(2/199/580/14)
10 лютого 2014 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Подорець О.Б.
за участю секретаря Голубніченко В.О.,
за участі позивача ОСОБА_1,
представника позивача адвоката ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання договору недійсним,-
У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання договору недійсним, в обґрунтування позову зазначила, що 18.07.2011складено Актом № Д001144, на підставі якого Протоколом № 111 від 19.07.2011 їй було нараховано 9 859,37 грн. до сплати. Дана сума покладена в основу Договору №7035002 від 25.11.2011 про реструктуризацію суми, нарахованої за актом про порушення користування електричною енергією для населення, який позивачка змушена була підписати. Позивачка вважає договір про реструктуризацію, таким що суперечить чинному законодавству. З метою компетентної перевірки дій представників енергопостачальника при складанні вищезазначеного акту та нарахування їй суми боргу, позивачка зверталася до Національної комісії регулювання електроенергетики України. На її звернення була отримана відповідь, якою встановлено, що розрахунок суми нарахованого їй боргу, який обумовив зміст спірного договору, не відповідає вимогам Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562. Тобто, чітко було встановлено не відповідність законодавчим нормам нарахування 9 859,37 грн. збитків, сплата яких покладена на позивача спірним договором.
Таким чином, позивач просила суд визнати договір про реструктуризацію суми №7035002, нарахованої за актом про порушення Правил користування електричною енергією для населення від 18 липня 2011 року недійсним, та покласти на відповідача судові витрати.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, позов підтримала, просила його задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.
В судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_2 позов підтримав, просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, надав заперечення на позов та просив двічі відкласти розгляд справи у звязку з перебуванням юриста у відпустці.
Суд вважає, зазначену причину неявки в судове засідання відповідача не поважною, оскільки відповідач є юридичною особою і перебування у відпустці юриста не є поважною причиною, а тому ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача та зі згоди позивача у заочному порядку.
Вислухавши позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст.24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416.
Судом встановлено, що ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» постачає енергію за адресою: проспект ім. газети «Правда»АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську.
Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.
Виходячи з положень ст. ст. 6, 626-631, 526 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.
18 липня 2011 року за адресою м. Дніпропетровськ, проспект ім. газети «Правда»АДРЕСА_1 представниками енергопостачальника було проведено перевірку в результаті якої виявлено порушення самовільне підключення до електричної мережі електроустановок споживача шляхом використання недорахованої електричної енергії за допомогою використання «штучного нуля».
У правилах зазначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення Правил користування електричною енергією.
Згідно з п. 42 вказаних Правил споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.
На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання, а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до Методики.
Пунктом 4 Порядку визначення і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2006 року № 122, встановлено, що обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики.
Визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення правил користування електричною енергією побутовими споживачами регламентується розділом 3 Методики.
Керуючись п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, представниками Позивача був складений акт про порушення правил користування електричною енергією для населення Н №Д 001144 від 18 липня 2011 року, який підписано представниками відповідача та споживачем ОСОБА_1 без зауважень.
Судом також встановлено, що між ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго та ОСОБА_1 25 листопада 2011 року було укладено договір про реструктуризацію заборгованості, згідно з умовами якого позивачка зобовязалася сплатила суму боргу, відповідно до складеного 18 липня 2011 року акту Н № Д 001144 у розмірі 9 859,37 грн. до 05 листопада 2014 року, рівними частинами щомісяця.
Відповідно до ст. ст. 6, 627,628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
В обґрунтування своїх вимог про визнання договору про реструктуризацію недійсним позивач ОСОБА_1 стверджує, що вищезазначений договір нею підписано під тиском з боку відповідача ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» під впливом тяжкої для неї обставини, а саме відключення електроенергії в її квартирі.
Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий право чин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.
Суд не може погодитися з посиланнями позивача, як на підставу позову, на лист НКРЕ від 12 червня 2013 року, оскільки це думка лише одного члена НКРЕ який займався розглядом звернення позивачки.
Крім того, за змістом ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон) підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства.
Частинами 6,7 статті 7 зазначеного Закону передбачено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт. На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Таким чином, оскільки позивач ОСОБА_1 належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх вимог, як то передбачено вимогами ст.ст.10,60 ЦПК України, не надала, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.
З урахуванням результату розгляду справи та згідно ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», яким позивач звільнена від сплати судового збору, судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 212, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -
ОСОБА_1 в задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання договору недійсним - відмовити у повному обсязі.
Судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок держави.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам процесу негайно після його проголошення.

Суддя О.Б.Подорець