АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4646/14 Справа № 171/2313/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року м. Дніпропетровськ

24 червня 2014 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.

суддів: Михайловської С.Ю., Пономарь З.М.,

при секретарі Безверхому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона є власником гаража №13/3 по вул. Залізнична у м. Зеленодольську Апостолівського району Дніпропетровської області; відповідач незаконно заволодів даним гаражем, встановив замки на ворота, перешкоджає її доступу до вказаного нерухомого майна, чим чинить перешкоди у здійсненні права власності. Тому, згідно уточнених позовних вимог, позивачка просила суд усунути перешкоди з боку ОСОБА_2 у здійсненні права володіння, користування і розпорядження ОСОБА_3 її майном гаражем №13/3 по вул. Залізнична у м. Зеленодольську Апостолівського району Дніпропетровської області, право власності на який підтверджене свідоцтвом на право власності на нерухоме майно серії САС №508139 від 24 квітня 2010 року; витре6увати з незаконного володіння ОСОБА_2 вказаний гараж, заборонити ОСОБА_2 користуватись гаражем та зобов'язати не чинити перешкод у користуванні гаражем ОСОБА_3

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2014 року позовні вимоги задоволені, усунуто перешкоди з боку ОСОБА_2 у здійсненні права володіння, користування і розпорядження ОСОБА_3 її майном гаражем №13/3 по вул. Залізнична у м. Зеленодольську Апостолівського району Дніпропетровської області, право власності на який підтверджене свідоцтвом на право власності на нерухоме майно серії САС №508139 від 24 квітня 2010 року. Вирішено витре6увати з незаконного володіння ОСОБА_2 вказаний гараж, заборонити ОСОБА_2 користуватись гаражем та зобов'язати не чинити перешкод у користуванні гаражем ОСОБА_3 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 443,93 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом відповідач повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, що стверджується поштовим повідомленнями про вчасне, 13.06.2014 року, отримання повістки ОСОБА_2 Причини неявки у судове засідання відповідачем не повідомлені, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надане.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 19.08.2009 року, що стверджується копією відповідного свідоцтва (а.с.54).

Після розірвання шлюбу сторін, 17.02.2010 року рішенням виконавчого комітету Зеленодольської міської ради за №27-2.3 позивачці надано дозвіл на будівництво індивідуального гаражу в ГБК «Моноліт-1» по вул. Залізнична у м. Зеленодольську Апостолівського району Дніпропетровської області (а.с. 11).

За зверненням позивачки, рішенням виконавчого комітету Зеленодольської міської ради від 17.02.2010 року №31-2.3 вказаному гаражу надано поштову адресу - №13/3 по вул. Залізнична у м. Зеленодольську (а.с.10).

15.03.2010 року на ім»я позивачки було виготовлено технічний паспорт на спірний гараж (а.с. 13 -15).

На підставі рішення виконкому Зеленодольської міської ради від 21.04.2010 року №74-2.3 та згідно свідоцтва про право приватної власності від 27.04.2010 року гараж №13/3 по вул. Залізнична у м. Зеленодольську є приватною власністю позивачки. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухому майно, відомості про право власності позивачки на зазначений гараж були внесені до відповідного реєстру 27.04.2010 року (а.с.12).

У судовому засіданні в суді першої інстанції відповідачем ОСОБА_2 визнано факт користування ним гаражем №13/3 по вул. Залізнична у м. Зеленодольську та визнано факт оформлення на позивачку права власності на вказаний гараж, що стверджується журналами судових засідань та звукозаписом процесів.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, зважаючи на встановлення факту безпідставного користування відповідачем спірним гаражем всупереч волі позивачки, яка є власником даного майна, місцевий суд дійшов правильного висновку про порушення відповідачем права власності позивачки стосовно вказаного нерухомого майна та ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Твердження апелянта про те, що гараж №13/3 по вул. Залізнична у м. Зеленодольську було побудовано під час шлюбу з позивачкою є безпідставними та спростовуються наведеними вище рішеннями виконкому місцевої ради та правовстановлюючими документами на гараж.

Посилання відповідача на рішення Зеленодольської міської ради №786/20-1.2 за 2010 рік про надання йому, ОСОБА_2, дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування індивідуального гаража в районі вул. Енергетична (біля будівлі №13-б) в м. Зеленодольську не спростовують викладених вище висновків суду про наявність підстав для задоволення позову, оскільки апелянтом не доведено, що зазначене рішення міської ради стосується саме гаражу №13/3 по вул. Залізнична у м. Зеленодольську. Більше того, рішення міської ради №786/20-1.2 було винесено у 2010 році, тобто після розірвання шлюбу сторін.

Посилання апелянта на звернення позивачки у жовтні 2009 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з позовом про поділ подружнього майна та, зокрема, гаража - також не спростовують правильність висновків місцевого суду, оскільки під час розгляду справи за №2-190/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розділ майна подружжя не було встановлено адресу або технічні характеристики спірного гаража, у визнанні за позивачкою права власності на частину гаража було відмовлено, що стверджується рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2010 року у вказаній справі.

Крім того, колегія зауважує, що відповідачем, у передбаченому діючим законодавством порядку, право власності позивачки на гараж №13/3 по вул. Залізнична у м. Зеленодольську не оспорене. Відповідач не позбавлений можливості звернення до суду з відповідним позовом на захист своїх прав та законних інтересів.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, зважаючи на положення ст.ст. 88, 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді