Справа № 310/8860/14-ц
УХВАЛА

16 грудня 2014 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У судовому засіданні ОСОБА_2 заявила клопотання про надання строку для примирення подружжя і зазначила, що вона та позивач проживали однією сім'єю на протязі 36 років. Їх сім'я складала взірець сімейних стосунків та щасливої родини. Між нею та позивачем виникли тимчасові складнощі у спілкуванні, але це несприятливий момент в їх житті може бути перебореним і вони можуть примиритися. Позивач звернувся з позовом до суду внаслідок образи за поданий нею позов про поділ майна подружжя. Просила надати шість місяців стоку для примирення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заперечення у якому зазначив, що два роки тому відповідач забрали всі свої речі і переїхала поживати за іншою адресою. До кінця літа 2013 року вони підтримували відношення, але незрозуміла та агресивна поведінка відповідача по відношенню до дітей, її небажання спілкуватися з онуками та зловживання алкогольними напоями остаточно зруйнувало його відношення до неї як до дружини. З серпня 2013 року шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними були припинені. Остання спроба налагодити відносини відбулася на початку 2014 року, але відродити сім'ю не вдалося. Відповідач вчиняє дії, які несумісні з поняттям матері та дружини, а саме, звертається до правоохоронних органів з метою притягнення його та їх синів до кримінальної відповідальності, погрожує відібрати майно та бізнес. Він переніс інфаркт міокарда, хворіє на ішемічну хворобу серця, постінфарктний кардіосклероз, стабільну стенокардію, гіпертонічну хворобу та цукровий діабет. Йому протипоказані хвилювання, оскільки призводять до загострення хронічних хвороб та різкого погіршення здоровя. Кожна зустріч з відповідачем є для нього стресом. Він не бажає подальшого збереження сімї. Відповідач у своїх листах та своїми діями підтверджує, що вона не зацікавлена в примиренні та відновленні сімейних стосунків. Просив не вживати заходи щодо примирення.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що відсутні підстави для надання сторонам строку на примирення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони припинили спілкування як подружжя, спільного господарства не ведуть, проживають окремо.

При розгляді справ про розірвання шлюбу суд за правилами ст. 112 СК України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом ст. 111 СК України суд не зобов'язаний призначати строк для примирення подружжя.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 11 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позивач категорично заперечив можливість збереження шлюбу, посилаючись на те, що примирення між ними неможливе і прийняття заходів до примирення може спричинити погіршення стану його здоровя. Постійні непорозуміння негативно впливають як на їх стосунки з дружиною, так і на їх відношення з дітьми.

Крім того, із листів ОСОБА_2, що адресовані позивачу видно, що відповідач сама пропонує розірвати шлюб у відділі РАЦС.

Суд вважає, що за таких обставин відсутні підстави для встановлення строку для примирення подружжя.

Керуючись ст. ст. 209, 210 ЦПК України, ст. 111 СК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про надання строку для примирення подружжя відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя