справа 26/2014.

Позивачка ОСОБА_2 є спадкоємцем після смерті її батька ОСОБА_5, після смерті її матері ОСОБА_6 , оскільки на момент смерті постійно проживала з ним за адресою АДРЕСА_1, про що свідчать довідки ПП «Санітарія» №960 від 20.05.2013 року та №961 від 20.05.2013 року. Також позивачка ОСОБА_2 є спадкоємцем після смерті її брата ОСОБА_7, так як в межах передбаченого законом шестимісячного строку, 04 грудня 2006 року звернулась до Першої Чернівецької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті брата.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України), а згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи.

Постановою від 06 серпня 2014 року, приватний нотаріус ОСОБА_8 відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 20/72 часток квартири АДРЕСА_1 після смерті брата ОСОБА_7 через наявність самочинного перепланування.

Постановою від 08 вересня 2014 року, приватний нотаріус ОСОБА_8 відмовила ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/24 частку квартири АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_5 через наявність самочинного перепланування.

Постановою від 08 вересня 2014 року, приватний нотаріус ОСОБА_8 відмовила ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 5/72 часток квартири АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_6 через наявність самочинного перепланування.

Окрім цього, позивачі та представник не зазначили у позові та не надали жодних доказів того, ким саме та в якому році було здійснено самочинне переобладнання квартири.

Представник позивачів ОСОБА_1 не зміг викласти обставини щодо того, коли та ким саме було проведено самочинне переобладнання квартири.

Згідно довідки Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації №2179 від 18.10.2013 року, квартира АДРЕСА_1 розташована в багатоквартирному п'ятиповерховому будинку. Загальна площа квартири збільшилась на 6,6 кв.м., а житлова площа на 6,0 кв.м., в зв'язку із самовільним внутрішнім переплануванням.

З технічного паспорта, виданого Чернівецьким комунальним бюро технічної інвентаризації 17 жовтня 2013 року на квартиру АДРЕСА_1. самочинно переобладнано: кухня 199-3 площею 11,5 кв.м., комора 199-4 площею 1,50 кв.м., кімната 199-9 площею 14,9 кв.м., через що збільшилась загальна площа квартири з 68, 7 кв.м. на 5,3 кв.м., житлова із 39,90 кв.м. на 45,9 кв.м..

Відповідно до ч.2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст. 152 ЖК Української РСР переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, передбачено, що переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів та лоджій власниками квартир, наймачами й орендарями може проводитись лише з метою поліпшення благоустрою квартири за відповідними проектами без обмеження інтересів громадян, які проживають у цьому будинку.

Відповідно до п.п. 1.4.1, 1.4.3 Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу Виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, яка затверджена ( з наступними змінами), при виявленні об'єктів, які відповідно до цієї Інструкції вважаються об'єктами самочинного будівництва, суб'єкт господарювання зобов'язаний повідомити про це органи державного архітектурно-будівельного контролю, а для квартир багатоквартирних житлових будинків, одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків, гуртожитків - також місцеві органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування за формою згідно з додатком 19.

Як вбачається з довідки Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації №331 від 18.10.2013 року, ЧКОБТІ повідомило Шевченківський райвиконком про те, що АДРЕСА_1 самочинно переобладнано: кухня 199-3 площею 11,5 кв.м., комора 199-4 площею 1,50 кв.м., кімната 199-9 площею 14,9 кв.м.

Суду не надано доказів, що самочинне переобладнання квартири виконано без порушень норм архітектурного проектування, що виконані роботи не порушили міцність і геометричну незмінність несучих конструкцій жилого будинку, що якість виконаних робіт відповідає будівельним нормам і правилам, що квартира може експлуатуватися за своїм функціональним призначенням, що права третіх осіб перепланування квартири не порушує. Крім того, позивачами не надано доказів відповідності спірного переобладнаного квартири санітарним, екологічним, протипожежним та будівельним нормам .

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України).

Суду не надано доказів, чи зверталися позивачі до компетентних органів (Шевченківської районної у місті Чернівці ради) із питання узаконення самочинного переобладнання та, що їм було відмовлено компетентними органами у вирішенні зазначеного питання.

Висновок про те, що не підлягають поділу (виділу) об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна викладений у постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року № 6-130цс13 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Само по собі визнання відповідачем позову має значення лише у випадку наявності для того законних підстав.

За таких обставин, суд вважає, що відсутні законні підстави для задоволення позову, а тому в позові ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. ст. 5, 15, 16, 383, 1216-1218, 1220,1222, 1223, 1226, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст. 152 ЖК Української РСР, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_14 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Л.В.ЯРЕМА