АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження№ 22-ц-/790/6329/14 Головуючий І інстанції: Лазюк С.В.
Категорія: договірні Доповідач:ОСОБА_1

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Івах А.П.,

суддів Пшенічної Л.В., Сащенка І.С.,

при секретарі Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція організація відпочинку твій відпочинок» на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2013 року по справ за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція організація відпочинку твій відпочинок» про стягнення заборгованості, виселення та зобовязання звільнити та повернути приміщення,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ТОВ «Агенція організація відпочинку твій відпочинок» про стягнення заборгованості з орендної плати, виселення та зобовязання звільнити та повернути приміщення.

Зазначала, що з 01 січня 2012 року за договором вона передала в оренду відповідачеві нежитлові приміщення літ. 35-1, 35-2, 35-4, 35-5, 35-15, розташовані на першому поверсі будинку № 3-А по вул. Анрі Барбюса, загальною площею 37,7 кв. м. Розмір з тим, указана сума була внесена відповідачем лише за три місяці: січень, лютий, березень 2012 року. У звязку із порушенням відповідачем умов договору щодо плати за оренду, 17 серпня 2012 року вона направила повідомлення на адресу ТОВ «Агенція організація відпочинку твій відпочинок» про відмову від договору на підставі ст. 782 ЦК України, яка була отримана відповідачем 22 серпня 2012 року. Факт розірвання договору оренди підтверджено й додатковою угодою, укладеною між ними 12 вересня 2012 року. За положеннями п. 10.3. договору оренди, за прострочення виконання орендарем зобовязань щодо внесення орендних платежів стягується пеня у розмірі 0,5 % від суми боргу за кожен день прострочення.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 просила стягнути заборгованість із орендної плати за період із квітня по серпень 2012 року у розмірі 2 572 грн; 5 311, 18 грн. пені за прострочення виконання зобовязань щодо внесення орендних платежів відповідно до п. 10.3. договору оренди; три проценти річних у розмірі 87,31 грн. та 14 960,06 грн. неустойки за прострочення виконання обовязку щодо повернення обєктів оренди відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України; зобовязати відповідача звільнити приміщення, повернути їй та виселити ТОВ «Агенція організація відпочинку твій відпочинок» зі спірних обєктів.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2013 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Агенція організація відпочинку твій відпочинок» на користь ОСОБА_2 заборгованості з орендної плати у розмірі 2 572 грн.; 5 311,18 грн. пені за прострочення виконання зобовязань щодо внесення орендних платежів, три проценти річних, у розмірі 87,31 грн. та 14 960,06 грн. неустойки за прострочення виконання обовязку щодо повернення обєктів оренди. Зобовязано ТОВ «Агенція організація відпочинку твій відпочинок» забрати своє майно, звільнити та повернути ОСОБА_2 приміщення літ. 35-1, 35-2, 35-4, 35-5, 35-15, розташовані на першому поверсі будинку № 3-А по вул. Анрі Барбюса. В іншій частині вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 06 лютого 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову у позові.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 липня 2014 року за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 рішення апеляційного суду Харківської області від 06 лютого 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ТОВ «Агенція організація відпочинку твій відпочинок» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказують на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, доводи апеляційної скарги та матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Розглядом справи достеменно встановлено, що 01 січня 2012 року, як випливає зі змісту договору, належним виконанням зобовязання щодо оплати користування обєктів оренди є внесення орендного платежу наперед кожного місяця, за яким здійснюється оплата, або на будь-який більший строк, але у розмірі, який встановлено п. 5.1. договору (550 грн. за кожен місяць наперед). Оплата за попередні періоди здійснення орендних платежів є порушенням строку й порядку оплати оренди, у звязку із чим з моменту настання строку внесення чергового платежу виникає прострочення орендаря.

За умовами п.5 вказаного договору було визначено порядок та період здійснення орендних платежів це є календарний місяць, не пізніше пятого числа якого орендар зобовязується вносити орендну плату 550грн. (а.с. 10-13 т.с. І).

Згідно видаткового касового ордера ТОВ «Агенція організації відпочинку твій відпочинок» від 20 січня 2012 року, ідентифікаційний , ОСОБА_2 одержала суму у розмірі 1402,50грн. за оренду приміщення за січень березень 2012 року, згідно угоди б/н від 01 січня 2012 року, про що свідчить особистий підпис одержувача ОСОБА_2 та керівника і бухгалтера товариства в одній особі ОСОБА_3 (а.с. 15, 100 т.с. І).

ОСОБА_2 у серпні 2012 року з посиланням на невиконання умов договору оренди щодо сплати орендної плати направила на імя генерального директора ТОВ «Агенція організації відпочинку твій відпочинок» ОСОБА_3 повідомлення про відмову від договору на підставі ст.. 782 ЦК України у звязку із простроченням орендної плати.

Вказану кореспонденцію ОСОБА_3 отримав 22 серпня 2012 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 17-20 т.с. І)

12 вересня 2012 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору оренди, в якій останні погодили вважати договір оренди нежитлового приміщення розірваним з 22 серпня 2012 року у звязку із неналежним виконанням зобовязання щодо оплати оренди; встановили кінцевий строк повернення орендованого приміщення - до 12 вересня 2012 року; визначили розмір заборгованості за орендними платежами за період із 01 квітня 2012 року по 22 серпня 2012 року у розмірі 2572грн. (а.с. 190 т.с. 1), оригінал вказаної угоди було досліджено в ході апеляційного розгляду справи.

Додаткова угода від 12 вересня 2012 року як на момент розгляду справи судом першої інстанції так і на цей час є чинною.

Посилання представника відповідача на той факт, що додаткова угода була укладена під тиском позивача, належними та допустимими доказами не підтверджена.

За положеннями Глави 5 «Докази» ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування;

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування;

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом;

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, наявні у справі акти від 30 квітня 2012 року, 31 травня 2012 року та 30 червня 2012 року (а.с. 113-115 т.с. І) не можна вважати належним та допустимими доказами на підтвердження проведення товариством орендної плати.

На виконання вимог процесуального закону відповідачем не надано доказів, у розумінні ст..ст. 57-60 ЦПК України, на підтвердження виконання умов договору оренди від 01 січня 2012 року, передбачених п. 5 щодо здійснення орендних платежів за квітень, травень, червень 2012 року. Видатковий ордер від 18 липня 2012 року на суму 1402грн. 50 коп. не містить підпису отримувача орендної плати (а.с.103 т.с. І), а містить лише підписи ОСОБА_3

Висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по несплаті орендної плати за період із квітня 2012 року по серпень 2012 року, пені за прострочення виконання зобовязань щодо сплати орендних платежів та трьох процентів річних є таким, що відповідає вимогам ст..ст. 57, 58, 59, 60, 64 ЦПК України, вимогам ч.1 ст. 530, ч.1 ст. 612, ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей час.

Невиконання зобовязання у встановлений договором строк є простроченням боржника (ч. 1 ст. 612 ЦК України) та є підставою для нарахування неустойки (ст. 611 ЦК України).

За положеннями п. 10.3. договору оренди від 1 січня 2012 року, за прострочення виконання орендарем зобовязань щодо внесення орендних платежів стягується пеня у розмірі 0, 5 % від суми боргу за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Як випливає зі змісту договору, належним виконанням зобовязання щодо оплати користування обєктом оренди є внесення орендного платежу наперед кожного місяця, за який здійснюється оплата, або на будь-який більший строк, але у розмірі, який встановлено п. 5.1. договору (550 грн. за кожен місяць наперед). Оплата за попередні періоди здійснення орендних платежів є порушенням строку й порядку оплати оренди, у звязку із чим з моменту настання строку внесення чергового платежу виникає прострочення орендаря.

Отже, судова колегія вважає, що рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості орендної плати у розмірі 2572грн.; пені за прострочення виконання зобовязань щодо внесення орендних платежів 5311грн. 18 коп.; трьох процентів річних у розмірі 87грн. 31 коп. є таким, що відповідає нормам ст..ст. 213, 214 ЦПК України, суд, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Щодо позовних вимог про стягнення неустойки за прострочення виконання обовязку щодо повернення обєкта оренди та зобовязання відповідача звільнити приміщення, то суд дійшов правильного висновку щодо їх обґрунтованості.

Так, відповідно до вимог ст.. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з у рахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обовязку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Після укладення договору оренди нежитлового приміщення, власником якого є ОСОБА_2 на підставі договору дарування Р№602 від 27 січня 2004 року (а.с. 32 т.с. 2), між сторонами угоди був складений акт прийому-передачі майна за договором оренди нежитлового приміщення від 01січня 2012 року (а.с. 13 т.с. І), відповідно якому ОСОБА_2 передала в оренду, а ТОВ «Агенція організації відпочинку твій відпочинок», в особі генерального директора ОСОБА_3, прийняв майно.

Згідно умов договору оренди, відображених у п. 9 в строк 15 днів з дня припинення чи розірвання даного договору орендар зобовязаний повернути орендодавцю орендоване приміщення, що оформлюється підписанням акту прийому-передачі. Протягом строку, передбаченого п.п. 9.1. даного договору орендар зобовязаний звільнити орендоване приміщення та підготувати обєкт оренди до передачі орендодавцю. Під час підписання акту прийому-передачі орендар передає орендодавцю ключі від орендованого приміщення.

Матеріали справи не містять такого акту.

То ж суд першої інстанції правильно застосував вимоги ст.. 785 ЦК України.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Приймаючи до уваги, що розмір неустойки за прострочення виконання обовязку щодо повернення обєкта оренди у сумі 14960грн. 06 коп. є значно більшим від боргового зобовязання (разом із нарахованою сумою пені та трьома процентами річних), судова колегія з урахуванням положень ст.. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст. 10 ЦПК України щодо обовязку сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне до спірних правовідносин у цій частині застосувати норму ч.3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки з 14960грн. 06 коп. до 7000грн.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга ТОВ «Агенція організації відпочинку твій відпочинок» підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ТОВ «Агенція організації відпочинку твій відпочинок» задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2013 року змінити: зменшити розмір неустойки за прострочення повернення орендованого майна з 14960грн. 06 коп. до 7000грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -