Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2014 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Гашук К.В., при секретарі Лєдовій А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання неукладеним договору поруки, який в ході судового розгляду справи уточнив шляхом подання уточненої позовної заяви про визнання недійсним договору поруки.

В обґрунтування уточненого позову зазначав, що він отримав від представників банку ПАТ «УкрСиббанк» копію договору поруки № 191468, який він не підписував та не брав участі у його складанні. Посилаючись на те, що договір поруки не відповідає вимогам ст. ст. 203, 215 ЦК України, оскільки відсутній його особистий підпис на ньому, позивач просив суд визнати недійсним договір поруки від 26.03.2008 року № 191468, сторонами по якому зазначені ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк»

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та посилаючись на те, що договір поруки було укладено з дотриманням вимог цивільного законодавства, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у справі, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Згідно ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, дотримання яких є необхідним для дійсності угоди, - зокрема волевиявлення учасника правочину повинно бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

Згідно ст. 215 ЦК України недійсною є недотримання в момент укладення угоди стороною (сторонами) вимог встановлених ст. 203 ЦК України.

Судом встановлено, що 26.03.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 191468, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26.032008 року, укладеного між кредитором та боржником.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Звертаючись до суду з позовом про визнання договору поруки недійсним, позивач посилався на те, що вказаний договір він не підписував, його підпис на оспорюваному договорі поруки відсутній.

За клопотанням позивача та його представника судом було призначено судово-почеркознавчу експертизу.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 121-14 від 28.07.2014 року, підписи, виконані від імені ОСОБА_1 та розміщені в графах «Поручитель» оригіналу договору поруки № 191468, укладеного 26.03.2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк», в особі начальника відділення № 783 Лещук Юрія Віталійовича, виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

Представником відповідача суду не надано жодного доказу на спростування висновку експерту щодо відсутності особистого підпису позивача на договорі поруки № 191468 від 26.03.2008 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний договір поруки укладено без додержання вимог ст. ст. 203, 215 ЦК України, за відсутності вільного волевиявлення позивача, який його не підписував, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню, а договір поруки - визнанню недійсним.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212- 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним договір поруки № 191468 від 26.03.2008 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: К.В. Гашук