Справа № 203/6049/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Васейка М.Л.

представника третьої особи - Жаворонкова С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Придніпровська залізниця», третя особа - Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську міжрегіонального Головного управління мін доходів, про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13.10.2013 року по цивільній справі №180/683/2013 з Державного підприємства «Придніпровська залізниця» на його користь було присуджено до стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 грн. 24.03.2014 року рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області було змінено рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13.10.2013 року та стягнуто солідарно з Державного підприємства «Придніпровська залізниця» та ОСОБА_4 на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 30000 грн. 13.05.2014 року Державним підприємством «Придніпровська залізниця» на його рахунок були перераховані грошові кошти в сумі 25143 грн. з відрахуванням 16% податку на доходи фізичних осіб в сумі 4856 грн. Вважає, що відрахування відповідачем було здійснено незаконно, та просив суд визнати дії Державного підприємства «Придніпровська залізниця» щодо утримання 4856 грн. неправомірними та зобов'язати відповідача подати заяву до органу державної податкової служби за місцем перебування на податковому обліку про повернення надмірно утриманої (сплаченої) суми податку на доходи ОСОБА_1 виплачених за рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.03.2014 року в частині стягнення на його користь моральної шкоди в сумі 4856 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останній в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись в своїх поясненнях та письмових запереченнях на те, що 13.05.2014 року на виконання рішення суду та в установлений державним виконавцем строк Державне підприємство «Придніпровська залізниця» здійснило виплату боргу в сумі 30000 грн. з урахуванням вимог ст.ст.167,168 Податкового кодексу України, податкової консультації ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 20.03.2014 року №1630/10104-36 та податкової консультації Спеціальної державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Дніпропетровську міжрегіонального ГУ Міндоходів від 03.10.2014 року №26134/10/28-01-48-30. Сума моральної шкоди була оподаткована на загальних підставах за ставками, визначеними п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, тобто за ставками 15% та 17%. Відповідно до пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримати податок із суми такого доходу за його рахунок.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що дії відповідача щодо утримання податку на доходи від суми моральної шкоди були правомірними та відповідали вимогам Податкового кодексу України.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13.10.2013 року по цивільній справі №180/683/2013 з Державного підприємства «Придніпровська залізниця» на користь ОСОБА_1 було присуджено до стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 грн.

24.03.2014 року рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області по справі №22-ц/774/2590/14 було змінено рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13.10.2013 року, та стягнуто солідарно з Державного підприємства «Придніпровська залізниця» та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30000 грн.

Згідно платіжних доручень №1358 та №1359 від 13.05.2014 року Державне підприємство «Придніпровська залізниця» перерахувало на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 25143 грн. 60 коп. та на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області податок в сумі 4856 грн. 40 коп.

Відповідно до отриманої відповідачем письмової податкової консультації Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 20.03.2014 року №1630/10/02-36-17-01-16, суми відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, які відшкодовуються громадянину внаслідок заподіяння шкоди здоров'ю громадянина чи його майну, є доходом громадянина і підлягають оподаткуванню на загальних підставах за ставками, визначеними п.167.1 Податкового кодексу України. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Відповідно до пп.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди.

Суми відшкодування моральної шкоди, які відшкодовуються громадянину внаслідок заподіяння шкоди здоров'ю громадянина чи його майну, не включаються до переліку доходів, які звільняються від оподаткування податком на доходи фізичних осіб, передбаченого ст.165 Податкового кодексу України.

Таким чином, зазначені суми є доходом громадянина і підлягають оподаткуванню на загальних підставах за ставками, визначеними п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст.168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст.167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Враховуючи той факт, що суми відшкодування моральної шкоди, які відшкодовуються громадянину внаслідок заподіяння шкоди здоров'ю громадянина чи його майну, не включаються до переліку доходів, які звільняються від оподаткування податком на доходи фізичних осіб, суд приходить до висновку, що дії Державного підприємства «Придніпровська залізниця» по утриманню податку із суми відшкодування моральної шкоди, яку відповідач перерахував на рахунок ОСОБА_1, відповідають вимогам податкового законодавства, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Оскільки позивача відповідно до закону звільнено від сплати судового збору, судові витрати по справі слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.164,165,168 Податкового кодексу України, ст.ст.10,11,27, 31,33,58-61,88,169,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Придніпровська залізниця», третя особа - Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську міжрегіонального Головного управління міндоходів, про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час

проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Ю.Казак