№ 336/1300/14-ц
пр. № 2п/336/39/2014
УХВАЛА

Іменем України

05 травня 2014 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення вартості не облікованої електроенергії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2014 року в ході заочного розгляду справи задоволено позов Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення вартості не облікованої електроенергії, стягнуто з відповідача на користь позивача 18654,57 гривень та судовий збір.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування заочного рішення суду, посилаючись, що в судове засідання не з'явився через стан здоровя, також вказував, що не згоден з розміром вартості необлікованої електроенергії, визначеної позивачем, оскільки сума повинна бути зменшена на величину вартості електричної енергії відповідно до виставлених споживачеві рахунків.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти скасування заочного рішення, вказувала, що відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин, розрахунок заборгованості здійснений відповідно до вимог чинного законодавства, а заперечення відповідача безпідставні, оскільки п. 3.7 Методики не може бути застосований за умови вчинення порушень, виявлених у відповідача.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про місце та час розгляду заяви повідомлений судовою повісткою.

Оскільки відповідно до ст. 231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про місце та час засідання, не перешкоджає розгляду заяви, заява ОСОБА_2 розглянута за відсутності відповідача.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню лише за наявності спільно двох умов: якщо відповідач не з'явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин та якщо судом встановлено, що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи, про місце та час розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений судовою повісткою, отриманою особисто ОСОБА_2 19.03.2014 року.

Жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

На підтвердження поважності причин неявки в судове засідання відповідачем надано копію виписки з історії хвороби, з якої вбачається, що ОСОБА_2 у 2012 році перебував на стаціонарному лікуванні.

Перебування відповідачем на лікуванні у 2012 році та наявність у нього певних захворювань не свідчить про неможливість його явки в судове засідання у березні 2014 року, тож суд дійшов висновку, що неявка відповідача в судове засідання не обумовлена поважними причинами.

Щодо заперечень відповідача стосовно правильності визначення вартості необлікованої електроенергії, то підставою для застосування положень п. 3.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562, в частині зменшення суми до сплати на величину вартості електричної енергії відповідно до виставлених споживачу за період порушення рахунків за точкою обліку, на якій було виявлено порушення, суд виходить з того, що положення п. 3.7 підлягають застосуванню у разі виявлення у споживача порушень ПКЕЕН, зазначених у підпунктах 1 - 4 пункту 3.1 Методики. Однак, у відповідача було виявлене порушення, передбачене підпунктом 6 пункту 3.1 Методики, про що зазначила представник позивача в судовому засіданні та це відповідає акту про порушення та протоколу засідання комісії з розгляду актів від 29.11.2013 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи та спростовували б правильність висновків суду, викладених у рішенні. Заперечення відповідача стосуються лише незгоди з висновками суду та заперечення доказів, наданих позивачем, щодо суми заборгованості.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що відповідачем не доведено поважність причин неявки в судове засідання, а також відповідачем не доведено, що обставини, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, оскільки передбачених ст. 232 ч. 1 ЦПК України підстав для скасування заочного рішення не встановлено, заява відповідача задоволенню не підлягає. Суд вважає за потрібне роз'яснити відповідачеві можливість оскарження рішення суду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 231, 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про скасування заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2014 року по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення вартості не облікованої електроенергії залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк