У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л.А, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ БАНК» про визнання кредитного договору недійсним, суддя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати недійсним Договір про іпотечний кредит № 2.07081457 від 02 серпня 2007 року, укладений між ним та відповідачем.

23 грудня 2014 року представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: заборонити ПАТ «Платинум Банк» нараховувати штраф та пеню ОСОБА_1 за договором про іпотечний кредит № 2.07081457 від 02 серпня 2007 року.

Дослідивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні останньої, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Підстави забезпечення позову врегульовано ст.151 ЦПК України.

З точки зору ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову застосовується, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Ч.2 ст.151 ЦПК України встановлено, що однією з причин, в зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

Так, предметом спору сторін є вимога позивача про визнання недійсним Договору про іпотечний кредит в зв'язку з його невідповідністю вимогам Закону України « Про захист прав споживачів» щодо його несправедливих та дискримінаційних умов, надання значних переваг відповідачу, як кредитору, та одночасне встановлення жорстких прав та обов'язків, а також відповідальності його, як позичальника.

Відповідно до п.п.1,4 постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Звертаючись до суду, позивач просить забезпечити позов шляхом заборони ПАТ "Платинум Банк" нараховувати штраф та пеню за Договором про іпотечний кредит до моменту вирішення спору судом.

Так, зі змісту заяви про вжиття заходів забезпечення позову не вбачається, які саме обставини вказують на можливість невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також яким саме чином виконання умов укладеного між сторонами договору з боку банку, як кредитора, а також визначеної законом обов'язковості умов договору для сторін, може призвести до невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

Виходячи з викладеного вище, підстав звернення позивача до суду з даним позовом, предмету позову та його обґрунтування, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання та застосування заходів забезпечення позову.

Виходячи з цього та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення чи протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, постановленої без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя :