Справа № 461/8452/13-ц
Провадження № 4-с/461/73/14
УХВАЛА

18.07.2014 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді Юрківа О.Р.

при секретарі Чорненькій К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_1 визнання постанови державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа неправомірною та зобовязання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в суд з скаргою, в якій просить визнати постанову державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 27.06.2013 року про повернення виконавчого документа неправомірною та зобовязати державного виконавця виконати рішення Галицького районного суду м.Львова, постановленого 17 травня 2010 року у справі №2-1327/10.

В обґрунтування скарги покликається на те, що на виконанні у державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 знаходився виконавчий лист №2-1327, виданий Галицьким районним судом м.Львова 01.06.2010 року на підставі рішення суду, постановленого 17.05.2010 року у цивільній справі, яким з Кредитної спілки «Християнська злагода» стягнуто в його користь грошові кошти у сумі 42750 грн.

Проте, 15.07.2013 року отримав оскаржувану постанову державного виконавця від 27.06.2013 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, у звязку з безрезультатністю заходів щодо розшуку майна боржника.

З оскаржуваною постановою державного виконавця не погоджується, оскільки вважає, що ним не виконано всіх необхідних виконавчих дій для виконання рішення суду. Стверджує, що внаслідок цієї бездіяльності не був накладений арешт на грошові кошти позичальників-боржників, не виявлено майна, на яке могло б бути звернено стягнення. Запевнив суд, що виконавчий лист йому не повернуто.

В судовому засіданні скаржник свою скаргу підтримав, давши пояснення, аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просить скаргу задовольнити.

Державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила та у відповідності до вимог ч.2 ст. 386 ЦПК України не уповноважила представника для розгляду даної справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності, на підставі матеріалів справи, письмових заперечень та копій матеріалів зведеного виконавчого провадження, які державний виконавець 16.07.2014 року подала в канцелярію суду.

Так, викладені державним виконавцем доводи у письмових запереченнях зводяться до того, що нею вчинено усі необхідні виконавчі дії, але майно боржника, на яке можливо було звернути стягнення виявлено не було. Просить відмовити у задоволенні скарги.

Суд, вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи, матеріали зведеного виконавчого провадження прийшов до висновку, що скаргу належить задовольнити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м.Львова, постановленого 17.05.2010 року у справі №2-1327/2010 позов ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з Кредитної спілки «Християнська злагода» 42750 грн. заборгованості та 427,50 грн. судового збору.

Рішення суду не оскаржене та вступило в законну силу.

На підставі вказаного рішення суду, 01.06.2010 року Галицьким районним судом м.Львова видано стягувачу виконавчий лист.

Оскаржуваною постановою державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 27.06.2013 року (ВП №35247497) повернуто виконавчий лист №2-1327/10, виданий 01.06.2010 року Галицьким районним судом м.Львова, оскільки вжиті державним виконавцем заходи, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», щодо розшуку майна боржника виявились безрезультатними.

Крім того, в постанові вказано, що у відповідності до вимог ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 4.5.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, майно виявлене при виконанні ухвали Залізничного районного суду м.Львова №6-213, виданої 13.07.2010 року, яка постановлена у порядку ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження, передано стягувачу.

Суд погоджується й приймає до уваги доводи скаржника про те, що оскаржувана постанова державного виконавця неправомірна, з наступних встановлених судом обставин.

Частиною 5 статті 124 Конституції України визначено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа.

Статтею 30 зазначеного Закону визначено, що державний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, статтею 11 даного Закону, передбачений обовязок державного виконавця вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Так, державний виконавець Шелінська Ю.А. в підтвердження своїх заперечень щодо вжиття нею усіх заходів примусового виконання рішення надала суду матеріали зведеного виконавчого провадження, згідно з якими, як вона стверджує, 14.11.2012 року нею винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а постановою від 23.11.2012 року приєднано виконавче провадження до зведеного виконавчого провадження ВП №30960586, згідно якого боржником виступає КС «Християнська злагода».

Проте, такі доводи державного виконавця не витримують критики суду, оскільки згідно з наданих нею копій постанов, 14.11.2012 року було відкрито виконавче провадження, а 23.11.2012 року таке обєднано із зведеним виконавчим провадженням, де стягувачем є громадянин ОСОБА_4 за виконавчим листом №0907/8435/2011, виданим 13.09.2012 року Івано-Франківським міським судом, а не ОСОБА_3.

Більше того, твердження державного виконавця про вжиття усіх заходів з примусового виконання виконавчого документа, не заслуговують на увагу суду, оскільки надані суду матеріали не містять жодного доказу, який би дозволив суду прийти до однозначного висновку, що конкретно за виконавчим листом №2-1327/10, виданим 01.06.2010 року Галицьким районним судом м.Львова стягувачу ОСОБА_3 державним виконавцем вчинено будь-яку іншу виконавчу дію, крім повернення виконавчого документа стягувачеві.

Разом з тим, у відповідності до вимог частини 4 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» оскаржувана постанова державного виконавця не мотивована, державним виконавцем не зазначено, які виконавчі дії ним вчинено для того, щоб можна було встановити, що ці дії виявились безрезультатними.

Не мотивовано державним виконавцем і посилання, викладені в оскаржуваній постанові щодо того, яке конкретно майно було виявлено, і котрому власне стягувачу передано.

З огляду на наведене, суд прийшов до переконання, що доводи скаржника, викладені у скарзі знайшли своє повне ствердження у судовому засіданні, підтверджені наявними у матеріалах справи доказами та доведено її обґрунтованість, відтак скаргу належить задовольнити та у відповідності до вимог ч.2 ст.387 ЦПК України зобовязати державного виконавця поновити його порушені права.

Крім того, за правилами ст. 388 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом скарги покладаються на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Керуючись ст.ст. 387-399 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати постанову державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.06.2013 року ВП №35247497, неправомірною.

Зобовязати державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 відновити виконавче провадження ВП №35247497 з примусового виконання виконавчого листа №2- 1327/10.

Стягнути з Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції в користь держави 121,80 грн. судового збору.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Р.Юрків