Справа № 428/6382/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Александрової Н.В.,

при секретарі Голуб Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні власністю, посилаючись на те, що він є власником квартири, що розташована за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 23/94. Окрім нього в даній квартирі також зареєстровані його дружина ОСОБА_2, а також донька ОСОБА_3, однак починаючи з серпня 2013 року вони за вказаною адресою не проживають і відсутні без поважних причин, крім того з серпня 2013 року жодного дня не проживали у вказаній квартирі через припинення шлюбних та сімейних стосунків між ними, оскільки відповідач ОСОБА_2 зібрала свої речі та речі своєї дочки та виїхали до Російської Федерації, де дотепер і мешкають. При цьому вони, як громадяни ОСОБА_4, у Російській Федерації зареєстровані за новим місцем проживання за адресою: Російська Федерація, Ханти-Мансійський автономний округ Югра, м. Нижньовартівськ, вул. Омська, 68/91, що відповідачі чинять перешкоду у користуванні його власністю, а тому вважає, що вони підлягають визнанню такими, що втратили право користування квартирою № 94, що розташована за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 23.

Представник позивача ОСОБА_5 про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, але у судове засідання не зявився, згідно заяви просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, але у судове засідання не зявилась, згідно заяви позовні вимоги визнає, просить розглянути справу у її відсутність.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник майна має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У судовому засіданні встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 18 червня 2012 року, позивач ОСОБА_1 є власником квартири № 94, що розташована за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 23.

Згідно копії домової книги квартири № 94, що розташована за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 23, в квартирі окрім позивача ОСОБА_1 зареєстровано також відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які згідно наведених у позовній заяві обставин та визнаних згідно заяви відповідачем ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, не мешкають в квартирі понад 1 рік.

Крім того, як видно з наданих документів, відповідачі ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 мешкають та зареєстровані в у Російській Федерації за адресою: Ханти-Мансійський автономний округ Югра, м. Нижньовартівськ, вул. Омська, 68/91, та є власниками даної квартири.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 465/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право володіти, користуватись і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Таким чином, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не проживають в квартирі № 94, що розташована за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 23, більш, ніж один рік без поважних причин, позивач ОСОБА_1 є власником даної квартири, а знаходження відповідачів на реєстраційному обліку чинить перешкоди у користуванні та розпорядженні належною йому квартирою, тому їх повинно бути визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 94, що розташована за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 23.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 82, 88, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою № 94, що розташована за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 23.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Александрова