Провадження № 2/755/2612/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач 07 листопада 2013 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів посилаючись на те, що 30.07.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що відповідач надавав позивачу кошти на утримання доньки. Позивач з карткового рахунку відповідача зняла 80 000 грн. в рахунок сплати аліментів на утримання дитини. Позивач веде аморальний спосіб життя та не займається вихованням дитини. Неповнолітня ОСОБА_3 зареєстрована та проживає за адресою свого батька ОСОБА_2, позивач же за цією адресою не проживає.

Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 30 липня 2008 року зареєстрували шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).

В судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що на даний час неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_1 В період часу з 2012 року по серпень 2013 року неповнолітня ОСОБА_3 тимчасово проживала зі своєю бабусею ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.58).

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Часиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_2 з 10.04.2006 року працює в ПрАТ «ТММ-Енергобуд» майстром по ремонту в службі головного енергетика. Даний факт також підтверджується характеристикою ОСОБА_2 (а.с.35) та табелями обліку використання робочого часу (а.с.63-80).

Заперечуючи проти позову відповідач наполягав на тому, що позивач з його карткового рахунку систематично знімала грошові кошти на загальну суму 80 000 грн., за усною домовленістю між ними дані грошові кошти мали призначатись на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, але позивач використовувала їх не за призначенням.

Виписка з карткового рахунку ОСОБА_2 (а.с.59-62) не є належним доказом, який міг би підтвердити факт надання відповідачем коштів позивачу на утримання неповнолітньої доньки, оскільки вказана виписка не підтверджує той факт, що грошові кошти знімались саме ОСОБА_1 як грошові кошти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач не заперечувала, що дійсно вона знімала з карткового рахунку грошові кошти, оскільки вони перебували в зареєстрованому шлюбі дані грошові кошти в сумі 80 000 грн. нею були використані на потреби сім'ї.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, відповідачем та його представником в судове засідання не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач надавав грошові кошти на утримання неповнолітньої дитини, та доказів, які суд міг би врахувати при визначенні розміру аліментів, а тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази, крім тих, що є в матеріалах цивільної справи.

Враховуючи те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-184 СК України, ст. 10, 57, 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, уродженця міста Києва, працюючого в ПрАТ «ТММ-Енергобуд», аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 зі всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 07.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в 229 грн. 40 коп. в дохід держави.

В частині стягнення аліментів за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н. О. Яровенко