АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7316/14 Справа № 206/2229/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Чубуков О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року м. Дніпропетровськ

21 серпня 2014 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Чубукова О.П.

суддів: Конкової Н.О., Максюти Ж.І.

при секретарі: Видюковій Ю.С.

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 6 травня 2014 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого - державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, передачу виконавчого провадження до виконавчої служби за місцезнаходженням боржника та його майна, скасування постанови про стягнення виконавчого збору та арешту коштів на банківському рахунку,

ВСТАНОВИЛА:

11.04.2014р. ОСОБА_2 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на дії старшого державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, передачу виконавчого провадження до виконавчої служби за місцезнаходженням боржника та його майна, скасування постанови про стягнення виконавчого збору та арешту коштів на банківському рахунку.

Скаржник посилалася на те, що у провадженні Державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист №206/5007, виданий 27.01.2014р. Самарським районним судом, на підставі якого постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 борг в сумі 437901,10 грн. Про відкриття даного виконавчого провадження вона дізналася лише 18 березня 2014р. після того, як не змогла скористатися аліментами, що сплачує її колишній чоловік на утримання двох дітей. 18 березня 2014 р. вона ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження, про що в цей день залишила заяву на ознайомлення та заяву про можливість поновлення термінів на добровільне вирішення питання. Листів з виконавчої служби з Постановою про відкриття провадження по справі та інших постанов поштою вона не отримувала ні на адресу реєстрації, ні на фактичну адресу поживання. 7.02.2014 р. видано Постанову про арешт спільного майна її сім*ї та оголошення заборони на його відчуження. Далі 14.02.2014р. державним виконавцем видано Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 43790,11грн., з причин начебто її відмови добровільно виконувати рішення суду. З березня 2014р. видано три постанови про арешт коштів боржника та примусове виконання. Таким чином порушені не лише її права, як матері двох дітей, що одна їх виховує та утримує, а також порушені права її дітей щодо отримання ними належних аліментів від батька.

Просила витребувати матеріали провадження ВП № 41891100 відкритого державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3,визнати дії Державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 неправомірними і зобов*язати його усунути недоліки, передати справу на виконавче провадження до Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відмінити постанову про стягнення з неї виконавчого збору в розмірі 43790,11 ,грн. Відмінити постанову про арешт коштів на її картковому рахунку для зарахування аліментів на двох дітей, відкритому в ПАТ Приватбанк, ІПН 260911424.

Зупинити виконавче провадження по справі 206/5007 до отримання рішення суду касаційної інстанції.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 6 травня 2014 року скаргу Задоволено частково. Скасовано постанову про арешт коштів боржника від 3.03.2014 року старшого державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП № 41891100, які знаходяться на рахунку в ПАТ КБ "ПриватБанк" №4149437******54 на ім*я ОСОБА_2 (і.п.н. НОМЕР_1) в частині коштів, які надходять за призначенням перерахування аліментів.

* Скасовано постанову про стягнення з боржника ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 43790,11 грн. від 14.02.2014 року старшого державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП № 41891100.

У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ставить питання про скасування ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 6 травня 2014 року і про ухвалення нового рішення , яким у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа, виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська 27.01.2014 р. (а.4-5), державним виконавцем було відкрите виконавче провадження 7.02.2014 року (а.с.6).

7 лютого 2014р. також була винесена постанова про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони його відчуження (а.с.7).

З березня 2014р. старшим державним виконавцем Макушевим Євгенієм Петровичем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби

Дніпропетровського міського управління юстиції винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_2 (а.с.8).

Із заяви вбачається, що 18 березня 2014р. ОСОБА_2 зверталася до відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ про призупинення виконання провадження щодо стягнеіійя з неї на користь Заремби грошових коштів згідно виконавчого листа №206/5007 від 27.01.2014р. до закінчення розгляду справи у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ (а.с.24-25).

Згідно постанови про відкладення проведення виконавчих дій від 18.03.2014р. старшим державним виконавцем Макушевим Є.П. Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було відкладено провадження виконавчих дій з примусового виконання до 1.04.2014р. (а.с.26).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 березня 2014р. клопотання ОСОБА_2 про зупинення виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2014р. задоволено. Зупинено виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2014р. до закінчення касаційного провадження (а.с.32).

Згідно вимог ст.82 Закону України "Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби» можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Відповідно до статті 19 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувана або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Згідно статті 20 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Із матеріалів справи убачається, що боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_2 дійсно зареєстрована у Самарському районі м.Дніпропетровська, стягувач ОСОБА_4 у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська, де і було відкрито виконавче провадження за вибором стягувана.

Частково задовольняючи скаргу скаржника, суд першої інстанції обґрунтовано посилався на те, що заявник не оскаржує і не просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, у разі проведення дій, спрямованих на встановлення наявності майна боржника, такого не буде виявлено в районі виконання, виконавче провадження передається до органу державної виконавчої служби за місцем проживання боржника або знаходження його майна. З огляду на те, що у теперішній час за ухвалою судді ВССУ виконавче провадження зупинено, до його відновлення неможливо здійснювати з ним будь-які дії, в тому числі передавати до іншого підрозділу державної виконавчої служби, в зв*язку з чим, у теперішній час вимога про передачу виконавчого провадження на виконання до Самарського ВДВС задоволенню не підлягає.

Статтею 28 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання

боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Оскільки заявнику не було відомо і органом виконавчої служби не надано жодних доказів вручення чи направлення їй постанов про відкриття та про стягнення виконавчого збору, тому строк оскарження постанови про стягнення виконавчого збору не є пропущеним. Тому ОСОБА_2 не було відомо про відкриття виконавчого провадження і постанова про стягнення виконавчого збору винесена передчасно, у зв*язку з чим суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вказана постанова підлягає скасуванню.

Згідно вимог статті 57 ЗУ "Про виконавче провадження"арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Заявником ОСОБА_2 надано довідку про рух коштів на рахунку в ПАТ КБ ' "ПриватБанк" №4149437******54 на ім.*я ОСОБА_2 (і.п.н. НОМЕР_1), по якому за період з 05.07.2013 року по 11.03.14 р. здійснено зарахування коштів в розмірі близько двох тисяч гривень щомісяця за призначенням "перерахування аліментів", тобто ці грошові кошти призначені не ОСОБА_2, а дітям, які знаходяться на її утриманні, тому арешту не підлягають.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно частково задовольнив скаргу скаржника і скасував постанову про арешт коштів боржника від 3.03.2014 року старшого державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП № 41891100, які знаходяться на рахунку в ПАТ КБ "ПриватБанк" №4149437******54 на ім*я ОСОБА_2 (і.п.н. НОМЕР_1) в частині коштів, які надходять за призначенням перерахування аліментів.

Також обґрунтовано суд першої інстанції скасував постанову про стягнення з боржника^ ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 43790,11 грн. від 14.02.2Ц14 року старшого державного виконавця Красногвардійського відділу державної . виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП № 41891100 та відмовив у задоволенні решти вимог скарги.

Ухвала суду відповідає вимогам норм матеріального, процесуального права, встановленим обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є необгрунтованими, протирічать встановленим обставинам справи, законодавству, яке регулює спірні правовідносини.

Інші доводи скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду, протирічать матеріалам справи, не є суттєвими для правильного вирішення справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін,

обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст., ст. 209,311 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відхилити.

Ухвалу Самарського районного суду у м. Дніпропетровську від 6 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, можебути оскаржена в касаційному порядкупротягом двадцяти днів.

Судді: