Провадження № 2/641/22/2014 Справа № 2-3477/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Боговського Д.Є.

за участю секретаря Бєлової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, треті особи Публічне акціонерне товариства «ОТП Банк», ОСОБА_3, позовом третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_3 Мамедгаджийовича про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому після уточнення вимог просив встановити факт його проживання однією сімєю із ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу з 19.04.2011 по 01.12.2011; поділити спільне майно подружжя та виділити йому холодильник «Минськ», мікрохвильову піч «Самсунг», електромясорубку, супутниковий тюнер «Самсунг», музичний цент «Соні», меблевий гарнітур «Вікторія», спальний гарнітур, стіл зі стільцями, компютерний стіл на загальну вартість 6525,00 грн. ОСОБА_2 виділити меблі для кухні, кришталевий посуд, компютер, спортивний велосипед, диван кутовий, холодильник, стіл зі стільцями, принтер, диван шкіряний з кріслами, фотокамеру цифрову «Соні», фотоапарат цифровий, кавоварку, набір ключів, стіл журнальний, електродриль, електроболгарку на загальну вартість 29800,00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію1/2 частини різниці вартості спільного майна в розмірі 11637,50 грн.; виділити ОСОБА_2 жіночі ювелірні вироби на загальну вартість 110625,39 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію в розмірі 55312,70 грн.; визнати за позивачем право власності на 49/200 частин житлового будинку № 29 по вул.. Сеченова в м. Харкові з відповідною частиною надвірних будівель, а також на 1/2 частини квартири № 191 по пр.. Пятдесятиріччя ВЛКСМ,63 в м. Харкові; автомобіль ВАЗ-21150, 2006 року випуску, д.н. НОМЕР_1, залишити у користуванні позивача, автомобіль «Хюндай Туксон», 2008 року випуску, д.н. НОМЕР_2, залишити у користуванні відповідача ОСОБА_2, стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача грошову компенсацію 1/2 частини різниці ринкової вартості автомобілів в розмірі 45901,95 грн.

ОСОБА_2, не погоджуючись із позовними вимогами ОСОБА_1, звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати спільною власністю подружжя житловий будинок загальною площею 104,9 м2 з відповідними будівлями, розташований за адресою: м. Харків, вул.. Сеченова,29; поділити майно, що є спільною власністю подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частини житлового будинку № 29 по вул.. Сеченова,29 в м. Харкові, виділити їй в натурі автомобіль НОМЕР_3, меблі (диван з кріслами), велосипед, компютер; зобовязати ОСОБА_1 виплачувати непогашену суму кредиту за кредитним договором № 490082261 від 17.07.2008; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини житлового будинку № 29 по вул.. Сеченова в м. Харкові; виділити ОСОБА_1 в натурі автомобіль НОМЕР_4, холодильник, мікрохвильову піч, електромясорубку «Бош», електромясорубку «Україна», пральну машину, фритюрницю, кавоварку, швейну машину, пилосос, супутникову антену з обладнанням до неї, відеомагнітофон, музичний центр, електродриль, електроболгарку, меблевий гарнітур (стінка), диван кутовий, диван з двома кріслами, меблевий гарнітур (спальня), стіл зі стільцями, компютерний стіл, кухонний диван, меблі кухонні, кришталевий посуд та бокали; витребувати з незаконного володіння відповідача ОСОБА_1 та передати їй жіночі ювелірні золоті вироби, а також усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 права користування належною їй частиною житлового будинку № 29 по вул.. Сеченова в м. Харкові шляхом вселення її до цього житлового будинку.

Третя особа ОСОБА_3 заявив самостійні вимоги щодо предмету спору та просив усунути йому перешкоди у здійсненні ним права користування житловим будинком № 29 по вул.. Сеченова в м. Харкові шляхом його вселення до вказаного будинку.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 підтримав уточнені позовні вимоги свого довірителя, просив первісний позов задовольнити, зустрічні вимоги ОСОБА_2 визнав частково, в задоволенні вимог третьої особи ОСОБА_3 просив відмовити.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні первісних вимог ОСОБА_1, зустрічний позов свого довірителя підтримав в повному обсязі, просив задовольнити зустрічні вимоги ОСОБА_2 та вимоги третьої особи ОСОБА_3

Третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_3 у судовому засіданні свої вимоги щодо усунення йому перешкод у користуванні житловим приміщенням підтримав, просив позов задовольнити, в подальшому в судові засідання не зявлявся, причини неявки суду не повідомляв.

Представник третьої особи ПАТ «ОТП Банк» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.07.1998; шлюб між особами розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 85 від 19 квітня 2011 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що після розірванню шлюбу він до грудня 2011 року мешкав однією сімєю із ОСОБА_2, а тому просить встановити факт спільного проживання однією сімє, оскільки в цей період придбано майно, яке він вважає спільним майном подружжя.

Статтею 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, а також суд вправі встановити факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Однак суду не надано жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після розірвання шлюбу мешкали однією сімє, мали шлюбно-сімейні відносини, вели спільне господарство, спільний бюджет, піклувалися один про одного.

ОСОБА_2 заперечувала, що вона мешкала із ОСОБА_1 однією сімєю після розірвання із ним шлюбу, факт реєстрації їх за однією адресою не може бути доказом їх спільного проживання саме сімєю, після отримання нею правовстановлюючих документів на інше житлове приміщення вона була змушена покинути будинок № 29 по вул.. Сеченова в м. Харкові та мешкати разом із дітьми за іншою адресою.

За таких обставин відсутні підстави щодо задоволення вимоги ОСОБА_1 про встановлення факт його проживання однією сімєю із ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу з 19.04.2011 по 01.12.2011.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не дійшли згоди щодо поділу майна подружжя та звернулися до суду із відповідними позовами.

Як встановлено судом, під час шлюбу подружжям ОСОБА_2 придбано 49/100 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул.. Сеченова,29, право власності на вказану частину житлового будинку зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Сьомою Харківської державною нотаріальною конторою від 10.07.2001, реєстровий № 7-1578.

Також під час перебування у шлюбі 17.03.2006 на імя ОСОБА_1 зареєстрований транспортний засіб ВАЗ 21150, д.н. НОМЕР_1, а також 16.07.2008 на імя ОСОБА_2 зареєстрований транспортний засіб «Хюндай Туксон», д.н. НОМЕР_2.

Право власності на квартиру № 191 по пр.. Пятдесятиріччя ВЛКСМ,63 в м. Харкові зареєстровано на імя ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 19 липня 2011 року, реєстровий № 2632, тобто вже після розірвання шлюбу, а тому зазначений обєкт нерухомості не входить до складу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та не підлягає поділу.

Положеннями ст.. 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Такі ж положення були визначені і ст.. 22 Кодексу України про шлюб та сімю, яка діяла на момент перебування позивача у шлюбі.

У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними (ст.. 70 СК України).

Враховуючи викладене суд вважає за можливе поділити набуте подружжям майно та виділити у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частини 49/100 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул.. Сеченова,29, не враховуючи самочинного будівництва на цій ділянці.

За погодженням між сторонами у справі в порядку поділу майна подружжя транспортний засіб ВАЗ 21150, д.н. НОМЕР_1, залишається у власності ОСОБА_1, транспортний засіб «Хюндай Туксон», д.н. НОМЕР_2, залишається у власності ОСОБА_2

Сторонами у справі також заявлені вимоги щодо поділу меблів та побутової техніки, однак судом не може бути прийнято законне та обґрунтоване рішення відносно цих обєктів, оскільки сторонами у справі не надано жодних належних та допустимих доказів щодо наявності цих предметів, їх вартості, придбання їх у період перебування у зареєстрованому шлюбі, а тому відсутні підстави для вирішення питання про їх поділ та стягнення грошової компенсації.

Що стосується ювелірних золотих виробів, то в судовому засіданні сторони не заперечували, що ці ювелірні вироби є жіночими.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Сімейного кодексу України встановлено, що особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

ОСОБА_1 не доведено суду, що ці коштовності придбані для накопичення капіталу, що є підставою для визнання їх спільною сумісною власністю подружжя, були придбані лише для індивідуального користування ОСОБА_2

Також суду не надано жодних доказів щодо утримання позивачем ОСОБА_1 будь-яких золотих виробів, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, як підтверджують їх наявність, вартість, родові ознаки, а тому і відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_2 про витребування майна з незаконного володіння та вимоги ОСОБА_1 про отримання ним грошової компенсації.

Не підлягають задоволенню і аналогічні позовні вимоги ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3 щодо усунення їм перешкод у користуванні житловим приміщенням житловим будинком № 29 по вул. Сеченова в м. Харкові шляхом вселення у будинок, оскільки на підтвердження цих вимог суду надано лише один акт, датований 17.08.2012, складений дільничим інспектором щодо недопущення ОСОБА_1 до будинку працівника КП «ХМБТІ» та інших осіб, в тому числі і ОСОБА_3, з метою виготовлення технічного паспорту на домоволодіння.

Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди загальної юрисдикції розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене суд вважає необхідним визначити, що спільним майном подружжя, яке може бути поділене у судовому порядку, є 49/100 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул.. Сеченова,29, транспортний засіб ВАЗ 21150, д.н. НОМЕР_1, транспортний засіб «Хюндай Туксон», д.н. НОМЕР_2; право власності на квартиру № 191 по пр.. Пятдесятиріччя ВЛКСМ,63 в м. Харкові зареєстровано за ОСОБА_2 після розірвання шлюбу, а тому не є обєктом спільної сумісної власності подружжя, інше заявлене сторонами у справі майно побутова техніка, меблі, посуд не підлягають поділу, оскільки жодних належних доказів їх існування та вартості суду не надано; усі коштовності, що були придбані за рахунок коштів подружжя для індивідуального користування чоловіка чи дружини, є приватною власністю відповідно чоловіка чи дружини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 49/200 частин житлового будинку № 29 з відповідною частиною надвірних будівель по вул. Сеченова в м. Харкові в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Виділити ОСОБА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя автомобіль ВАЗ 21150, 2006 року випуску, д.н. НОМЕР_1.

В інший частини в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 49/200 частин житлового будинку № 29 з відповідною частиною надвірних будівель по вул. Сеченова в м. Харкові в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Виділити ОСОБА_2 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя автомобіль «Хюндай Туксон, 2008 року випуску, д.н. НОМЕР_5.

Позовні вимоги третьої особи ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_7