Справа № 202/7925/14-ц
№4-с/0202/73/2014
УХВАЛА

22 грудня 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Подгородному П.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, заінтересована особа: ПАТ КБ «Приватбанк», -

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, в якій просив суд скасувати постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачеві від 17.06.2014 року згідно з п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Пров виконавче провадження», постановити ухвалу про відновлення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа по справі № 2/0417/8778/2012, виданого 29.05.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.05.2013 року та зобов'язати державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції завершити виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі № 2/0417/8778/2012, виданого 29.05.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.05.2013 року, згідно п. 11 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанова про повернення документу стягувачу від 17.06.2014 року не повинна була винесена згідно пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Мотивування державним виконавцем постанови про те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними є невірним з тих підстав, що заходи по розшуку майна виявили нового власника - ОСОБА_2 Наголошує, що виконавчі дії повинні були проведені згідно статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» та виконавче провадження повинно бути завершено.

В судове засідання, проведене в режимі відеоконференції з'являвся представник скаржника, який підтримав викладені в скарзі обставини та просив суд задовольнити скаргу в повному обсязі.

В судове засідання, проведене в режимі відеоконференції з'являвся державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, який просив відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що за виконавчим документом боржником є саме ОСОБА_1, а не громадянка ОСОБА_3, тому була і прийнята постанова за результатами здійснення виконавчого провадження про повернення виконавчого документу стягувачу згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». У державного виконавця відсутні законні підстави звертати стягнення на автомобіль, що не належить боржнику. Також наголошував, що вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання державного виконавця завершити виконавче провадження також не підлягають задоволення, оскільки в резолютивній частині рішення про звернення стягнення на предмет застави відсутня фраза «зобов'язати ОСОБА_1.», та державний виконавець не мав право вживати заходи передбачені пунктом 3 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» та відповідно в подальшому не мав право закінчити виконавче провадження згідно статті 11 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 29 травня 2013 року був виданий виконавчий лист по справі № 2/0417/8778/2012 з виконання рішення суду за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави за укладеним ОСОБА_5 та ПАТ КБ «Приватбанк» 11.07.2008 року договором застави - на належний ОСОБА_4 легковий автомобіль «Mazda CХ 9», 2008 року випуску, шляхом його реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження з початковою ціною, яка буде відповідати ринковій вартості вказаного автомобіля на час його продажу, але не меншою за заставну вартість автомобіля - 308 800 грн. Звернення стягнення на вказаний автомобіль здійснити на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за укладеним між ним та ОСОБА_5, 10.07.2008 року кредитним договором у рахунок погашення заборгованості останнього загальним розміром 621 613 грн. 50 коп. станом на 10.10.2012 року в тому числі 385 589 грн. тіла кредиту, 211 915 грн. 90 коп. відсотків за користування кредитом, 15 000 грн. пені та 9 108 грн. 60 коп. штрафу. З метою забезпечення предмета застави належний ОСОБА_1 автомобіль «Mazda CХ 9», 2008 року випуску, передати ПАТ КБ «ПриватБанк» для реалізації.

Постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 12.06.2013 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/0417/8778/2012, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 29 травня 2013 року.

Постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 17.06.2014 року виконавчий лист по справі № 2/0417/8778/2012, виданий 29.05.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про звернення стягнення на предмет застави на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи в рамках виконавчого провадження було встановлено, що у ОСОБА_6 відсутнє майно, на яке згідно з виконавчим документом необхідно звернути стягнення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувану у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За виконавчим документом боржником є саме ОСОБА_6, а не громадянка ОСОБА_2, тому зміст постанови про повернення виконавчого документа згідно п. 2 ч. 1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» стосується саме громадянина ОСОБА_6

У державного виконавця відсутні законні підстави звертати стягнення на автомобіль, що не належить боржнику.

Підстав для скасування постанови державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби про повернення виконавчого документу стягувачу від 17.06.2014 року, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи з аналізу зазначених положень Цивільного процесуального кодексу України, а також Закону України «Про виконавче провадження», яким встановлені права та обов'язки державного виконавця, підстави для зупинення та відновлення виконавчого провадження, суд не може постановити ухвалу про відновлення виконавчого провадження, тому в даному випадку вимоги ОСОБА_1 щодо постановлення ухвали про відновлення виконавчого провадження також не підлягають задоволенню.

Пунктом 11 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», на який посилається ОСОБА_6, передбачено повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Стаття 75 Закону України «Про виконавче провадження» має назву «Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення» та відноситься до глави 7 «Виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення» Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 3 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

В резолютивній частині рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2013 року про звернення стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль Mazda СХ 9, р/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 за рахунок якого погасити вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" у розмірі 621613,50 грн. відсутня фраза «зобов'язати ОСОБА_6», тобто вищевказане рішення не є рішенням зобов'язального характеру.

Отже, дії державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_7 є правомірними, оскільки у державного виконавця були відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження згідно пункту 11 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі вищевикладеного, керуючись 383-387 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, скасування постанови державного виконавця від 17.06.2014 року, відновлення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа по справі № 2/0417/8778/2012, виданого Індустріальним районним м. Дніпропетровська 29.05.2013 року та зобов'язання державного виконавця звершити виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі № 2/0417/8778/2012, виданого Індустріальним районним м. Дніпропетровська 29.05.2013 року згідно п. 11 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано до апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Г.В. Бєсєда