Справа № 2604/298/2012
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Катющенко В.П.

при секретарі: Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Чайки Ірини Володимирівни, боржник: ОСОБА_2, стягувач: Публічне акціонерне товариство «КБ «Експобанк» про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Чайка І.В., звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із поданням, в якому просить суд: тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2012 року у справі № 2604/298/2012.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавчий лист № 2604/298/2012 виданий 11 травня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» боргу в сумі 1777496,49 гривень. Старшим державним виконавцем Коровайко О.С. у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 14 червня 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку. У відповідності до вимог Закону боржнику надано строк для самостійного виконання рішення у семиденний термін з моменту отримання постанови. Однак, боржником у строк, наданий для самостійного виконання, рішення не виконано. Відповідно до вимог ст. 27 Закону державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення. Державним виконавцем було вжито заходи примусового виконання рішення, що підтверджують повному вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене у частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши докази по справі, суд приходить наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист № 2604/298/2012, виданий 11 травня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованості у розмірі 1 177 496, 49 гривень.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

14 червня 2012 року державним виконавцем було направлено на адресу боржника постанову про відкриття виконавчого провадження та надано можливість здійснити погашення заборгованості у добровільному порядку.

21 червня 2012 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення 1177496,49 гривень та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_2 лише в межах суми боргу. Вказана постанова була направлена до Київського міського БТІ та УДАІ ГУ МВС України м. Києва для виконання.

23 липня 2012 року державним виконавцем було здійснено відповідний запит до ВРЕВ № 4, Київського міського БТІ, Київського обласного головного управління земельних ресурсів Держкомзему України та АБ при ГУ МВС України в м. Києві, з проханням повідомити про наявність земельних ділянок , домоволодінь, автотранспортних засобів, отримання прибутків та місце реєстрації належних ОСОБА_2 Повторний запит до УДАІ ГУ МВС України м. Києва було здійснено 18 грудня 2012 року.

18 жовтня 2012 року державним виконавцем було здійснено виклик боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, з зобов'язанням з'явитись до державного виконавця: середа з 15-00 до 18-00, п'ятниця з 09-00 до 12-00 годин за адресою: м. Київ, вул. Краківська, 20, кабінет 6/3, для сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. Повторний виклик вказаного змісту було здійснено державним виконавцем 01 лютого 2013 року.

В той же час, дані виклики державного виконавця, направлені боржнику не містять дати, на яку боржник має з'явитись до державного виконавця. Крім того, подання також не містить відомостей про направлення та отримання боржником даних викликів, як і не містить відомостей про направлення та отримання боржником копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

09 листопада 2012 року та 03 грудня 2012 року державним виконавцем були здійснені виходи за адресою: АДРЕСА_2, двері квартири ніхто не відчинив.

В той же час, матеріали подання не містять відомостей, що підтверджують зареєстроване місце проживання боржника саме за адресою, за якою державним виконавцем здійснювалися виходи.

08 лютого 2013 року державним виконавцем було винесено постанову про примусовий привід боржника, якою до ОСОБА_2 застосовано примусовий привід в приміщення ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києві по вул. Краківська, 20 кабінет 6/3 на 15 лютого 2013 року на 15-00 годин.

Відповідно до письмових пояснень гр. ОСОБА_3 від 21 лютого 2013 року, остання повідомила, що знайома з колишніми сусідами квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4 та її сином ОСОБА_2 Приблизно три роки тому ОСОБА_4 продала квартиру № 93 для того, щоб розрахуватися із боргами сина, а сам гр. ОСОБА_2 перебуває в СІЗО нібито по підозрі у вбивстві. Останній раз вона його бачила три роки тому.

Згідно відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 11 жовтня 2013 року № 22020 (И-2013), квартира АДРЕСА_1 на праві власності за ОСОБА_2 не зареєстрована.

Відповідно до відповіді Державної податкової служби України № від 28 січня 2013 року, інформація стосовно боржника ОСОБА_2 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно відповіді № від 08 лютого 2014 року Державної податкової служби України, платників податків з податковим номером НОМЕР_3 на обліку в органах ДПС не перебуває.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців від 04 квітня 2014 року, за ОСОБА_2 зареєстровано на праві власності квартира АДРЕСА_3.

З огляду на викладене, з доданих до подання документів вбачається, що виконавцем не вжито усіх заходів як щодо розшуку боржника так і його майна, при цьому доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон з метою ухилення від сплати боргу, та, які б свідчили, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду, виконавцем не надано.

Враховуючи те, що у відповідності до ст. 4 ЦПК України суд при здійсненні правосуддя захищає права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, у задоволенні подання, яке не ґрунтується на вимогах закону, слід відмовити як у заявленому без достатніх підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 210, 293, 294, 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Чайки Ірини Володимирівни, боржник: ОСОБА_2, стягувач: Публічне акціонерне товариство «КБ «Експобанк» про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: