Справа № 521/6125/14-ц
Провадження №2/521/4604/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року Малиновський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого - судді Роїк Д.Я.,

при секретарі судового засідання - Гречко І.О.,

представника позивача за довіреністю - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2014 року ОСОБА_3 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги позивачкою в межах предмету спору змінювалися, щодо переліку та порядку поділу спільного майна подружжя, придбаного під час шлюбу. Позивачка звернулася до суду із уточненнями до позовної заяви, в яких просила здійснити поділ сумісно нажитого майна в період шлюбу між нею та відповідачем; визнати за нею право приватної власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 жовтня 1999 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Перебуваючи у шлюбних правовідносинах, сторони набули право власності на квартиру АДРЕСА_1.

05 лютого 2014 року шлюб між сторонами було розірвано, проте питання про поділ спільно нажитого майна подружжя вирішено не було.

У зв'язку з вищевикладеним, позивачкою були заявлені вимоги відносно розподілу спільно нажитого в шлюбі майна та визнання за нею права власності на 1/2 частку зазначеної квартири.

Представник позивача за довіреністю - ОСОБА_1 у судовому засіданні, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та в уточненнях до позовної заяви, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти поділу спільного майна подружжя у вигляді зазначеної квартири.

Вислухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, які розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 15 жовтня 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений та зареєстрований шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Київської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради, про що був зроблений актовий запис № 827.

05 червня 2002 року було придбано квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за № 2554.

05 лютого 2014 року рішенням Київського районного суду м. Одеси шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

Згідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України вищевказані обставини були визнані сторонами в судовому засіданні, а тому підтвердженню не підлягають.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

У відповідності до ст.68 Сімейного кодексу України, припинення шлюбу не припиняє право спільної власності на майно, надбане під час шлюбу.

Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Також вони мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Приписами ст.ст. 70, 71 СК України встановлено, що у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, частки майна подружжя є рівними, якщо інше не визначено домовленістю або шлюбним договором.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 слід задовольнити й поділити спільне майно подружжя та визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 57, 60, 61, 65, 68, 69, 70, 71 СК України, суд -

ВИРІШІВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити в повному обсязі.

Поділити майно, набуте ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в період перебування у шлюбі, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка складається з двох кімнат, загальною площею 45,8 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1) право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, яка складається з двох кімнат, загальною площею 45,8 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2) право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, яка складається з двох кімнат, загальною площею 45,8 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня його проголошення подається апеляційна скарга. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: