Провадження №2-5180/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши заяву Будинкоуправління №12 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про забезпечення позову до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Солом'янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом Будинкоуправління №12 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

14.10.2014 до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій останній просить накласти арешт на майно належне на праві власності відповідачу ОСОБА_1, а саме, квартиру АДРЕСА_1 посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у проваджені якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В зв'язку з цим сторони та інші особи, які беруть участь у справі, судом не викликалися та не повідомлялися про розгляд заяви про забезпечення позову.

Як визначено ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

В силу положень ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно матеріалів справи позивач просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 13178,49 грн. 3% річних в сумі 395,35 грн., всього - 13573,84 грн.

Частиною третьою ст. 152 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд розглядаючи заяву, має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, данні про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Вбачається, що доказів на підтвердження того, що розмір заявлених позовних вимог є співмірним вартості майна, на яке позивач просить накласти арешт, останнім не надано.

З огляду на наведене, виходячи з засад розумності та справедливості, положень ч.3 ст. 152 ЦПК України, суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки знаходить вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, неспівмірним із заявленими вимогами.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Будинкоуправління №12 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про забезпечення позову до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя