Провадження № 2/127/4991/14
УХВАЛА

про забезпечення позову

15 липня 2014 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позивачем подана заява про забезпечення позову. Заява мотивована тим, що відповідач користується спірним майном (транспортним засобом «MAN 8.163», 1999 року випуску, д/н НОМЕР_1) одноосібно, право власності та інші правовстановлюючі документи на вказаний транспортний засіб зареєстровано за відповідачем, чим вбачаються усі можливості останнього відчужити спірне майно, що є їх спільною сумісною власністю, що у свою чергу може утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду. Тому просить забезпечити позов шляхом заборони для відповідача вчиняти будь-які дії з укладення правочинів відносно спірного майна та накласти арешт на вказаний ТЗ.

Дослідивши вказану заяву, оглянувши матеріали справи, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволення.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Враховуючи те, що невжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (майно може бути відчужене), суд вважає за необхідне з метою забезпечення позову застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно - транспортний засіб. Щодо заборони відповідачу вчиняти будь-які дії по відчуженню (розпорядженню) майном, то зважаючи, що суд прийшов до висновку про накладення арешту на майно, а арешт як спосіб забезпечення позову полягає в проведенні опису майна і забороні розпоряджатися ним до вступу рішення в законну силу або до зняття арешту, суд не вбачає доцільним та обґрунтованим застосування даного виду забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на вантажний автомобіль «MAN 8.163», 1999 року випуску, д/н НОМЕР_1, білого кольору, тип кузова: фургон-С, номер шасі (рами) WMAL20Y975G137369, зареєстрований за ОСОБА_2, 06.10.1978 р. н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

В іншій частині - відмовити.

Ухвалу для виконання направити МРЕВ УДАІ УМВС України у Вінницькій області, Ленінському відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали після її виконання направити ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом пяти днів з дня її винесення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: