У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Касьяна О.П.

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.

Карпенко С.О., Остапчука Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Київської області від 13 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначені у твердій грошовій сумі по 1 655 грн щомісячно, посилаючись на те, що ОСОБА_4 не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, чим фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2013 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частки заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 13 березня 2014 року заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначені у твердій грошовій сумі по 950 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду Київської області від 13 березня 2014 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 16 червня 2002 року. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Задовольняючи частково позов і стягуючи з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі ј частки заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела спроможності відповідача надавати допомогу на утримання дитини у розмірі, заявленому в позові, і не обґрунтувала такий розмір відповідними доказами.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд апеляційної інстанції, встановивши, що сукупний місячний дохід позивача становить 1 575 грн, дитина проживає з матір'ю, яка нею опікується і несе витрати на її утримання, а відповідач не працює, визначив аліменти у розмірі по 950 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та встановленими обставинами у ній.

Крім того, доводи відповідача про те, що він не має можливості платити 950 грн аліментів щомісячно, оскільки не працює і на його утриманні знаходиться його мати, перевірені судом апеляційної інстанції і враховані ним при визначенні розміру аліментів.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний судом при розгляді справи дотримано вимоги закону, всебічно, повно й об'єктивно досліджені докази та надано їм належну оцінку, у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 13 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П.Касьян
Судді: В.П.Гончар Т.П.Дербенцева С.О.Карпенко Д.О.Остапчук