АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого Лисичної Н.М.

суддів Баранніка О.П., Колодяжної Н.Є.

при секретарі Гасановій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 вересня 2013 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми завдатку та відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору завдатку дійсним і виселення з домоволодіння ,-

В С Т А Н О В И Л А :

17.08.2012 р. ОСОБА_3 завернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми завдатку та відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_2 звернувся до суду зі зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання договору завдатку дійсним і виселення з домоволодіння.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 вересня 2013 р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_3 239.790-00 (двісті тридцять девять тисяч сімсот девяносто) грн. та 2512,60 грн. судового збору, а всього 242.302 (двісті сорок дві тисячі триста дві) грн. 60 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Виселено ОСОБА_3 з належного ОСОБА_2 житлового будинку. В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та в частині відмови в задоволенні його позовних вимог та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 і відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 на тій підставі, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи,допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає необхідним скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно було встановлено, що 06.02.2012 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено «договір про надання завдатку» (а.с.8), згідно якого (пункт 1.) покупець ОСОБА_2 мав намір продати, а покупець ОСОБА_3 купити житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Шаумяна - 30, у строк до 02 березня 2012 р. за 45.000 доларів США. В момент підписання цього договору покупець передає продавцю 2.000 доларів США завдатку для підтвердження укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна.

В разі невиконання обовязків, зазначених в п.1 Договору з вини Продавця, він зобовязується повернути завдаток Покупцеві згідно ст.. 571 ЦК України і додатково заплатити суму в розмірі завдатку одним платежем, у разі невиконання обовязків, зазначених в п.1 Договору за вини Покупця, завдаток згідно йому не повертається.

Відповідно до ч.1 ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних із нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, тобто договору між сторонами, яким визначено предмет та істотні умови.

Згідно з ч.2 ст.570 ЦК якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до вимог ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, а також те, що договір купівлі-продажу домоволодіння в установленому законом порядку між сторонами укладено не було, суд обґрунтовано зробив висновок, що передані грошові кошти ОСОБА_3 відповідачу є авансом і тому правильно стягнув з ОСОБА_2 на користь позивача 239.790,00 грн. та судові витрати.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання договору завдатку дійсним суд правильно виходив з того, що Правила ст.571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвій ної суми завдатку застосовується в тих випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалене по справі рішення суду є законним і обґрунтованим, тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст..ст.303, 307, 308 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 вересня 2013 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді