Сквирський районний суд Київської області
Справа № 1022/3463/2012
Провадження № 2/376/199/2014
"14" липня 2014 р. Сквирський районний суд Київської області
у складі: головуючого судді - Клочко В.М.,
при секретарі судових засідань - Галюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільно нажитого майна подружжя,
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 74 622,5 грн. грошової компенсації за 1/2 частку вартості об'єктів спільної сумісної власності.
В обґрунтування позивних вимог позивачем було зазначено, що у липні 2006 року в м. Києві вона познайомилась з відповідачем ОСОБА_3. З вересня 2006 року вони стали проживати разом у м. Славутич Київської області.
08.09.2007 року вони за спільні кошти придбали житловий будинок за АДРЕСА_1..
03.04.2009 року зареєстрували шлюб.
За час сумісного проживання вони разом зробили капітальний ремонт у житловому будинку у результаті чого вартість житлового будинку значно збільшилась та придбали необхідні речі для проживання в ньому, зазначені вище.
В подальшому сімейне життя не склалося через постійні суперечки та скандали і рішенням Сквирського районного суду Київської області від 11.05.2012 року шлюб між нею та ОСОБА_3 було розірвано. На даний час ОСОБА_3 вигнав її із житлового будинку та в добровільному порядку не бажає здійснити розподіл спільного сумісного майна подружжя.
У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені вище обставини та просили ухвалити рішення по суті позовних вимог.
Відповідач та його представник у судове засідання не з'явились повторно, про його дату, час та місце повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, із заявами про розгляд справи за їх відсутності не зверталися.
Зважаючи на викладене, врахувавши думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за позовом ОСОБА_2 за відсутності відповідача та його представника, на підставі даних матеріалів справи.
Заслухавши позивача та її представника, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню зважаючи на відсутність відповідача та його представника та відсутність письмових заперечень і доказів на їх підтвердження, суд при вирішенні справи приймає до уваги ті обставини, на які посилається позивач, та докази, що надані на їх підтвердження.
Судом встановлено, що з 2006 року сторони проживали однією сім'єю та 03.04.2009 року зареєстрували шлюб, що стверджується показами позивача, довідками виданими Тхорівською сільською радою Сквирського району Київської області, які містяться в матеріалах справи, з яких вбачається, що ОСОБА_2 з вересня 2007 року, не постійно, проживала в АДРЕСА_1 та свідоцтвом про шлюб.
08.09.2007 року згідно договорів купівлі продажу нерухомого майна вбачається, що відповідач ОСОБА_3 придбав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та дві земельні ділянки, які розташовані в АДРЕСА_1.
15.11.2007 року відповідач ОСОБА_3 продав квартиру за АДРЕСА_2.
За час спільного проживання сторони,для облаштування сімейного життя сторони придбали вище зазначене нерухоме майно.
11.05.2012 року згідно рішення Сквирського районного суду Київської області шлюб між сторонами по справі було розірвано.
Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Статтею 61 ЦК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.
Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.
За змістом статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка та інші обставини, що мають істотне значення.
Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі,
майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Керуючись ст. 4, 6, 15, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
ст. 60-62, 69, 70, 71, 74 СК України суд,
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільно нажитого майна подружжя задовольнити в повному обсязі.
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в період з 2006 року по 2012 рік до розірвання шлюбу однією сім'єю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 74 622,5 грн. грошової компенсації за 1/2 частку вартості об'єктів спільної сумісної власності.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя :