Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/283/14-ц
Провадження № 2/376/142/2014
У х в а л а
"11" лютого 2014 р. року суддя Сквирського районного суду Київської області Клочко В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Ленінської сільської ради Сквирського району Київської про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -
11.02.2014 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовною заявою до Ленінської сільської ради Сквирського району Київської про визнання права власності на майно в порядку спадкування.
Відповідно до ч.2 ст. 3 Конституції України держава взяла на себе обовязок гарантувати забезпечення прав і свобод людини, а у ст. 124 Конституції встановила, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.
Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Незалежно від того, що Конституцією України особі гарантовано право на захист, це не позбавляє особу обовязку дотримуватись порядку звернення до суду, встановленого законом тобто Цивільного процесуального кодексу України виходячи із принципу єдиної процесуальної форми.
Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити : зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав звільнення від доказування. Також, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам встановлених законом. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.
З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач прийняла спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 22.03.2012 року шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Оформити спадщину не має можливості у звязку із втратою правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), у звязку з чим просить визнати право власності на всю спадкову масу ( житловий будинок, земельні ділянки тощо).
Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику в справах про спадкування" (Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. )
Також, суд, звертає увагу, що стаття 5 закону "Про нотаріат" зобов'язує нотаріуса сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 46 вказаного закону нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребувати від фізичних чи юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.
Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дій, повинні бути подані у строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця.
Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.
В матеріалах справи відсутні дані про виконання державним нотаріусом вимог вказаного закону щодо відкладення чи зупинення вчинення нотаріальної дії з метою витребування від учасників правочину документів чи відомостей, необхідних для вчинення нотаріальної дії про яку вони просили.
У звязку з чим, позивачу до позовної заяви необхідно долучити обґрунтовану відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, а не інформаційний лист, який на даний час долучений до справи, оскільки цей лист має інформаційний характер та ніяким чином не обмежує позивача в реалізації його права як спадкоємця.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи спір про право спадкоємця на спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця, відсутній, а підставою для звернення до суду з позовом нею зазначено неможливість одержання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв'язку із втратою державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я спадкодавця.
Новий державний акт на ім'я спадкодавця взамін зіпсованого, втраченого (пошкодженого) видається також спадкоємцю на запит нотаріуса щодо витребування документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, відповідно до ст. 4 Закону України "Про нотаріат".
Відповідно до зазначеної Інструкції організацію робіт з видачі (заміни) державного акта на праві власності на земельну ділянку у разі його втрати (пошкодження) здійснюють Головні управління Державного комітету по земельних ресурсах в містах Києві та Севастополі, управління (відділи) Державного комітету по земельних ресурсах в районах (містах), міські, міжрайонні, міськрайонні управління (відділи) Державного комітету по земельних ресурсах.
Аналогічні положення про видачу дублікату державного акта передбачено і Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року N 43.
Згідно з підпунктом 1.20 пункту 1 глави 2 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5, вчинення нотаріальної дії за участю фізичної особи, предметом якої є об'єкт нерухомого та рухомого майна, здійснюється нотаріусом за наявності оціночної вартості такого майна, проведеної в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2013 року N 231 "Деякі питання проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства".
Враховуючи наведене, при вчиненні нотаріальної дії за участю фізичної особи, предметом якої є об'єкт нерухомого та рухомого майна, нотаріуси перевіряють наявність звіту про оцінку, складеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 4 березня 2013 року N 231 "Деякі питання проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства".
Згідно з пунктом 3 Порядку проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2013 року N 231, визначення оціночної вартості здійснюється суб'єктом оціночної діяльності, який відповідає вимогам, установленим правилами організації системи зовнішнього контролю якості, затвердженими Фондом державного майна (далі - правила організації контролю якості), іншим вимогам законодавства та інформація про якого включена до Державного реєстру оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності.Ззвіт про оцінку є дійсним за умови включення інформації зі звіту про оцінку до Єдиної бази та присвоєння такому звіту реєстраційного номера (пункт 4.2 Порядку ведення єдиної бази звітів про оцінку для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства).
Таким чином, позивачу необхідно надати звіт про оцінку майна, для того, щоб суд міг визначити розмір сплати судового збору.
Окрім того, позивачу необхідно та зазначити докази про те, що на інша спадкова маса (житловий будинок, земельні ділянки) не перебувають під арештом, заставою, не відчужені у встановленому законом порядку, чи відсутні інші спадкоємці черги, або особи, які мають право на обовязкову частку у спадковому майні, докази про прийняття спадщини тощо.
Уточнити правові підстави позову та уточнити з чого виходив позивач визначаючи суму судового збору тощо.
Відповідно до вимог ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу , в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.
Керуючись ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Ленінської сільської ради Сквирського району Київської про визнання права власності на майно в порядку спадкування - залишити без руху.
Для усунення вказаних недоліків надати позивачеві строк до двох днів з дня отримання ним ухвали.
Суддя: ОСОБА_3