Справа №442/117/14-ц
Провадження №2/442/317/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького Державного педагогічного університету імені ОСОБА_2 про визнання незаконною відмову в допуску для участі у конкурсному відборі на заочну форму навчання,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з вказаним вище позовом, в якому просить: визнати такою, що не відповідає вимогам закону викладена в листі відповідача за № 1250 від 23липня 2013р., відмова в допуску його до участі у конкурсному відборі на навчання в 2013 році у Дрогобицькому державному педагогічному університеті імені ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23липня 2013р. своїм листом за № 1250 відповідач відмовив йому в допуску для участі у конкурсному відборі на заочну форму навчання тільки на підставі того, що він не дав згоди на використання своїх персональних даних в Єдиній електронній базі з питань освіти. Вважає цю відмову незаконною з наступних підстав: в 2012 році він закінчив Дрогобицький Державний педагогічний університет імені ОСОБА_2, отримав - бакалавра. У зв'язку з тяжким матеріальним становищем вимушений був влаштуватись на роботу і хотів продовжувати навчання на заочній формі. У відповідача були усі необхідні данні, а також він представив усі необхідні документи для участі у конкурсному відборі, але йому, всупереч вимогам закону, було відмовлено в допуску для участі у конкурсному відборі на заочну форму навчання. З вини відповідача він втратив цілий рік навчання. Оскаржує таку відмову тому, що в 2014 році знову буде звертатись до відповідача з таким же питанням. Про незаконність відмови йому в допуску для участі у конкурсному відборі на заочну форму навчання свідчать вимоги законодавства України.

Згідно з Конституцією України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19).

Статтею 32 Конституції України також передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків,передбачених Конституцією України.

Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Зазначеним вимогам Конституції України кореспондують положення законодавства України, якими передбачено, що: збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускаються, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (абзац другий ч.1 ст.302 ЦК України); розпорядники інформації, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч.2 ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Частиною 2 ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції; органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (ст.8).

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією про фізичну особу є відомості чи сукупність відомостей про таку особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

За порядком доступу інформація поділяється на відкриту та з обмеженим доступом (ч.1 ст. 20 цього Закону (далі Закону № 2657)).

Відкритою є будь-яка інформація, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом (ч.2 ст.20 Закону № 2657). Зокрема, відкритою є публічна інформація, крім випадків, встановлених законом, яка відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених законом (ч.1 ст.1 Закону № 2939).

За цивільним кодексом України зміст права на недоторканність особистого і сімейного життя як одного з видів особистого немайнового права полягає в тому, що фізична особа вільно, на власний розсуд визначає свою поведінку у сфері свого приватного життя і можливість ознайомлення з ним інших осіб та має право на збереження у таємниці обставин свого особистого життя (ст.ст.270, 271, 301). Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав (ч.З ст.269).

Конституція України в ст.З визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Крім того, в ст.ст.21-24 Конституції України передбачено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини_є_невідчужуваними та непорушними.

Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов'язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості.

Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

У статті 8 Загальної декларації прав людини 1948 р. проголошено «право кожної людини на ефективне положення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом».

Відтак, його вимоги є правомірними і такими, що направлені на захист його прав.

Стаття 276 ЦК України передбачає поновлення порушеного особистого немайнового права.

Стаття 53 Конституції України передбачає, що держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Стаття 269 Цивільного кодексу України передбачає, що особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав(ч.3ст.269).

Позбавляючи його допуску для участі у конкурсному відборі на заочну форму навчання, відповідач порушив його права.

Конституція України в ст. З визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2011 р. № 752 затверджено Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, якою передбачено, що Єдина державна електронна база з питань освіти (далі - Єдина база) є автоматизованою системою збирання, верифікації, оброблення, зберігання та захисту даних, у тому числі персональних, щодо надавачів та отримувачів освітніх послуг з метою забезпечення потреби фізичних та юридичних осіб.

Пункт 3 цього Положення зазначає, що Єдина база є джерелом даних, що використовуються під час: виготовлення документів про освіту державного зразка, вчені звання та наукові ступені, ліцензій на надання освітніх послуг та сертифікатів про акредитацію, учнівських (студентських) квитків. Під час виготовлення зазначених документів використовуються лише дані, що містяться в Єдиній базі; запровадження у сфері освіти інноваційних технологій щодо використання даних, у тому числі персональних; до Єдиної бази вносяться відомості, що містяться у базах даних, реєстрах, а також підготовлені у паперовій та електронній формі дані, що використовувалися у сфері освіти до створення Єдиної бази.

У разі збирання персональних даних про фізичних осіб - учасників освітнього процесу забезпечується отримання їх згоди на обробку відповідних даних в Єдиній базі.

Пунктами 4,5 Положення передбачено, що Адміністратором (розпорядником) Єдиної бази є державне підприємство "Інфоресурс", що належить до сфери управління МОНмолодьспорту, забезпечує формування та функціонування Єдиної бази, а також здійснює заходи щодо збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, внесення змін, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, передачі), оброблення та захисту даних, що містяться в Єдиній базі. Адміністратор (розпорядник) Єдиної бази забезпечує, зокрема: ведення обліку даних про учнів (студентів), випускників навчальних закладів та їх освітній чи освітньо-кваліфікаційний рівень, абітурієнтів, а також даних про навчальні заклади незалежно від форми власності, органи виконавчої влади у сфері освіти, їх керівників, наукових, науково-педагогічних працівників та інших учасників освітнього процесу. У відповідача є усі необхідні данні про нього, як їх випускника, тому безпідставно йому було відмовлено в допуску для участі у конкурсному відборі на заочну форму навчання, чим порушені його права на освіту, а тому він змушений звернутися з даним позовом в суд за захистом порушених прав та інтересів.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав свої вимоги, посилаючись на обставини викладені у позові, просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення позову з підстав викладених в письмовому запереченні. Просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази в справі, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов переконання, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється той факт, що 16 липня 2013 року ОСОБА_1 подав заяву до Дрогобицького державного педагогічного університету імені ОСОБА_2 про допуск його до участі в конкурсному відборі на заочну форму навчання, факультету «історичного» за програмою підготовки «спеціаліста».

Відповідно до вимог статті 18 Закону України «Про вищу освіту» Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти затверджує Умови прийому до вищих навчальних закладів.

Умови прийому до вищих навчальних закладів України у 2013 році затверджено наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 05 листопада 2012 року за № 1244 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 листопада 2012 року за № 1902/22214.

Згідно з пунктом 1.2 ці Умови є обов'язковими для вищих навчальних закладів незалежно від форм власності та підпорядкування.

Із заяви від 16.07.2013 року про допуск до участі у конкурсному відборі на навчання абітурієнт ОСОБА_1 викреслив пункт яким передбачено надання згоди на використання його персональних даних в Єдиній державній електронній базі з питань освіти та підтвердив це особистим підписом, тобто відмовився надати згоду на обробку (використання) його персональних даних в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.

Відповідно до пункту 6.14 Умов прийому до вищих навчальних закладів України у 2013 році факт надання абітурієнтом згоди на обробку (використання) його персональних даних в Єдиній державній електронній базі з питань освіти фіксуються в заяві вступника і підтверджуються його особистим підписом при поданні заяви для участі в конкурсному відборі.

Відповідно до пункту 6.10 Умов прийому до вищих навчальних закладів України у 2013 році вступник може подати заяву (заяви) в паперовому або в електронному вигляді не більше ніж до п'яти вищих навчальних закладів України та не більше ніж на три напрями підготовки (на три спеціальності) про участь у конкурсному відборі в кожному з вищих навчальних закладів. Факт кожного подання заяви в паперовому вигляді (із зазначенням того, оригінали чи копії документів додані до заяви) реєструється уповноваженою особою приймальної комісії в Єдиній державній електронній базі з питань освіти безпосередньо під час прийняття заяви. Заяви, подані вступниками до приймальних комісій у паперовому вигляді та зареєстровані в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, обробляються приймальними комісіями.

Пунктом 6.12. Умов прийому до вищих навчальних закладів України у 2013 році передбачено, що приймальна комісія здійснює перевірку достовірності даних, поданих вступником для участі в конкурсному відборі, за допомогою Єдиної державної електронної бази з питань освіти. Письмове підтвердження адміністратора (розпорядника) Єдиної бази про недостовірність інформації, поданої вступником до вищого навчального закладу, є підставою для прийняття приймальною комісією рішення щодо відмови в участі у конкурсному відборі та зарахуванні на навчання (скасування наказу про зарахування).

Згідно із пункту 6.14. Умов прийому до вищих навчальних закладів України у 2013 році факти ознайомлення вступника з правилами прийому, наявною ліцензією і сертифікатом про акредитацію відповідного напряму підготовки (спеціальності), а також надання ним згоди на оприлюднення результатів зовнішнього незалежного оцінювання (вступних екзаменів) та наявності підстав для вступу поза конкурсом, обробку даних в Єдиній державній електронній базі з питань освіти фіксуються в заяві вступника і підтверджуються його особистим підписом при поданні заяви для участі в конкурсному відборі.

Відповідно до пункту 19.1 Умов прийому до вищих навчальних закладів України у 2013 році накази про зарахування на навчання видаються керівником вищого навчального закладу на підставі рішення приймальної комісії. Накази про зарахування на навчання з додатками до них формуються приймальною комісією в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відповідно до рейтингового списку вступників, списків вступників, рекомендованих для зарахування за формами, затвердженими наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 29 березня 2012 року № 384 - зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03 травня 2012 року за № 711/21024, та оприлюднюються на інформаційному стенді приймальної комісії і веб-сайті вищого навчального закладу у вигляді списку зарахованих.

Для того, щоб додати вступника до Єдиної державної електронної бази з питань освіти, необхідно заповнити відповідну форму у програмному засобі доступу до Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Якщо заповнити цю форму не відмітивши поле «Дана згода на внесення персональних даних» і клікнути кнопку «Створити», то програмний засіб доступу до Єдиної державної електронної бази з питань освіти видасть повідомлення про помилку «Не вказана згода на внесення персональних даних в базу ЄДЕБО», яка унеможливлює реєстрацію абітурієнта, як персони, в базі та подальшого створення заявки на вступ.

У зв'язку з цим без дачі згоди на внесення персональних даних приймальна комісія не має ніяких технічних можливостей зареєструвати заяву вступника в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.

Відповідно до п. 2.2 Умов прийому до вищих навчальних закладів України у 2013 році керівник вищого навчального закладу забезпечує дотримання законодавства України, у тому числі цих Умов прийому до вищих навчальних закладів України у 2013 році, правил прийому до вищого навчального закладу, а також відкритість та прозорість роботи приймальної комісії.

Аналогічні норми містять Правила прийому до Дрогобицького державного педагогічного університету імені ОСОБА_2 у 2013 році затверджені ректором університету 26 листопада 2012 року та погоджені у Міністерстві освіти і науки, молоді та спорту України 6 грудня 2012 року.

Постановою Кабінету міністрів України від 13 липня 2011 року № 752 затверджено Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти.

Відповідно до пункту 4 Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти Держателем (володільцем) Єдиної бази є МОНмолодьспорт, яке здійснює контроль за забезпеченням захисту даних, що містяться в Єдиній базі, затверджує порядок її формування та її функціонування, виконує інші функції із забезпечення функціонування Єдиної бази.

Згідно із абзацом 4 пункту 3 Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти у разі збирання персональних даних про фізичних осіб - учасників освітнього процесу забезпечується отримання їх згоди на обробку відповідних даних в Єдиній базі.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У зв'язку з відсутністю згоди ОСОБА_1 на обробку (використання) його персональних даних в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, приймальна комісія не мала можливості зареєструвати в Єдиній базі сам факт подання заяви, здійснити перевірку достовірності даних, поданих вступником для участі в конкурсному відборі, допустити абітурієнта до участі у конкурсному відборі, провести конкурсний відбір та сформувати накази про зарахування на навчання.

Допуск абітурієнта до участі у конкурсному відборі та зарахування на навчання без обробки його персональних даних в Єдиній базі не передбачено ні Умовами прийому до вищих навчальних закладів України, ні Правилами прийому до Дрогобицького державного педагогічного університету імені ОСОБА_2.

У зв'язку з неможливістю дотриматися вимог Умов прийому до вищих навчальних закладів України та Правил прийому до Дрогобицького державного педагогічного університету імені ОСОБА_2 було прийнято рішення відмовити абітурієнтові ОСОБА_1 в допуску до участі у вступних випробуваннях та конкурсному відборі на навчання, про що його 23.07.2013 року було письмово повідомлено.

Згідно ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні

За принциповими положеннями ст.ст. 10, 11 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

Вимогами статей 59, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази з боку позивача, що підтверджували би його позовні вимоги та судом не здобуто таких доказів в судовому процесі, тобто встановлених джерел інформації, що має значення для справи, а його доводи є надуманими, безпідставними, такими, що не ґрунтуються на законі, а лише грунтуються на припущеннях, хоча обов'язок доказування і подання доказів закон покладає на позивача, у зв»язку з чим не заслуговують на увагу.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови у задоволені позову за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволені позову ОСОБА_1 до Дрогобицького Державного педагогічного університету імені ОСОБА_2 про визнання незаконною відмову в допуску для участі у конкурсному відборі на заочну форму навчання відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В