Справа № 758/5203/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Сербіної Н. Г. ,

при секретарі - Янок К.М., Гончарук Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 вересня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №02-217/07-А, а також додаткова угода №1 до цього договору від 01 червня 2011 року.

Предметом зазначеного договору є надання позивачем відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредиту в сумі 44 728 доларів США з терміном погашення кредитних ресурсів до 17.09.2014 року та з оплатою за процентними ставками, встановленими п.4.1 цього договору.

Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, відповідно до п.3.1 Кредитного договору на підставі письмової заяви позичальника, за згодою банку, здійснив видачу кредитних ресурсів.

12.06.2013 року між банком та позичальником до кредитного договору було укладено додаткову угоду №2 за умовами якої позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за договором, до 17 вересня 2015 року.

В період з 12 червня 2013 року по 17 вересня 2015 року позичальник зобов'язується щомісяця, в термін з 1 по 10 число ( включно) кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах у складі щомісячного ануїтентного платежу, розмір якого за цим договором становить 929 доларів США. У складі ануїтентного платежу також сплачуються проценти за користування кредитними ресурсами.

В свою чергу, відповідач, скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, систематично порушує виконання умов договору.

В забезпечення виконання умов кредитного договору № 02-217/07-А від 18.09.2007 року між банком та ОСОБА_1. було укладено договір застави автомобіля від 01.06.2011 року. Згідно умов якого відповідачем було передано банку в заставу автомобіль марки CITROEN модель JUMPER,тип вантажний малотоннажний, фургон -В, 2011 року випуску, колір білий, шасі ( кузов, рама) НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований в УДАІ ГУ МВС України в м.Києві 31 травня 2011 року.

Також в забезпечення виконання зобов'язань кредитного договору № № 02-217/07-А від 18.09.2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 02-217/07-А-П/01 від 18.09.2007 року та між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 02-217/07-А-П/02 від 18.09.2007 року. Відповідно до умов вказаних договорів порук ( п.1.1.) поручителі зобов'язуються перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне і повне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором.

Позивач зазначив, що відповідач не сплачував грошові кошти згідно графіку повернення кредиту, тобто порушив умови кредитного договору.

Тому позивач звернувся до суду та просив солідарно стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму заборгованості за кредитним договором № 02-217/07-А від 18 вересня 2007 року у розмірі 204 602, 83 грн., яка включає: 10 921,04 дол. США, що в еквіваленті до національної валюти по курсу НБУ - 11,3846 грн.., становить 124 331,67 гривень - основна сума кредиту, 941,45 дол. США, що в еквіваленті до національної валюти по курсу НБУ - 11,3846 грн., становить 10 718,03 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами, 69 553,13 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, а також стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму судового збору в розмірі 2 046, 03 грн..

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив позов задовольнити.

Представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив зменшити розмір неустойки на 99% та відмовити в позові до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо стягнення з них, як з відповідачів, заборгованості в розмірі 204 602,83 грн., оскільки позивачем не надано доказів того, що він протягом шестимісячного строку з моменту першого неплатежу по кредиту звертався до відповідачів з вимогою розрахуватися за позичальника.

Заслухавши представника позивача, представника відповідачів, вивчивши матеріали справи суд, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні 18 вересня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №02-217/07-А ( а.с.7-14) , відповідно до умов якого відповідачу було надано в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 44 728 доларів США з оплатою за процентними ставками, встановленими п.4.1 цього договору.

01 червня 2011 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до цього договору ( а.с.15).

12.06.2013 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №02-217/07-А від 18.09.2007 року, за умовами якої відповідач зобов'язався повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором до 17 вересня 2015 року ( а.с.16).

В період з 12 червня 2013 року по 17 вересня 2015 року відповідач зобов'язався щомісяця, в термін з 01 по 10 число ( включно) кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах у складі щомісячного ануїтентного платежу, розмір якого за договором становить 929 доларів США. У складі ануїтентного платежу сплачуються також проценти за користування кредитними ресурсами ( пункт 3.3 Договору).

01 червня 2011 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір застави автомобіля (а.с. 26- 29), відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 передав в заставу позивачу автомобіль марки CITROEN модель JUMPER,тип вантажний малотоннажний, фургон -В, 2011 року випуску, колір білий, шасі ( кузов, рама) НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований в УДАІ ГУ МВС України в м.Києві 31 травня 2011 року, як забезпечення повернення кредитних ресурсів за кредитним договором №02-217/07-А від 18.09.2007 року. Узгоджена вартість предмету застави - 246 705 гривень.

Також, в забезпечення виконання умов кредитного договору 18 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 02-217/07-А-П/01 ( а.с.17-19) та договір поруки № 02-217/07-А-П/02 , між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 ( а.с.21-23). 12 червня 2013 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно, було укладено додаткову угоду №1 до договору поруки № 02-217/07-А-П/01 від 18.09.2007 року ( а.с.20) та додаткову угоду №1 до договору поруки № 02-217/07-А-П/02 від 18.09.2007 року ( а.с.24).

Відповідно до п 1.1 договорів поруки поручитель зобов'язується перед позивачем відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №02-217/07-А, від 18.09.2007 року.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник,у т.ч. по основному боргу, сплаті щомісячних процентів та підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків ( п.2.2. договору поруки).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь - кого з них окремо.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Умови кредитного договору позивачем були виконанні у повному обсязі, однак відповідач умови кредитного договору не виконав, заборгованість за кредитним договором не сплатив. У зв'язку з цим, на адресу відповідачів 30.04.2014 року направлялися повідомлення про усунення порушень умов кредитного договору у зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору ( а.с.37-38).

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Заборгованість відповідачів перед позивачем по кредиту станом на 24.04.2014 року становить 204 602,83 грн., а саме:

- заборгованість по тілу кредиту - 10 921,04 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти по курсу НБУ - 11,3846 грн., становить 124 331,67 гривень,

- заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами - 941,45 доларів США що в еквіваленті до національної валюти по курсу НБУ - 11,3846 грн., становить 10718,03 грн.,

- 69 553,13 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, що підтверджується розрахунками, які надані позивачем ( а.с.47-52).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до норми статті 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

За пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Так, Конституційним Судом України ухвалено рішення від 11.07.2013 № 7- рп/2013 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Згідно вказаного рішення Конституційний Суд України вважає за необхідне піддати конституційно-правовому аналізу правовідносини зі сплати пені, що виникають між фізичними особами - споживачами та банками і іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування.

Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).

Захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема частини третьої статті 551 Кодексу.

Аналізуючи всі обставини по справі, оцінивши розмір заборгованості за кредитним договором № 02-217/07-А від 18.09.2007 року, враховуючи, що ОСОБА_1 із суми отриманого кредиту 44 728 дол. США погасив основний борг в сумі 33 806,96 дол. США, крім того, ним погашено відсотки в сумі 21 513,77 дол. США, враховуючи матеріальний стан відповідачів, керуючись вимогами розумності та справедливості, вважає за необхідне, що позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача неустойку (пеню) в розмірі 20 000,00 грн., при цьому судом не встановлено негативних наслідків для позивача при зменшення розміру пені.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме підлягає солідарному стягненню з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 02-217/07-А від 18.09.2007 року в розмірі 155 045 грн. 70 коп., з яких 124 331,67 грн. - основна сума кредиту, 10 718,03 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами, 20 000 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту.

Підстав для відмови в задоволенні позовних вимог до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд не вбачає, оскільки позивачем була направлена вимога щодо погашення заборгованості 30.04.2014 року, до суду з позовом позивач звернувся 08.05.2014 року.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в частині задоволених позовних вимог в сумі 1 550 грн. 50 коп..

Враховуючи наведене та керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 526, 543, 549, 551, 553, 554, 611, 625, 627, 628, 629, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 58, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити частково.

Стягнути, солідарно, з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3), ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) на користь публічного акціонерного товариства «Фінанси та Кредит» ( ) заборгованість за кредитним договором в сумі 155 049 грн. 70 коп. ( сто п'ятдесят п'ять тисяч сорок дев'ять гривень сімдесят копійок)., яка включає: 10 921,04 дол США, що в еквіваленті до національної валюти по курсу НБУ- 11,3846 грн. становить 124 331,67 грн.- основна сума кредиту; 941,45 дол.США, що в еквіваленті до національної валюти по курсу НБУ - 11,3846 грн., становить 10 718,03 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами, 20 000 грн.- пеня за несвоєчасне погашення кредиту

Стягнути солідарно, з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3), ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) на користь публічного акціонерного товариства «Фінанси та Кредит» ( ) судовий збір в сумі 1550 грн. 50 коп. ( одна тисяча п'ятсот п'ятдесят гривень п'ятдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. Г. Сербіна