Справа № 310/1599/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

08 травня 2014 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участю:

державного виконавця Марчевської О.М.,

стягувача ОСОБА_1,

представника боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву головного державного виконавця відділу ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3 про визнання мирової угоди, укладеної між стягувачем ОСОБА_1 і Публічним акціонерним товариством «Бердянськсільмаш»,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про визнання судом мирової угоди, укладеної між стягувачем ОСОБА_1 і Публічним акціонерним товариством «Бердянськсільмаш», яка була укладена ними в процесі виконання рішення суду про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 6788,41грн.

Суду пояснила, що 16.04.2014р. нею винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання судового наказу про стягнення з ПАТ «Бердянськсільмаш» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у сумі 6788,41 грн. 17.04.2014р. сторони уклали мирову угоди і подали заяву про затвердження мирової угоди. Жодних виконавчих дій за цим виконавчим провадженням нею не проводилося.

Представник ПАТ «Бердянськсільмаш» заяву про затвердження мирової угоди підтримує, просить її задовольнити.

Стягувач ОСОБА_1 у судовому засіданні відмовилася від укладення мирової угоди. Просить її не затверджувати.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що мирова угода не може бути визнана судом, оскільки суперечить ЗУ « Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 372 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

За змістом ст.175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову.

Як вбачається із матеріалів справи, мирова угода між стягувачем і боржником укладена на виконання судового наказу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03.03.2014р. про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 6788,41 грн.

Умови мирової угоди, а саме п.4, п.5, п.6, п.7 суперечать один одному та вимогам ст.ст.49,50 ЗУ «Про виконавче провадження».

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, враховуючи відмову стягувача від мирової угоди, суд приходить до висновку, що заява державного виконавця про визнання мирової угоди задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 372 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити головному державному виконавцю відділу ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 у визнанні мирової угоди, укладеної між стягувачем ОСОБА_1 і Публічним акціонерним товариством «Бердянськсільмаш».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4