Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/249/14-ц
Провадження № 2/553/401/2014
У Х В А Л А

Іменем України

06.02.2014м. м. Полтава
суддя Ленінського районного суду м. Полтави Андрущенко С.А., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними, стягнення збитків та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року позивач ОСОБА_1 за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 звернулася до суду із позовної заявою до ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів № 235 від26 січня 2013 року з Кадровою агенцією «Мемфіс» та контракт з фірмою Sten Belevich& Partners LLC від 26 січня 2013 року, як такі, що вчинені під впливом обману, стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача збитки в розмірі 43 060 грн., що становлять подвійний розмір загальної суми грошових коштів 21 530,00 грн., отриманих від позивача згідно розписки від 26.01.2013 року, стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн. моральної шкоди, завданої у звязку з вчиненням правочинів під впливом обману та стягнення судових витрат.

Частиною 1 статті 20 ЦПК України визначено перелік підстав для відводу судді, а саме судді не може брати участі у розгляді справи і підлягає відповзу (самовідводу) якщо: під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; він є членом сімї або близьким родичем сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України в разі наявності обставин зазначених у ст. 20 ЦПК України суддя зобовязаний заявити самовідвід.

Слід зазначити, що законодавцем визначено, що право відводу є по своїй природі процесуальною гарантією забезпечення неупередженості та обєктивності суду та перелік підстав для відводу (самовідводу) наведений у статті 20 ЦПК України є вичерпним.

Тому, зважаючи на ту обставину, що за заявою та свідченнями відповідача по справі ОСОБА_3 було порушено кримінальну справу відносно судді Ленінського районного суду м. Полтави, та приймаючи до уваги той факт, що мною безпосередньо у даній справі були надані свідчення у якості свідка на захист обвинуваченого, що свідчить про наявність інших обставин, які вплинуть на обєктивність неупередженість розгляду даної справи.

Таким чином, з метою забезпечення безстороннього і обєктивного розгляду вирішення цивільної справи у суді, та з метою запобігання безпідставних звинувачень з боку учасників процесу щодо необєктивності та неупередженості в розгляді вказаної справи та, зважаючи на суть справи та особу відповідача по справі, вважаю за необхідне заявити самовідвід в порядку ч. 1 ст. 23 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 20,23 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

По справі за позовом ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними, стягнення збитків та моральної шкоди заявляю самовідвід.

Справу передати на розгляд іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_4