Справа № 580/1030/14-ц
Номер провадження 2/580/382/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого -судді Чхайло О. В.,

при секретарі - Сивоконь А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором;

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.08.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого на даний час є ПАТ КБ «Приватбанк», та відповідачкою укладено кредитний договір № б/н, згідно якого останній було надано кредит у розмірі 6900 грн. Дані кошти ОСОБА_1 зобов'язалася повернути в строки та відповідно умов, встановлених договором, але свої зобов'язання належним чином не виконала, що створило заборгованість, яка станом на 30.04.2014 року склала 11011,36 грн. В позасудовому порядку питання щодо повернення боргу між сторонами не вирішено, а тому позивач просив стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вказану суму боргу та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, в наданій заяві позов підтримав та просив справу розглянути без його участі.

Відповідачка в судовому засіданні визнала те, що у 2007 році вона оформляла у ПАТ КБ «Приватбанк» банківську картку з якої зняла близько 2200 грн. В послідуючому ліміт її рахунку був збільшений і другого разу вона додатково зняла 4784 грн. На даний час борг за кредитом повністю не повернутий. При цьому вважає, що сума заборгованості, яка нарахована банком, є занадто великою.

Спеціаліст, запрошений в судове засіданні за клопотанням ОСОБА_1, повідомив, що він не вбачає порушень в розрахунках ПАТ КБ «Приватбанк», але звертає увагу суду на відсутність кредитного договору як такого.

Вислухавши відповідачку, спеціаліста, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов'язані з спорами щодо виконання зобов'язань, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні було встановлено наступне.

08.08.2007 року ОСОБА_1 уклала з ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого на даний час є ПАТ КБ «Приватбанк», кредитний договір, що вбачається з заяви (а.с. 9), а також умов і правил надання банківських послуг (а.с. 10-15).

Підписанням даної заяви відповідачка фактично підтвердила свою згоду на укладення вказаного договору за яким отримала кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 2200 грн., який в послідуючому був збільшений до 6900 грн., що стверджується випискою по особовому рахунку (а.с. 49-60).

Відповідно вимог ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отримані кредитні кошти ОСОБА_1 повинна була повертати в строки, встановлені договором, але заборгованість своєчасно не погашала, чим порушила взяті на себе зобов'язання перед банком.

Відповідно до вимоги 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно розрахунку (а.с. 6-8) станом на 30.04.2014 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 11011,36 грн. з яких: 5694,56 грн. - заборгованість за кредитом; 3348,11 грн. - заборгованість за процентами; 968,15 грн. - заборгованість по комісії; 500 грн. штраф (фіксована частина); 500,54 - штраф (процентна складова).

Не погоджуючись з запереченнями відповідачки про те, що розмір нарахувань за її кредитним договором є занадто великим, суд виходить з того, що відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як встановлено в судовому засіданні, заборгованість відповідачки складається з суми основного боргу, заборгованості по процентам, комісії за користування кредитом.

Пункт 6.5 умов та правил надання банківських послуг (а.с. 13) визначає, що фізична особа, з якою Банк уклав договір про надання банківських послуг (клієнт), зобов'язана погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевищенню платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, визначених цим договором.

Тому нарахування по процентам та комісії ОСОБА_1 зобов'язана оплатити на рівні з сумою основного боргу, так як вони визначені умовами договору та вимогами ЦК України.

Крім цього сума заборгованості включає в себе суми штрафів (неустойки), які згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України є грошовими сумами або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг (а.с. 13 на звороті) при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Тобто боржниця погодилася, що за неналежне виконання зобов'язання для неї можуть настати правові наслідки у вигляді нарахування штрафних санкцій.

Тому порушень в розрахунках позивача суд не вбачає.

При ухваленні рішення суд також приймає до уваги й те, що спеціаліст, запрошений в судове засіданні за клопотанням відповідачки, оглянувши матеріали, які стосуються укладеного між сторонами кредитного договору, не встановити невідповідностей в розрахунках ПАТ КБ «Приватбанк».

Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. 10, 15, 30, 60, 88, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України;

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 , рахунок для погашення заборгованості № 3111, рахунок для відшкодування судових витрат № 0001, МФО № 305299 заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.08.2007 року в сумі 11011,36 грн., а також кошти в сумі 243,60 грн. на відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні підчас проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чхайло О. В.