Справа №442/2948/14-ц
Провадження №2/442/1227/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про встановлення факту родинних стосунків та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася в суд з вказаним вище позовом в обґрунтування, якого покликається на те, що її дівоче прізвище Мустафа. Її батько, ОСОБА_3 помер 26.02.1985р, (свідоцтво про смерть ІІ-СГ № 357073 від 27.02.1985р.) та похований на кладовищі у м.Дрогобичі. Рідна сестра її батька - ОСОБА_4 03.05.1930р.н., померла 28.10.2012р. в с.Заклад Миколаївського району Львівської області, куди була направлена у звязку із психічними розладами здоровя. Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно: квартира АДРЕСА_1. Оскільки, тітка була вдовою, дітей у неї не було, єдиним спадкоємцем після її смерті являється ОСОБА_2 У звязку із похилим віком ОСОБА_4, згідно договору про соціальне обслуговування одинокого громадянина з ІV групою рухової активності відділенням соціальної допомоги вдома, за нею доглядали працівники територіального центру соціального обслуговування.

На початку січня 2014 року вона приїхала в м.Дрогобич відвідати могилу батька і побачила, що поруч його могили похована її тітка, ОСОБА_4 Після цього, вона вирішила переконатися у достовірності смерті останньої.

З відповіді за № 48 від 24.02.2014р. Дрогобицького міського територіального центру соціального обслуговування на запит адвоката ОСОБА_5 позивачка довідалась, що тітка померла в с.Заклад Миколаївського району Львівської області, а ключі від її квартири знаходяться у Дрогобицькому відділенні УДСО ГУ МВСУ у Львівській області.

Згідно відповіді Дрогобицького РВ УДСО при ГУМВС України у Львівській області за № 96 від 10.02.2014р., квартира тітки знаходилась у них під охороною. Оскільки прізвище позивачки не було зазначено серед довірених осіб, її не було повідомлено про смерть її тітки.

На даний час, квартира опломбована і відповідно до Акту від 15.10.2012р. ключі знаходяться у Дрогобицькому відділенні УДСО ГУ МВСУ у Львівській області, що стверджується відповіддю за № 93 від 25.02.2014р., яку надало КП «Житлово-експлуатаційне обєднання» Дрогобицької міської ради.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 03.02.2014р. у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо ОСОБА_4, що є свідченням відсутності інших спадкоємців у ОСОБА_4, окрім позивачки. На її звернення до нотаріуса, остання розяснила, що для оформлення спадщини є необхідним продовжити строк на прийняття спадщини, а також слід підтвердити, що батько позивачки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є рідними братом та сестрою, що є неможливим в поза судовому порядку, у звязку з відсутністю свідоцтв про народження останніх.

Зазначає, що на момент смерті її батька, ОСОБА_3 їй було лише 13 років і вона мало що про нього памятає. Свідоцтво про народження її батька не збереглось, натомість, в неї є особиста карточка водія 1954 року, згідно якої зазначено, що її батько народився в м.Верхній, Ворошиловоградської (на даний час Луганської) області. Жодних інших документів, які б стосувались батька, у неї немає.

Згідно паспорта ОСОБА_4, остання, також, народилась в м.Верхній Луганської області. Отже, наведене свідчить, що вони народилися в одному місті, а їх батько називався ОСОБА_6. Крім того, тітка позивачки похована безпосередньо біля могили її батька.

На запит адвоката ОСОБА_1 від 25.04.2014р., листом за № А-877,878 від 06.06.2014р. Державного архіву Луганської області скеровано копію запису акта про народження 03.05.1930р. ОСОБА_7 та копію запису акта про народження 09.04.1936р. ОСОБА_3, з яких видно, що батьками останніх є батько: ОСОБА_6 Євстахієвич та мати: ОСОБА_8.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що нею пропущено шестимісячний строк з поважних причин, адже її не було повідомлено про смерть її тітки ОСОБА_4 Про смерть останньої вона довідалась лише в січні 2014 року, коли навідала могилу свого батька та після отримання з відповідних служб інформації про її смерть. Крім того, після отримання інформації про смерть тітки, вона вживала усіх заходів для пошуку документів на підтвердження родинних стосунків між її батьком ОСОБА_3 та його сестрою ОСОБА_4, що потягло за собою певний час.

Представник відповідача ОСОБА_9 в судовому засіданні 22.05.2014р. проти позову заперечив, однак в порушення положень ст. 60 ЦПК України, суду не подав жодних доказів в обґрунтування своїх заперечень.

Представник відповідача в судове засідання 19.06.2014р. не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду, про що в матеріалах справи є відповідна розписка, та суду на час розгляду справи не подано повідомлення про причини неявки. Тому, суд заслухавши думку учасників судового процесу, ухвалив продовжувати розгляд справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 169 ЦПК України, неявка в судове засідання представника відповідача, який не повідомив про причини неявки, не є перешкодою для розгляду справи.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Згідно ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні

За принциповими положеннями ст.ст. 10, 11 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

У відповідності до п.1 ч.1. ст. 256 ЦПК України, «Суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами». Згідно ч.3 п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за № 5 від 31.03.1995р., якщо встановлення факту необхідне для вирішення спору про право, то вказане питання слід розглядати в порядку позовного провадження.

З свідоцтва про народження І-СГ № 214080 від 21.09.1972 року та свідоцтва про одруження І-СГ № 000302 від 03.10.1996р. вбачається, що батьком позивачки є ОСОБА_3, який помер 26.02.1985р. відповідно до свідоцтва про смерть ІІ-СГ № 257073 від 27.02.1985р.

Згідно свідоцтва про смерть І-СГ № 298251 від 07.11.2012р. померла ОСОБА_4, яка є власником квартири АДРЕСА_2, що вбачається зі свідоцтва про право власності на квартиру від 31.08.1995р.

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, який направлено на адресу суду відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції, вбачається, що дошлюбне прізвище ОСОБА_10 є Мустафа.

Із запису акта про народження 03.05.1930р. ОСОБА_7 та запису акта про народження 09.04.1936р. ОСОБА_3 видно, що батьками останніх є батько: ОСОБА_6 Євстахієвич та мати: ОСОБА_8.

Згідно акту державного виконавця від 16.06.2014р., на виконання ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.05.2014р. у справі № 442/2948/14-ц про забезпечення доказів, зазначено, що в квартирі АДРЕСА_3 вилучено посвідчення водія і талон попередження на прізвище ОСОБА_3, а також чотири фотографії-портрети, з яких у судовому засіданні свідки впізнали ОСОБА_3, ОСОБА_4, їх матір, ОСОБА_8 та батька ОСОБА_6

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 03.02.2014р. (копія додається), жодний із спадкоємців не подав заяву про прийняття вищевказаного спадкового майна.

З оглянутих в судовому засіданні фотографій вбачається, що ОСОБА_4 похована поруч з ОСОБА_3

Крім того, обставини справи, на які покликається позивачка, зокрема про те, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є рідним братом і сестрою, а також про те, що позивачці не було відомо про смерть ОСОБА_4, і про що вона довідалася випадково у січні 2014 року, коли відвідувала могилу батька, підтвердили в судовому засіданні допитані як свідки: ОСОБА_2, ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Надаючи правову оцінку дослідженим доказам, як кожному окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 є рідним братом ОСОБА_4, що можливо встановити лише в судовому порядку.

Згідно статей 1218, 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті

Згідно положень ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропущення строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Із досліджених судом доказів та пояснень свідків, суд приходить до висновку про поважність пропуску позивачкою шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про смерть її тітки - ОСОБА_4, та про що вона довідалась лише в січні 2014 року, коли вона навідувала могилу свого батька, а також після отримання інформації про смерть ОСОБА_4 з відповідних служб. Довідавшись про смерть ОСОБА_4Є, позивачка вживала усіх заходів для пошуку документів на підтвердження родинних стосунків між її батьком ОСОБА_3 та його сестрою ОСОБА_4, що потягло за собою певний час, що зокрема, стверджується доказами наявними в матеріалах справи. Тому суд, вважає за необхідне визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 169, 209, 212-215, 256-258 ЦПК України, ст. ст. 1218, 1220, 1269, 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за № 5 від 31.03.1995р., Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 який помер 26.02.1985 року є рідним братом ОСОБА_4, яка померла 28.10.2012 року.

Визначити ОСОБА_2 додатковий тримісячний строк для подання нею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті тітки - ОСОБА_4, яка померла 28 жовтня 2012 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя __________________ Крамар О.В.