Справа № 760/6078/14-ц
Провадження №2/761/7893/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

16 грудня 2014 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Савицького О.А.

при секретарі Подмазко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

24 березня 2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Солом'янського районного суду м.Києва з позовом про стягнення з ОСОБА_2 суми позики в сумі 310300,93 грн.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 01.11.2010 року вона передала ОСОБА_2 у борг грошові кошти у розмірі 27340 доларів США що станом на 19.03.2014 року становить 272300,93 грн. та 38000 грн., яку відповідач зобов'язувався повернути за першою вимогою. Однак ОСОБА_2 кошти не повертає, у зв'язку з чим позивачка звернулася до суду в вказаним позовом.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м.Києва від 25.07.2014 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів було направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва.

Під час розгляду справи судом було прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог, а саме позивачка просить стягнути суму позики з ОСОБА_2 459364,08 грн., з урахуванням курсу дол. США станом на 14.11.2014 року, та 3654 грн. судового збору.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, свого представника та письмових заперечень до суду не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, тому відповідно до ч.1 ст.224 та ст.225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 01.11.2010 року позивачка передала відповідачу в борг грошові кошти у розмірі 27340 доларів США, що станом на 14.11.2014р. становить 421364,08 грн. та 38000 грн., яку відповідач зобов'язувався повернути за першою вимогою.

Вказані зобов'язання відповідача підтверджуються розпискою, яка, як стверджує сторона позивачки, підписана власноручно самим відповідачем (а.с.4).

Станом на час розгляду справи відповідач взяті на себе грошові зобов'язання щодо повернення позики не виконав.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у встановлений строк (термін).

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Статтями 1046, 1049 ЦК України передбачено, що на позичальника покладається обов'язок повернення позикодавцю позики у такій же сумі грошових коштів, які були передані позичальнику позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені укладеним договором.

Згідно п.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Крім того, відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.57 ЦПК України).

Частиною 2 ст.59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи встановлені судом факти, а саме те, що відповідач позичив у позивачки кошти у розмірі 27340 доларів США, що станом на 14.11.2014 р. становить 421364,08 грн. та 38000 грн., свої зобов'язання щодо повернення цих коштів не виконав, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, у зв'язку з чим вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 459364,08 грн.

Крім того відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають до стягнення судові витрати в розмірі 3654 грн. сплаченого нею судового збору.

Отже, всього разом з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення 463018,08 (459364,08+3654) грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 169, 212 - 215, 223, 224 - 226, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 463018 (чотириста шістдесят три тисячі вісімнадцять) грн. 08 коп.

Рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом, або після закінчення строків для подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя: