Провадження № 2/641/2309/2014 Справа № 641/4893/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року Комінтернівський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого: судді Богдан М.В.

при секретарі - Коваленко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області про стягнення заборгованості по аліментам,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому, з урахуванням уточнень просить: стягнути саме з ОСОБА_2 заборгованість по аліментам в сумі 8590 грн., які було надіслано його сином - ОСОБА_3 на сплату аліментів на його користь; 1718 грн. збитки відповідно до вимог ст. 22 ЦК України. Також просить попередити ОСОБА_2 про наслідки по перешкоджанню виконання рішення суду передбачені ст. 382 КК України; прийняти міри передбачені ст. 165 КК України відносно ОСОБА_2 щодо невиконання нею умов довіреності №376.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що згідно рішення АСХО від 03.08.2011 року відповідач ОСОБА_3 зобовязаний виплачувати аліменти на його користь.

У звязку з небажанням ОСОБА_2 передавати йому аліменти, які вона отримує від сина -ОСОБА_3 для передачі ОСОБА_1 згідно довіреності №376, борг по виплаті аліментів станом на 01.09.1014 року складає 8590,00 грн..

На неодноразові виклики державних виконавців Чуйко В.Б. байдуже відносилася до обовязків по представництву інтересів. Скасування довіреності не відбулося.

ОСОБА_2 отримує регулярні грошові переводи з Ізраїлю у розмірі 1500.00 грн. на погашення аліментів на користь ОСОБА_1 від сина ОСОБА_3, але ці кошти не пересилає згідно довіреності від 07.04.2010 року №376, а залишає собі.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач на протязі 3 років ухилялась від виконання обов*язків, передбачених довіреністю №376, якою її уповноважив ОСОБА_3.

У судовому засіданні позивач уточнений позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій проти позову заперечувала в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не є належним відповідачем по справі. Просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи подала до суду заяву про розгляд за її відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 03 серпня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 30.11.2010 року змінено. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_4 Олександроваича, ОСОБА_3 аліменти на утримання батька ОСОБА_1 в розмірі 200,00 грн. з кожного. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.10-11).

Згідно довідки про розмір заборгованості по аліментах ОСОБА_3 за період з 03.09.2013 року по 01.04.2014 року, заборгованість складає 1400,00 грн. (а.с.12).

Як вбачається з листа ДВС ХРУЮ Харківської області №3852 на ім»я ОСОБА_2, у1 5.04.2014 року її зобовязано зявитись до відділу для вирішення питання щодо подальшої сплати аліментів (а.с.39).

Згідно відповіді №6164/19-091-149 від 29.01.2013 року Посольства України в Ізраїлі, громадянин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно перебуває на консульському обліку Посольства України в державі Ізраїль. За наявною в установі інформацією, вказана особа станом на 12.07.1999 року проживала на території Ізраїлю за адресою: 59373 м. Бат-Ям, вул. Соколов, 26/2. Відомості щодо теперішнього місця проживання ОСОБА_3, можливого місця його роботи, займаної посади та середньомісячної заробітної плати у Посольстві України відсутні (а.с.55).

Листом ВДВС ХРУЮ Харківської області №34/9827 від 08.09.2014 року на ім»я відповідачів направлено розрахунок заборгованості по аліментам та пропоновано боржникам негайно зявитись до державного виконавця (а.с.57).

Згідно довідки про розмір заборгованості по аліментах ОСОБА_3 за період з 18.05.2014 року по 01.09.2014 року, заборгованість складає 1790,32 грн. (а.с.58).

Статтями 10 ч.3, 60 ЦПК України визначено , що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони мають рівні процесуальні права і обов'язки , в тому числі і щодо доведення чи спростування обставин, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вищезазначеного рішення АСХО від 03.08.2011 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1.

Таким чином, боржником зі сплати аліментів є ОСОБА_3, а стягувачем ОСОБА_1.

Проте,заборгованість по аліментам ОСОБА_1 просить стягнути саме з ОСОБА_2, яку ОСОБА_3 уповноважив довіреністю від 07.04.2010р. представляти його інтереси.

Згідно зі ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем,якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Позивачу розяснено, що позовні вимоги предявлені до неналежного відповідача, і запропоновано уточнити заявлені позовні вимоги, проте він не уточнив їх, не звернувся з клопотанням про стягнення заборгованості саме з відповідача ОСОБА_3, та наполягав на задоволенні позовних вимог, відповідно до яких стягнення просив проводити саме з ОСОБА_2, як довіреної особи боржника по сплаті аліментів.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по аліментам з ОСОБА_2, оскільки вона є неналежним відповідачем по справі.

Також, суд роз*яснює позивачу, що він не позбавлений можливості звернутися з такими позовними вимогами до ОСОБА_3.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 збитків у суму 1718 грн. відповідно до вимог ст. 22 ЦК України також не підлягають задоволенню, оскільки не надано належних та допустимих доказів про порушення цивільних прав позивача ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2.

Суд також приходить до висновку, про відмову в задоволенні позову в частині попередження ОСОБА_2 про наслідки по перешкоджанню виконання рішення суду передбачені ст. 382 КК України; прийняття мір передбачених ст. 165 КК України відносно ОСОБА_2 щодо невиконання нею умов довіреності №376, оскільки вказані вимоги не можуть бути вирішені в рамках цивільного судочинства.

Листом від 03.06.2014 року судом роз*яснено позивачу право на звернення по даному факту до правоохоронних органів МВС України в Харківській області.

На підставі викладеного та керуючись ст.10,11,33,60,212, 214, 215-218 ЦПК України, ст.202 СК України, ст. 22 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області про стягнення заборгованості по аліментам відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5