Справа № 368/1862/13-ц Головуючий у І інстанції Закаблук О.В.
Провадження № 22-ц/780/210/14 Доповідач у 2 інстанції Даценко
Категорія 38 03.10.2014
УХВАЛА

Іменем України

02 жовтня 2014 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення апеляційного суду Київської області від 16 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Кагарлицька районна державна нотаріальна контора, державна реєстраційна служба Кагарлицького районного управління юстиції в Київській області про визнання права власності на частину спадкового житлового будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Горохуватська сільська рада Кагарлицького району Київської області, Управління держкомагентства в Кагарлицькому районі Київської області про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Горохуватської сільської ради Кагарлицького району Київської області та державного акту на право приватної власності на землю,

встановила:

У липні 2013 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив встановити факт родинних відносин між ним та його матір"ю ОСОБА_6 та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_1 предявив зустрічний позов, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Горохуватської сільської ради № 2 від 05.06.2000 року в частині передачі ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки площею 0.2842 га за адресою АДРЕСА_1 та визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий 07.05.2001 року ОСОБА_2

Рішенням апеляційного суду Київської області від 16 січня 2014 року первісний позов задоволено частково, визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про роз'яснення рішення, обґрунтовуючи її тим, що рішення суду апеляційної інстанції від 16 січня 2014 року є незрозумілим в частині, що стосується права власності на 2/3 частини спірного будинку, а саме не зазначено до кого саме переходить право власності на цю частину.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 просив суд встановити факт родинних відносин між ним та його матір"ю ОСОБА_6 та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, з яких 1/3 частина належить йому, а інша 1/3 частина належить ОСОБА_3, яка не заперечує проти того, щоб її частку успадкував позивач.

Встановлено, що у зустрічному позові ОСОБА_2 просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Горохуватської сільської ради № 2 від 05.06.2000 року в частині передачі ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки площею 0,2842 га за адресою АДРЕСА_1 та визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий 07.05.2001 року ОСОБА_2

Встановлено, що заявник ОСОБА_1 у заяві про розяснення рішення ставить питання, що стосується права власності на інші 2/3 частини спадщини, які не були предметом судового розгляду.

Згідно змісту ст. 316 ЦПК України, в мотивувальній частині рішення чітко зазначені мотиви скасування рішення суду першої інстанції, обставини, встановлені судом апеляційної інстанції і визначені, відповідно до них правовідносини, вказані норми чинного законодавства із зазначенням назви закону, статтей і їх частин, якими суд керувався при вирішенні справи.

Відповідно до вимог п. 4 ст. 316 ЦПК України в резолютивній частині рішення зазначені висновки апеляційного суду про скасування рішення суду першої інстанції, висновки апеляційного суду по суті позовних вимог, строку і порядку набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Таким чином, оскільки рішення апеляційного суду Київської області від 16 січня 2014 року є чітким і зрозумілим, а питання про розяснення рішення із зазначенням до кого саме переходить право власності на інших 2/3 частини спадщини не було предметом судового розгляду, то колегія суддів не вбачає підстав, передбачених ст. 221 ЦПК України, для розяснення рішення суду.

Керуючись ст. 221 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення апеляційного суду Київської області від 16 січня 2014 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді