РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року Бабушкінській районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Кудрявцевой Т.О.

при секретарі - Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ", третя особа - ОСОБА_2, про визнання недійсними кредитного договору, договорів іпотеки та договору поруки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому з урахуванням уточнення просить визнати недійсним кредитний договір № 0086/08/03-N від 07.04.2008 року, укладений між нею та ПАТ «Банк Форум", застосувати наслідки недійсності кредитного договору № 0086/08/03-N від 07.04.2008 року, визнати недійсним договір іпотеки № 07-252/08 від 07.04.2008 року, укладений нею з ПАТ «Банк Форум», визнати недійсним договір іпотеки № 07-253/08, укладений нею з ПАТ "БАНК ФОРУМ", визнати недійсним договір поруки № 07-254/08, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ "БАНК ФОРУМ", в порядку застосування недійсності договору іпотеки № 07-252/08 від 07.04.2008 року: виключити з Державного реєстру іпотек та Єдиного державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна записи про державну реєстрацію договору іпотеки № 07-252/08 від 07.04.2008 року та заборони відчуження нерухомого майна за цим договором іпотеки; в порядку застосування недійсності договору іпотеки № 07-253/08, укладеного між нею та ПАТ "БАНК ФОРУМ" від 07.04.2008 року: виключити з Державного реєстру іпотек запис про державну реєстрацію договору іпотеки № 07-253/08 від 07.04.2008 року, виключити з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна запис про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за договором іпотеки № 07-253/08 від 07.04.2008 року.

В обгрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням уточнень, позивач посилається на те, що 07.04.2008 року між нею та ПАТ "БАНК ФОРУМ" було укладено кредитний договір № 0086/08/03-N від 07.04.2008 року, згідно якого вона отримала в кредит грошові кошти у сумі 650 000,00 доларів США, які отримала готівкою у касі банку. щомісячне погашення кредиту провадилося шляхом внесення готівки у грошовій одиниці США в касу банку для зарахування на позичковий рахунок.

В забезпечення виконання нею зобов"язань за вказаним договором між нею та ПАТ "БАНК ФОРУМ" був укладений договір іпотеки договір іпотеки № 07-252/08, також між ОСОБА_2 та відповідачем був укладений договір поруки № 07-254/08 від 07.04.2008 року. Кредит було видано їй після її звернення до банку з письмовою заявою про видачу кредиту, суму кредиту нею отримано готівкою у грошовій одиниці США в касі банку, що підтверджується заявою на видачу готівки № 3591222 від 07.04.2008 року, щомісячне погашення кредиту провадилося також шляхом внесення готівки у грошовій одиниці США в касу банку для зарахування на позичковий рахунок. Вона вважає кредитний договір № 0086/08/03-N від 07.04.2008 року, укладений між нею та банком, є таким, що суперечить нормам діючого законодавства, а саме є недійсним, в зв"язку з відсутністю у сторін договору на момент його укладення індивідуальної ліцензії Національного банку України, яка передбачена пп. "г" п. 4 ст. 5 п. 4 ст. Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", і яка б дозволяла використовувати їй іноземну валюту як засіб платежу при виконанні своїх зобов'язань за кредитним договором. Недійсність основного кредитного зобов'язання тягне недійсність договору іпотеки № 07-252/08 від 07.04.2008 року, договору іпотеки № № 07-253/08, укладених між нею та ПАТ "БАНК ФОРУМ", та договору поруки № 07-254/08 від 07.04.2008 року, укладеного між ПАТ "БАНК ФОРУМ" та ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача - ПАТ "БАНК ФОРУМ" проти задоволення позову заперечував, посилаючись на законність укладення спірного кредитного договору на підставі банківської ліцензії, письмового дозволу та додатку до письмового дозволу.

У дане судове засідання представники сторін не з"явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлявся.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази у по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, зважаючи на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, між позивачкою та Акціонерним комерційним банком "Форум", правонаступником якого є відповідач ПАТ "БАНК ФОРУМ", 07.04.2008 року було укладено кредитний договір № 0086/08/03-N.

Згідно положень кредитного договору банк надає позичальнику кредит в розмірі та валюті, визначених пунктом 1.1. договору, а позичальник приймає, зобов'язується належним чином використати і повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у цьому договорі.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах: розмір кредиту - 650 000 доларів США; валюта кредиту - долари США; цільове призначення кредиту на придбання квартири.

Згідно з п.3.1.1. кредитного договору банк видав кредитні кошти позичальнику готівкою відповідно до заяви позичальника на видачу готівки №3591222 від 07.04.2008р.

На забезпечення виконання позивачкою своїх зобов'язань перед Акціонерним комерційним банком «Форум» за кредитним договором, між позивачкою та відповідачем 07.04.2008р. було укладено договір іпотеки № 07-252/08 та договір іпотеки № 07-253/08, за якими позивачка передала в якості забезпечення виконання кредитних зобов'язань в іпотеку квартиру № 31, що знаходиться за адресою у м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, буд.52б, та паркувальне місце № 23, яка розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 52б, приміщення 106.

Крім того, в забезпечення виконання зобовязання було укладено договір поруки №07-245/08 від 07.04.2008 року між Акціонерним комерційним банком "Форум", правонаступником якого є відповідач ПАТ "БАНК ФОРУМ", та ОСОБА_2

У позові позивач та в судовому засіданні її представник посилаються на те, що у позивачки та відповідача при укладенні спірного кредитного договору була відсутня індивідуальна ліцензія Національного банку України, яка б дозволяла використовувати іноземну валюту як засіб платежу при виконанні кредитного договору.В судовому засіданні факт відсутності вказаної індивідуальної ліцензії представник відповідача не спростував.

Як зазначено у п. 2.3. кредитного договору, повернення кредиту здійснюється у сумі не менше 6019 доларів США щомісячно на відкритий позичковий рахунок. Крім сплати процентів за користування кредитом, згідно п.2.10 договору позичальник в день отримання кредиту сплачує банку кошти в розмірі 1,5 % від суми кредиту на рахунок банку.

Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" зазначено, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня… Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК ; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю").

Стаття 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлює загальні вимоги до здійснення комерційними банками банківських операцій та передбачає для вчинення яких банківських операцій комерційним банкам слід отримати банківську ліцензію та письмові дозволи.

Разом з тим, режим здійснення валютних операцій на території України, загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов'язки суб'єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства визначається Декретом КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю".

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 вищенаведеного Декрету, до валютних операцій відносяться операції, пов'язані з переходом права власності на валютні цінності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Декрету, до валютних цінностей відноситься іноземна валюта - іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові знаки, які перебувають в обігу, кошти у грошових одиницях іноземних держав і міжнародних розрахункових (клірингових) одиницях, що перебувають на рахунках або вносяться до банківських та інших фінансових установ за межами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Декрету Національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом.

Згідно п. "г" ч. 4 ст. 5 Декрету індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції, зокрема індивідуальна ліцензія потребується у разі використання іноземної валюти на території України як засобу платежу.

Отже, індивідуальні ліцензії мають цільовий характер і надаються на вчинення разової валютної операції. Також за змістом аналізованої ст. 5 Декрету, ліцензії на право вчинення операцій з валютними цінностями, видаються лише юридичним особам.

Згідно ч. 5 ст. 5 Декрету одержання індивідуальної ліцензії однією із сторін валютної операції означає також дозвіл на її здійснення іншою стороною або третьою особою, яка має відношення до цієї операції, якщо інше не передбачено умовами індивідуальної ліцензії.

Разом з цим, у відповідача, а відтак і у позивача, як встановлено судом в ході розгляду справи, на момент укладення спірного договору кредиту індивідуальна ліцензія, видана НБУ на використання іноземної валюті при здійсненні платежів за вказаним договором кредиту, була відсутня.

ПАТ "БАНК ФОРУМ"" надав суду банківську ліцензію № 62 від 03.12.2001 року, дозвіл № 62-1 від 03.12.2001 року та додаток до даного дозволу №62-1. Однак, посилання відповідача на достатність вказаної банківської ліцензії, письмового дозволу та додатку письмового дозволу на використання іноземної валюти як засобу платежу при виконанні спірного договору кредиту, спростовується наступним.

Відповідно до п. 1.5. Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 р. N 483, згідно якого використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється: - якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями); - у випадках, передбачених законами України.

Згідно п. 3.1.1. оспорюваного договору банк здійснює видачу кредиту позичальнику згідно з заявкою позичальника. Кредит надається однією сумою шляхом їх перерахування за наданими позичальником платіжними документами, перерахування на поточний, картковий рахунок позичальника або видачі готівкою відповідно до заявки позичальника.

З аналізу наведеного пункту договору вбачається, що сторони погодили порядок видачі кредитних коштів (без видачі яких кредитний договір в силу його реальності не є укладеним), а саме, подання позичальником кредитної заявки кредитному комітету банку із зазначенням способу видачі кредиту.

Отже, єдиним ініціатором вчинення валютної операції з надання валютного кредиту є саме позичальник, який звертається з кредитною заявкою до банку з проханням видати кредит. Докази, що ініціатором видачі кредиту поивачу був ПАТ «Банк Форум" у судовому засіданні не були надані.

Отримувачем за такою операцією також є позичальник, так як банк видає на його користь суму кредиту готівкою. Випадків, передбачених законодавством, в яких позичальник має право використовувати іноземну валюту як засіб платежу за відсутності індивідуальної ліцензії також не передбачено.

Крім того, згідно п. 1.2. вказаного Положення, воно регламентує порядок та умови видачі Національним банком України резидентам і нерезидентам індивідуальних ліцензій на використання безготівкової іноземної валюти на території України як засобу платежу.

Позивачка, в свою чергу, використовувала готівкову іноземну валюту як засіб платежу при виконанні своїх зобов'язань за спірним кредитним договором, вносячи готівкою долари США в касу ПАТ «Банк Форум".

Пунктом 2.3. спірного кредитного договору передбачено, що повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця в розмірі не менше 6019 доларів США на відкритий йому позичковий рахунок.

Отже, сторонами у вказаному пункті договору погоджено, що сплатою кредиту (виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором) вважається внесення готівки позичальником в касу банку, і саме з цього моменту позичальник вважається таким, що належним чином виконав свої зобов'язання перед банком, використовуючи при цьому готівкову іноземну валюту як засіб платежу.

Вказане підтверджується і наданими відповідачем заявами на переказ готівки, де в призначенні платежу вказано: «повернення» із зазначенням реквізитів кредитного договору.

Отже, зазначеними документами підтверджується факт використання при сплаті кредиту позивачкою саме готівкової іноземної валюти. Перерахування в подальшому ПАТ «Банк Форум" цих коштів на будь-які транзитні рахунки не стосується позивачки, так як її обов'язок зі сплати кредиту є виконаним з моменту внесення готівки в касу банку, як це передбачено договором кредиту, та підтверджується призначенням платежу у вказаних заявах на переказ готівки.

Згідно п. 1.1. Правил використання готівкової іноземної валюти на території України, затверджених постановою Правління Національного банку України від 30 травня 2007р. № 200, ці Правила встановлюють порядок та умови використання готівкової іноземної валюти резидентами і нерезидентами в Україні.

Відповідно до п. 6.2. Правил, фізичні особи - резиденти можуть використовувати на території України готівкову іноземну валюту як засіб платежу у випадках, передбачених підпунктами "а", "в" та "е" пункту 6.1 цієї глави, зокрема у разі: сплати мита, інших податків і зборів (обов'язкових платежів), митних зборів та фінансових санкцій відповідно до митного законодавства України; сплати платежів за охорону та супроводження підакцизних і транзитних товарів митними органами; оплати товарів і послуг у зоні, що звільнена від сплати мита та податків.

Згідно п. 6.3. Правил фізичні особи, а також юридичні особи - резиденти та іноземні представництва можуть використовувати на території України готівкову іноземну валюту як засіб платежу в разі оплати дипломатичним представництвам, консульським установам іноземних держав дозволів на в'їзд (віз) до цих країн фізичним особам, які виїжджають у приватних справах та в службові відрядження.

Таким чином, позивачці чинним законодавством не було надано права здійснювати використання готівкової іноземної валюті при здійсненні платежів за спірним кредитним договором та внесення плати за користування кредитом на користь ПАТ «Банк Форум» шляхом внесення доларів США в касу ПАТ «Банк Форум».

Посилання ПАТ "БАНК ФОРУМ" на те, що Декретом КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" не передбачається отримання індивідуальної ліцензії на перерахування іноземної валюти суперечить наведеному вище пп. "г" п. 4 ст. Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", яким передбачено, що індивідуальної ліцензії потребують операції з використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави.

Крім того, у своєму листі від 02.06.2000р. "Про здійснення резидентами України операцій згідно з Декретом КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", НБУ дотримувався наступної позиції, зокрема вказуючи на таке: наявність у банку генеральної ліцензії (письмового дозволу) не надає йому права на здійснення валютних операцій, які згідно ст. 5 Декрету мають проводитись виключно на підставі індивідуальної ліцензії НБУ".

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що чинним на момент укладення спірного кредитного договору законодавством України не було передбачено, що безпосередньо банківська ліцензія, дозвіл та додаток до дозволу Національного банку України надають право громадянам України здійснювати валютні операції, зокрема виконувати грошові зобов'язання за кредитним договором в іноземній валюті, в силу імперативних положень ст. ст. 192, 533 ЦК України, п. "г" ч. 4 ст. 5 Декрету.

Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

У відповідності до ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 572 ЦК Ураїни в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов"язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно до ч.1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 227 ЦК України встановлює, що правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), згідно зі статтею 227 ЦК є оспорюваним.

Вимоги про визнання такого правочину недійсним можуть заявлятися як сторонами правочину, так і будь-якою заінтересованою особою в разі, якщо таким правочином порушено її права чи законні інтереси, а також органами державної влади, які відповідно до закону здійснюють контроль за видом діяльності, яка потребує ліцензування Отже, оспорюваний кредитний договір відповідно до ст. ст. 203, 215, 227 ЦК України є недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Цивільним кодексом України у параграфі 6 глави 49 не передбачено інших негативних наслідків визнання недійсним основного зобов'язання, забезпеченого договором застави (іпотеки), як визнання недійсним і додаткового зобов'язання.

За таких обставин, приймаючи до уваги доведеність вимог позивача щодо недійсності кредитного договору № ML 700/1198/2008 від 17.06.2008, в забезпечення виконання позивачем обов'язків за яким було укладено між позивачем та ЗАТ «Банк Форум" договір іпотеки від 17.06.2008р. та договір поруки, укладений між ЗАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2, підлягають визнанню судом недійсними на підставі ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з розділу "Застосування правових наслідків недійсності правочину" листа Верховного Суду України "Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 24.11.2008, "Згідно зі статтями 215 і 216 ЦК суди вправі з дотриманням правил підсудності розглядати позови: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності; про встановлення нікчемності правочину і застосування наслідків його недійсності.

Стосовно положення ч. 2 ст. 215 ЦК про те, що суд не вимагає визнання правочину недійсним, якщо його недійсність встановлена законом, необхідно зазначити, що така потреба може виникнути у разі, коли: сторони виконали певні умови нікчемного правочину, який нотаріально посвідчений; він порушує права третіх осіб; він зареєстрований у державних органах тощо. У таких випадках рішенням суду, який лише констатує недійсність правочину, можуть бути визначені відповідні правові наслідки недійсності правочину, зобов'язано державні органи скасувати його реєстрацію тощо.

Визнані недійсними правочини не створюють для сторін тих прав і обов'язків, які вони мають встановлювати, а породжують наслідки, передбачені законом. І хоча реституція не передбачена у ст. 16 ЦК як один із способів захисту, проте норма ч. 1 ст. 216 ЦК є імперативною і суд має забезпечити зазначені в ній правові наслідки. Реституцію цілком можна вважати окремим способом захисту цивільних прав, які порушуються у зв'язку з недійсністю правочину, оскільки у ст. 16 ЦК немає вичерпного переліку способів захисту цивільних прав".

З огляду на вищевстановлені судом обставини, суд вважає за необхідне визнати недійсним кредитний договір № 0086/08/03-N від 07.04.2008 року, укладений між позивачем та АКБ "Форум", визнати недійсним договір іпотеки № 07-252/08 від 07.04.2008 року, укладений позивачем з АКБ "Форум", визнати недійсним договір іпотеки № 07-253/08, укладений позивачем з АКБ "Форум", визнати недійсним договір поруки № 07-254/08, укладений між ОСОБА_2 та АКБ "Форум".

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 після укладання кредитного договору було переховано до АКБ "Форум" на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором грошові кошти, а саме - відповідно до заяви на переказ готівки №4300300 від 22.09.2008 року в сумі 0,53 долари США, відповідно до заяви на переказ готівки №4150979 від 20.08.2008 року в сумі 0,42 долари США, відповідно до заяви на переказ готівки №4003205 від 18.07.2008 року в сумі 6019,00 доларів США, відповідно до заяви на переказ готівки №5105981 від 20.02.2009 року - в сумі 0,55 доларів США, відповідно до заяви на переказ готівки № 5422238 від 21.04.2009 року - в сумі 0,55 доларів США, відповідно до заяви на переказ готівки № 5589686 від 21.05.2009 року - в сумі 0,22 доларів США, відповідно до заяви на переказ готівки № 4804405 від 19.12.2008 року - в сумі 0,20 доларів США, відповідно до заяви на переказ готівки № 4943830 від 20.01.2009 року - в сумі 0,54 доларів США, відповідно до заяви на переказ готівки №4460017 від 20.10.2008 року - в сумі 0,20 доларів США, а всього 6022,21 доларів США.

Суд вважає за необхідне застосувати наслідки недійсності кредитного договору та стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Банк Форум" отримані за кредитним договором грошові кошти в сумі 643 977,79 доларів США (650 000 доларів США - 6022,21 долари США).

. З метою поновлення прав позивача, виходячи з зацікавленості позивачки щодо застосування наслідків недійсності договору іпотеки, за яким позивачка заставила належне їй нерухоме майно, вбачається за можливе в порядку застосування реституції за недійсними договорами іпотеки виключити з Державного реєстру іпотек записи про державну реєстрацію Договору іпотеки № № 07-252/08 від 07.04.2008р. та Договору іпотеки № 07-253/08 від 07.04.2008р., та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записи про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за Договором іпотеки № 07-252/08 від 07.04.2008р. та Договором іпотеки № 07-253/08 від 07.04.2008 р.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати по справі - сплачений судовий збір у сумі 107 грн. 30 коп.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 10,11,60, 88,212,213,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" про визнання недійсними кредитного договору, договорів іпотеки та договору поруки - задовольнити .

Визнати недійсним кредитний договір №0086/08/03-N від 07.04.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком "Форум".

Застосувати наслідки недійсності кредитного договору №0086/08/03-N від 07.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком "Форум", стягнувши з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" грошові кошти в сумі 643 977,79 доларів США.

Визнати недійсним Договір іпотеки № 07-252/08 від 07.04.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком "Форум".

Визнати недійсним Договір іпотеки № 07-25238 від 07.04.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком "Форум".

Визнати недійснім договір поруки № 07-254/08 від 07.04.2008 року, укладений між ОСОБА_2 та та Акціонерним комерційним банком "Форум".

В порядку застосування недійсності Договору іпотеки № 07-252/08 від 07.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком "Форум":

- виключити з Державного реєстру іпотек запис про державну реєстрацію Договору іпотеки № 07-252/08 від 07.04.2008 року;

- виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за Договором іпотеки № 07-252/08 від 07.04.2008р.

В порядку застосування недійсності Договору іпотеки № 07-253/08 від 07.04.2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком "Форум":

- виключити з Державного реєстру іпотек запис про державну реєстрацію Договору іпотеки № 07-253/08 від 07.04.2008 року;

- виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за Договором іпотеки № 07-253/08 від 07.04.2008р.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" на користь ОСОБА_1 понесені витрати по справі - сплачений судовий збір у сумі 107 грн. 30 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О.Кудрявцева