Справа № 750/6559/14 Провадження № 22-ц/795/1643/2014 Головуючий у I інстанції: Рахманкулова І. П.
Категорія: цивільна Доповідач: Харечко Л. К.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

10 вересня 2014 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Харечко Л.К.,

суддів: Губар В.С., Позігуна М.І.,

при секретарі Мартиновій А.В.,

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_4 на ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 04 липня 2014 року у справі за поданням заступника начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження керівнику боржника юридичної особи Дочірнього підприємства „Екран Відкритого акціонерного товариства „Чернігівський завод радіоприладів ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 04 липня 2014 року у задоволенні подання заступника начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження керівнику боржника юридичної особи Дочірнього підприємства „Екран Відкритого акціонерного товариства „Чернігівський завод радіоприладів ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою головний державний виконавець Деснянського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення його подання та встановити тимчасове обмеження керівнику боржника юридичної особи Дочірнього підприємства „Екран Відкритого акціонерного товариства „Чернігівський завод радіоприладів ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтуванні апеляційної скарги апелянт зазначив, що під час проведення виконавчих дій державним виконавцем Деснянського відділу ДВС було вжито всі вичерпні заходи, які передбачені ЗУ „Про виконавче провадження щодо виконання рішення, однак боржник діє таким чином, щоб фактично унеможливити його виконання та не вживає відповідних заходів спрямованих на виконання рішення суду.

Враховуючи розмір невиконаних зобовязань боржника юридичної особи, тривалий строк невиконання зобовязання, а також відсутність у останнього на праві власності рухомого або не рухомого майна, на яке може бути звернуто стягнення в порядку виконавчого провадження, державний виконавець зазначає, що вимога у тимчасовому обмеженні керівника боржника юридичної особи ДП „Екран ВАТ „Чернігівський завод радіоприладів ОСОБА_5 є цілком ефективним та адекватним заходом в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому може бути застосована судом.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні подання про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець не довів, що до дати звернення з поданням у порядку ст. 377-1 ЦПК України боржник умисно ухилявся від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п.2 ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Порядок вирішення питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України встановлений ч.1 ст.377-1 ЦПК України, відповідно до якої питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань. Окрім того факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Деснянському відділі державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження з виконання наказу № 10/83 від 25.02.2010 року, виданого Господарським судом Чернігівської області про стягнення з Дочірнього підприємства „Екран Відкритого акціонерного товариства „ЧеЗаРа на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „СЕА Електронікс боргу в сумі 314047 грн. 16 коп.

Як зазначив у поданні заступник начальника відділу, по даному наказу 22 жовтня 2013 року було відкрито виконавче провадження. Рішення суду не виконано, з боку посадової особи боржника - юридичної особи відсутні дії, спрямовані на самостійне виконання рішення суду, існує заборгованість по виконавчому провадженню, а тому, на думку заступника начальника відділу, керівник боржника - юридичної особи від виконання своїх зобов'язань ухиляється.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Статтею 11 Закону України „Про виконавче провадження передбачено, що з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон державний виконавець ДВС вправі звертатись лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань. Аналогічні вимоги передбачені і нормами ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України.

Тобто, тільки у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, може бути застосовано до нього тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, а не з підстав лише наявності у особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, так як така підстава законом не передбачена.

Вирішуючи питання про тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за кордон, суд перевірив та переконався у відсутності об'єктивних доказів ухилення боржника від виконання зобов'язань, оскільки матеріали подання державного виконавця таких відомостей не містять, а обов'язком державного виконавця ДВС було їх надання та вірно зазначив, що державним виконавцем не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що боржник має намір виїхати за межі України і що саме обмеження його у виїзді за кордон будь-яким чином вплине на виконання боржником зобов'язань за виконавчими документами і буде сприяти погашенню ним заборгованості. Крім того, згідно наказу Публічного акціонерного товариства „Чернігівський Завод Радіоприладів № 162/к від 09.06.2014 року ОСОБА_5, директора ДП „Екран ВАТ „ЧеЗаРа, 09.06.2014 року звільнено з роботи за власним бажанням відповідно до вимог ст. 38 КЗпП України на підставі поданої ним заяви.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5, станом на дату постановлення Деснянським районним судом оскаржуваної ухвали 04 липня 2014 року, не являвся директором ДП „Екран ВАТ „ЧеЗаРа, підстави для застосування до нього, як до керівника боржника юридичної особи, тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, передбаченого п.18 ч.2 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження - відсутні.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, підстав для її зміни або скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 04 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Судді: