АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7757/2014 Головуючий 1 інст. Ворона С.В.
Справа № 6/617/6/14 Доповідач - Кісь П.В.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2014 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2,

за участю секретарі Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 13 березня 2014 року по справі за поданням державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2014 відділ Державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області (далі по тексту ВДВС Вовчанського РУЮ Харківської області) звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України через прикордонну службу без вилучення паспортного документу до виконання нею зобовязання по сплаті боргу

В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні у ВДВС Вовчанського РУЮ Харківської області знаходиться виконавчий лист № 641/2/13-ц виданий 03.07.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту -ПАТ КБ «ПриватБанк») заборгованість в розмірі 99 267 грн. 86 коп.

27.08.2013р. державним виконавцем відділу ДВС Вовчанського РУЮ Харківської області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та надано строк для добровільного виконання до 03.09.2013р., однак боржник в добровільному порядку борг не сплачує, тривалий час уникає від виконання рішення суду.

У зв'язку із значною сумою заборгованості та невиконанням рішення суду в добровільному порядку, є підозри, що боржник може виїхати за межі України з метою ухилення від зобов'язань, покладених на нього судом, що приведе до ускладнень при виконанні рішення суду.

Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 13 березня 2014 року подання державного виконавця ВДВС Вовчанського РУЮ Харківської області задоволено.

Суд вирішив тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України через прикордонну службу до виконання нею своїх зобовязань, без вилучення паспортного документу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання відмовити.

Вважає ухвалу суду необґрунтованою та такою, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також невідповідності висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що державним виконавцем ВДВС Вовчанського РУЮ Харківської області не доведено, а в матеріалах подання відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_3 ухилялася чи ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог розглянутих в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 цього Закону передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Як випливає з аналізу наведених положень закону підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов'язань, покладених на юридичну особу судовим рішенням, а винна поведінка фізичної особи - керівника боржника, яка полягає в ухилення останнього від виконання таких зобов'язань.

Судом встановлено, що 27.08.2013 року ДВ ВДВС Вовчанського РУЮ Харківської області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа № 641/2/13-ц виданого 03.07.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 99 267 грн. 86 коп. (а.с. 4,5)

18.10.2013 року боржнику рекомендованим листом направлено виклик державного виконавця на 24.10.2014 р., яке повернулось не врученим адресату з відміткою, про те, що адресат за вказаною адресою не проживає. (а.с. 16-17)

Згідно ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для виконання всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

З пояснень представника стягувача та матеріалів справи вбачається, що з часу ухвалення Комінтернівським районним судом м.Харкова рішення про стягнення з ОСОБА_3 боргу у сумі 99267,86грн. боржник ні добровільно, а ні після відкриття виконавчого провадження не вчинила жодної дії з метою виконання рішення суду, хоча би частково.

Апелянтом не надано суду ніяких доказів щодо вжиття нею заходів для виконання рішення суду і погашення заборгованості. Як зазначено апелянтом в апеляційній скарзі боржник зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак фактично мешкає та працює в м. Києві. Разом з тим, апелянт не повідомляла ні стягувача, ні державного виконавця про зміну адреси свого мешкання, що є доказом свідомого створення боржником ускладнень при виконанні рішення суду і здійснення державним виконавцем покладеного на нього законом обовязку з метою виконання виконавчого провадження.

Також апеляційна скарга не містить обґрунтування того, яким саме чином заходи по обмеженню у виїзді боржника за кордон до виконання зобовязань, покладених на неї рішенням суду, незаконно та безпідставно утискують права ОСОБА_3

За таких обставин, з огляду на положення ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до повного виконання нею своїх зобов'язань судом застосовано правильно.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування оскарженої ухвали немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст.312, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити

Ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 13 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: