Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2014 Справа №607/17210/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого - судді Стельмащука П.Я.

- за участю секретаря Гапій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Семеха» в особі директора Семехи Петра Євстахійовича про розірвання договору оренди землі ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до фермерського господарства «Семеха» в особі директора Семехи Петра Євстахійовича про розірвання договору оренди землі від 04.07.2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Семеха».

В обґрунтування вимог посилається на те, що згідно договору оренди землі від 04.07.2006 року, зареєстрованого у Тернопільській регіональній філії ДЗК про, що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.05.2007 року за № 19, вищевказана земельна ділянка передана в оренду відповідачу по справі. Пунктом 11 Договору передбачено, що орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року. Однак, всупереч умов договору оренди землі відповідач по справі починаючи з 2011 року припинив внесення орендної плати. А також впродовж трьох років ФГ «Семеха» не обробляє орендованої земельної ділянки, не сплачує орендну плату та земельний податок.

Позивач та його представник - ОСОБА_3 в судове засідання не з»явились. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

При розгляді справи судом встановлено наступне.

Згідно Державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯА № 788626 від 26.08.2005 року, власником земельної ділянки площею 2,72га з кадастровим номером :01:001:459, яка розташована на території Острівської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, являється ОСОБА_1.

04.07.2006 року між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Семеха» в особі директора Семехи Петра Євстахійовича укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Тернопільській регіональній філії ДЗК про, що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.05.2007року за № 19, згідно якого земельна ділянка площею 2,72га передана в оренду фермерському господарству «Семеха» в особі директора Семехи Петра Євстахійовича.

Згідно п.8 договору оренди землі, договір укладено терміном на 10 років з 01.01.2007р. по 31.12.2016року.

Відповідно до п. 9 договору оренди землі, орендна плата орендарем вноситься у формі та розмірі в грошовій формі 464 грн. 68 коп. або в натуральній формі (400 кг пшениці, 400 кг ячменю, 50 кг цукру, 5 кг гречаної крупи, 5 кг крупи горохової), що становить 1.5 % від нормативної грошової оцінки.

Пунктом 11 даного Договору передбачено, що орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року.

Згідно п. 38 договору оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою строною обов»язків, передбачених договором.

Судом встановлено, що впродовж трьох років ФГ «Семеха» не обробляє орендованої земельної ділянки, не сплачує орендну плату та земельний податок, що також підтверджується довідкою Острівської сільської ради № 883 від 18.09.2014 року.

Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статей 610, 625 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 1 ч. 1 статті 611 ЦК України,у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Відповідно до ч. 2 статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Під час укладення договору про оренду землі позивач розраховував на своєчасне отримання орендної плати у грошовій або натуральній формі. Однак, внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань з боку відповідача, позивач не отримує орендну плату, обумовлену договором.

Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом розірвання договору оренди землі від 04.07.2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Семеха».

Крім того, в силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212, 223-226, 228, 232, 233, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 22, 611, 526, 530, 651, 653 Цивільного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до фермерського господарства «Семеха» в особі директора Семехи Петра Євстахійовича про розірвання договору оренди землі - задовольнити.

Розірвати договір оренди землі від 04.07.2006 року, укладений між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Семеха».

Стягнути з фермерського господарства «Семеха» в особі директора Семехи Петра Євстахійовича на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме 243,60 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку лише у разі залишення судом, який його ухвалив, без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Головуючий П.Я.Стельмащук