АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2665/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 52 Орендарчук М. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЗахарової А. Ф.
суддівОхріменко Н. І. , Скіця М. І.
при секретаріЖуравель Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Прокурора Христинівського району на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 30 липня 2014 року по цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Христинівської районної державної адміністрації до ОСОБА_6, третя особа: прокуратура Христинівського району,- про позбавлення батьківських прав,-

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника прокуратури Черкаської оюласті, яка підтримала доводи апеляційної скарги, судова палата, -

в с т а н о в и л а :

В червні 2013 року Орган опіки та піклування Христинівської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа: прокуратура Христинівського району,- про позбавлення батьківських прав.

Позивач посилався на те, що ОСОБА_6 з 15.08.2011 року за №6 перебувала на обліку служби у справах дітей Христинівської райдержадміністрації як кандидата в усиновлювачі.

ОСОБА_6 було роз'яснено порядок та умови усиновлення, права і обов'язки кандидатів в усиновлювачі, усиновлювачів, правові наслідки усиновлення, порядок здійснення контролю за умовами проживання і виховання усиновленої дитини, про що 20.08.20011 року було складено акт за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.12.2011 року справа №2-0-482-11, ОСОБА_6 усиновила малолітню ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення Кіровоградського районного суду про усиновлення адміністрацією комунального закладу «Кіровоградський обласний будинок дитини» 23 грудня 2011 року о 13 год. передано ОСОБА_7 громадянці ОСОБА_6, про що свідчить акт про вибуття дитини у сім'ю усиновлювачів від 23.12 2011 року.

Відповідно до рішення вищевказаного суду відповідачка змінила малолітній дитині прізвище на «ОСОБА_7», ім'я на «ОСОБА_7», по-батькові на «ОСОБА_7, дату народження на «ІНФОРМАЦІЯ_11 року». Внесено зміни до актового запису про народження дитини, а саме: матір'ю записана - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відомості про батька ОСОБА_7 внесенні до актового запису про народження дитини на підставі заяви ОСОБА_6, поданої до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Компаніївського районного управління юстиції Кіровоградської області.

22 квітня 2013 року відповідачка відвідала службу у справах дітей та розповіла, що у її усиновленої доньки значно погіршився стан здоров'я, і по цій причині вона не може влаштувати дитину до дошкільного навчального закладу, не може працювати, тому що дівчинка вимагає постійного догляду. У службі у справах дітей порадили ОСОБА_6 пройти з дитиною психо-медико-педагогічну комісію для того, щоб з'ясувати, чи потребує дитина спеціального закладу для дітей, де з нею могли б попрацювати фахівці.

23.04.2013 року в дитячого педіатра Христинівської ЦРЛ відповідачка взяла направлення на консультацію до лікаря невропатолога та генетика в м. Черкаси. Проте на консультацію не поїхали і 25 квітня 2013 року ОСОБА_6 привела та покинула свою доньку ОСОБА_7, документи на дитину, одяг, іграшки у приміщенні служби у справах дітей Христинівської райдержадміністрації, про що було складено акт. Малолітню ОСОБА_7 влаштовано в КЗ Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини.

Матеріали про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 були розглянуті на засіданні комісії з питань захисту прав дитини (протокол №5 від 16.05.2013 року), де було прийнято рішення позбавити батьківських прав ОСОБА_6 відносно її малолітньої дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі наведеного, ч.1 ст. 12 З У «Про охорону дитинства», ст.ст.150, 164-166, 242 СК України, позивач просив суд позбавити ОСОБА_6 батьківських прав стосовно її дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, передати неповнолітню дитину на опікування органу опіки та піклування та стягнути аліменти з ОСОБА_6 на користь її дочки.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 30 липня 2014 року позов задоволено частково.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно її дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Передано дитину на опікування органу опіки та піклування.

Стягнуто з ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 229.40 на користь держави.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Прокурор Христинівського району, посилаючись на те, що дане рішення незаконне, не відповідає обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення із ОСОБА_6 аліментів. Ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення із ОСОБА_6 на утримання малолітньої дочки аліменти в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

По справі встановлено, що громадянка ОСОБА_6 жителька м. Христинівка, Черкаської області, з 15.08.2011 року перебувала на обліку служби у справах дітей Христинівської райдержадміністрації за №6 як кандидата в усиновлювачі.

ОСОБА_6 було роз'яснено порядок та умови усиновлення, права і обов'язки кандидатів в усиновлювачі, усиновлювачів, правові наслідки усиновлення, порядок здійснення контролю за умовами проживання і виховання усиновленої дитини, про що 20.08.20011 року було складено акт за формою, затвердженою Наказом Міністерства соціальної політики України №122 від 05.03.2012 року (ар. спр.12).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.12.2011 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 усиновлена малолітня дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому вказаним рішенням суду змінено прізвище дитини з «ОСОБА_7» на «ОСОБА_7», ім'я «ОСОБА_7» на «ОСОБА_7», по-батькові «ОСОБА_7» на «ОСОБА_7», дату народження з «ІНФОРМАЦІЯ_7 року» на «ІНФОРМАЦІЯ_7 року», місце народження «смт Компаніївка Компаніївський район Кіровоградської області, Україна»- залишено без змін.

Внесені відповідні зміни до актового запису про народження дитини № 27 від 26 квітня 2010 року відділу РАЦС Компаніївського районного управління юстиції Кіровоградської області відносно імені, ім'я по батькові, прізвища, дати народження дитини та її батьків (ар. спр.14-15).

Встановлено, що на підставі вказаного судового рішення адміністрацією Комунального закладу (КЗ) «Кіровоградський обласний будинок дитини» 23 грудня 2011 року о 13 год. передано малолітню ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в задовільному стані ОСОБА_6, про що свідчить відповідний акт про вибуття дитини в сім'ю усиновлювачів на ар. спр.10..

Судом встановлено, що ОСОБА_6 разом із своєю усиновленою дитиною ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала за адресою: АДРЕСА_1

Згідно записів у медичній картці малолітньої ОСОБА_7, 16 січня 2013 року мати ОСОБА_6 поскаржилася на стан здоров'я дитини. Після обстеження останньої цього ж дня, 16.01.2013 року дільничний лікар - педіатр виписала направлення до лікаря невролога в м. Умань.

24.01.2013 року ОСОБА_6 разом з донькою ОСОБА_7 відвідала лікаря невролога у м. Умань, який порекомендував ОСОБА_6 пройти консультацію у дитячого невролога в Черкаській обласній дитячій лікарні.

22 квітня 2013 року ОСОБА_6 відвідала службу у справах дітей і розповіла, що у її усиновленої доньки значно погіршився стан здоров'я, в зв'язку з чим вона не може влаштувати дитину до дошкільного навчального закладу, не може працювати, оскільки дівчинка вимагає постійного догляду. У службі в справах дітей ОСОБА_6 порадили пройти з дитиною психо - медико - педагогічну комісію для того, щоб з'ясувати, чи потребує дитина спеціального закладу для дітей, де з нею могли б попрацювати фахівці.

23.04.2013 року ОСОБА_6 в дитячого педіатра в Христинівській ЦРЛ взяла направлення на консультацію до лікаря невропатолога та генетика в м. Черкаси.

Проте на консультацію вони не поїхали, а 25 квітня 2013 року ОСОБА_6 привела та покинула свою усиновлену доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, також документи на дитину, одяг, іграшки у приміщені служби у справах дітей Христинівської райдержадміністрації, про що було складено акт (арк.. спр. 9).

Розпорядженням Христинівської райдержадміністрації №67 від 29.04.2013 року малолітній ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5, надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки мати дитини ОСОБА_6 покинула її (ар.спр.5), а за розпорядженням того-ж органу №68 від 30.04.2013 року дитину було влаштовано до КЗ «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» на повне державне утримання (ар.спр.6).

По справі встановлено, що ОСОБА_6 зверталася з позовом до КЗ «Кіровоградський обласний будинок дитини», КЗ «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» про скасування усиновлення нею дитини та внесення змін до актового запису про народження дитини. Посилалась на те, що про реальний стан здоров'я дитини на час усиновлення її була обізнана. Відповідно до висновку КЗ «Кіровоградський обласний будинок дитини» від 28.11.2011 року дитина мала мінімальну мозкову дисфункцію (затримку психомоторного розвитку) G98, носій гепатиту «В» Z22.5, залізодефіцитну анемію. Дитина мала групу здоров'я ІІ та потребувала медико - педагогічної корекції. З таким станом здоров'я дитини вона погодилася на її усиновлення.

Після усиновлення дитини вона, ОСОБА_6, прикладала всі зусилля щоб підтримувати нормальний розвиток та стан здоров'я дитини, покращити їх, але згодом почала помічати, що крім вказаних хвороб у дитини проявляються психологічна відсталість, інколи агресивність, вона постійно вередувала, годинами плакала, нічим не цікавилась. Позивачка не може знайти спільну мову з дитиною, а лікарі пояснили їй, що дитина хворіє на психічну хворобу, яка почала прогресувати. Так як вона не в змозі допомогти дитині, вона змушена була залишити її. Не підозрювала на час усиновлення, що у дитини така важка хвороба, і ніколи б не усиновила її за таких обставин.

Проте, як вбачається з рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 07 травня 2014 року, ОСОБА_6 не довела обґрунтованості своїх позовних вимог. Згідно з висновком КЗ «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини» про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 06.06.2015 року у малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, не виявлено нових психічних чи інших тяжких невиліковних хвороб в порівнянні з 2011 роком (на час усиновлення), тому було відмовлено судом у задоволенні позову ОСОБА_6 про скасування усиновлення та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Пред'являючи до суду даний позов про позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, передачу останньої на опікування органу опіки та піклування та стягнення аліментів на утримання дитини, позивач - орган опіки та піклування посилається на всі вищевикладені обставини справи і також на рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол №5 від 16.05.2013 року) про позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно її малолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ар.спр.2-3), на ст.ст. 150; 164-166; 242 СК України, ч.1ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства».

Згідно висновку органу опіки та піклування Христинівської районної державної адміністрації від 17.05.2013 року спеціалісти органу вважають за доцільне позбавити ОСОБА_6 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження. До такого ж висновку прийшла і комісія з питань захисту прав дитини на засіданні від 16.05.2013 року, оцінюючи обставини і матеріали щодо усиновлення ОСОБА_6 дитини і залишення такої в приміщені органу опіки та піклування з відмовою від статусу усиновителя.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно ж до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Враховуючи обставини справи в повному обсязі, висновки наведених вище органів щодо можливості і доцільності позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав стосовно усиновленої нею дитини, суд, на думку судової палати, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 фактично ухиляється в даний час від виконання взятих на себе батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дитини, покинувши таку в приміщенні служби у справах дітей Христинівської районної державної адміністрації, відмовившись утримувати і лікувати дитину і тому в інтересах останньої слід задоволити позовні вимоги щодо позбавлення відповідачки батьківських прав з передачею дитині на опікування органу опіки і піклування.

Практично ОСОБА_6 свідомо нехтує в даному випадку своїми обов'язками жінки - матері щодо надання фізичної допомоги малолітній, забезпечення їй необхідного харчування, медичного догляду, не відвідувала доньку жодного разу після залишення її у службовому приміщені, навіть не поцікавившись станом здоров'я дитини, яка вправі очікувати від неї необхідної допомоги і розраховувати на таку після певного часу спільного проживання.

Відмовляючи в позові до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд виходив з того, що позивачем не надано відповідних доказів, чи має дитина батьків або чи батьки не мають змоги її утримувати та про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу малолітній дитині.

Однак, з цим не можна погодитися.

З матеріалів справи вбачається, що біологічні батьки усиновленої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7) - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 листопада 2010 року (по справі №2-16158-10 ) були позбавлені батьківських прав відносно своєї малолітньої дитини, яка була передана на виховання до КЗ «Кіровоградський обласний будинок дитини», де знаходилася на повному державному утриманні (ар.спр.14 - зворотній бік та інші матеріали справи).

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Необхідно зазначити, як правильно вказує апелянт, суд невірно застосував в даному випадку ч.6 ст.237 СК України, згідно якої суд може постановити рішення про стягнення аліментів на дитину з особи, яка була її усиновлювачем, на строк не більш як два роки, якщо дитина не має батьків або батьки не мають змоги її утримувати, за умови, що усиновлювач може надавати матеріальну допомогу.

Статтею 237 СК України передбачено правові наслідки визнання усиновлення недійсним, тому вищевикладену норму частини 6 ст. 237 слід застосовувати у разі визнання усиновлення недійсним.

В даному випадку усиновлення недійсним не визнавалось і таке питання не ставилось. ОСОБА_6 зверталась до суду з позовом про скасування усиновлення, однак їй в позові було відмовлено.

Таким чином, для регулювання виниклих правовідносин необхідно застосовувати ч. 2 ст. 166 СК України, яка вказує на правові наслідки щодо стягнення аліментів з відповідача в разі позбавлення його батьківських прав.

Виходячи з викладеного, рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини підлягає до скасування як ухваленого внаслідок неправильного застосування норм матеріального права. В зв'язку з цим слід постановити нове рішення на підставі вищезазначеної ч. 2 ст. 166 СК України про стягнення щомісячно аліментів з відповідачки на користь органа опіки і піклування на утримання дитини - малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі ? частини всих видів доходу відповідачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 червня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців на 10.12.2014 року ОСОБА_6 перебуває на обліку як фізична особа - підприємець з 04.10.2007 року, проживає в АДРЕСА_2, займається роздрібною торгівлею, даних про припинення підприємницької діяльності не має.

Наведене свідчить про те, що відповідачка спроможна надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317,218 ЦПК України, судова палата,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Христинівського району Черкаської області задоволити.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 30 липня 2014 року по даній справі скасувати в частині відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів з ОСОБА_6 на утримання дитини.

Позовні вимоги органа опіки і піклування Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволти.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки села Солгутове Гайворонського району Кіровоградської області, проживаючої в АДРЕСА_3 фізичної особи - підприємця, аліменти на користь органа опіки і піклування Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області на утримання дитини - дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі ? частини всих видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 червня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп..

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :