№2/0202/5518/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 грудня 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Кубишкіної К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, зловживання відповідачем спиртних напоїв та застосування до неї фізичного насильства Зазначила, що фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені в 2012 році та примирення не можливе.

В судове засідання позивач з'явилась, позовну заву та викладені в ній обставини підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач також з'явився, в задоволенні позовних вимог просив відмовити, зазначив, що йому необхідно працевлаштуватись та після цього він надасть свою згоду на розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони одружені з 22 грудня 1984 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районну м. Дніпропетровська, актовий запис № 1121.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, а саме постанов Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.10.2013 року, від 15.01.2014 року, від 31.03.2014 року, від 02 липня 2014 року, ОСОБА_2 притягався до адміністративної відповідальності, крім цього відповідно до висновку спеціаліста № 470 від 10.02.2014 року у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 22 грудня 1984 року відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального району міста Дніпропетровська, актовий запис № 1121 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, сплачений судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Г.В. Бєсєда