У Х В А Л А

06 жовтня 2014 року суддя Подільського районного суду м.Києва Васильченко О. В., розглянувши заяву Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції про розкриття банківської таємниці ПАТ «ДІВІ Банк» у відношенні товариства з обмеженою відповідальністю «РІТОЛІС»,

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшла вищевказана заява.

Вважаю, що заява Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 119, 287, 288 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до п 7. Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року, в якому зазначено, що заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи за формою і змістом повинна відповідати загальним правилам, встановленими статтею 119 ЦПК України, а також вимогам, які містяться в статті 288 ЦПК України.

Ст. 288 ЦПК України визначено, що в заяві про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю має бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) заявника та особи, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю; їх місце проживання або місцезнаходження, а також ім'я представника заявника, у випадку коли заява подається представником; найменування та місцезнаходження банку, що обслуговує особу, щодо якої потрібно розкрити банківську таємницю; обґрунтування необхідності та обставин, за яких вимагається розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів яких порушено; обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

В порушення зазначеної статті та ст. 119 ЦПК України заявником не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, зокрема, не зазначено доказів того, що особі, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, належать зазначені рахунки. Роздруківка з інтернет не може бути належним доказом в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

Крім того, заявником не зазначено доказів щодо перебування ТОВ «РІТОЛІС» на обліку саме у Новоград-Волинській ОДПІ.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що Новоград-Волинська ОДПІ просить розкрити інформацію, що містить банківську таємницю ТОВ «РІТОЛІС» шляхом надання роздруківки (із зазначенням контрагентів, суми проведеної операції та призначення платежу), а також ксерокопій документів стосовно відкриття розрахункових рахунків та можливих змін повноважень особи чи уповноважених ним осіб про рух та обіг за період з 19.12.13р. по 31.12.13р.

Проте заявником не обґрунтовано з посиланням на норми діючого законодавства необхідність розкриття інформації щодо контрагентів товариства. Згідно ч. 4 ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банку забороняється надавати інформацію про клієнтів іншого банку, навіть якщо їх імена у документах, угодах та операціях клієнта.

Слід звернути увагу заявника на запит від 03.03.14р. Зазначений запит надано суду в неякісній ксерокопії, а також в неналежному вигляді (відрізана частина документа).

Таким чином, оскільки, без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне заяву залишити без руху та надати заявникові строк для усунення недоліків заяви з подачею її до суду в новій редакції.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 119, 288 цього Кодексу, заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 120, 210, 288 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції про розкриття банківської таємниці ПАТ «ДІВІ Банк» у відношенні товариства з обмеженою відповідальністю «РІТОЛІС», залишити без руху та надати заявникові строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали.

В разі якщо заявник у вказаний строк не усуне вказані недоліки, заява буде вважатись неподаною та буде повернута заявнику.

СуддяО. В. Васильченко