Справа № 0538/5792/2012
Провадження № 2/265/281/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О.,

при секретарі Мусієнко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Маріупольської міської ради про скасування розпоряджень Кабінету Міністрів України №42 від 13.01.2010 року та рішення Маріупольської міської ради №19 від 20.01.2010 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого вказував на те, що рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 19 від 20.01.2010 року, на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.01.2010 року № 42-р «Питання надання громадянам квартир, що придбані Державною іпотечною установою у місті Маріуполі», виконком міської ради відділу з обліку та забезпечення житловою площею міської ради вирішив видати ордери на житлові приміщення громадянам згідно із списком затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.01.2010 року № 42-р.

Дане розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.01.2010 року № 42-р було прийнято на підставі підроблених документів та без урахування медичного висновку про стан здоров'я сім'ї позивача внаслідок чого є незаконним рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 19 від 20.01.2010 року прийняте на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.01.2010 року № 42-р «Питання надання громадянам квартир, що придбані Державною іпотечною установою у місті Маріуполі».

У судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги та надав суду пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник Маріупольської міської ради до суду не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі з урахуванням письмових заперечень в яких позовні вимоги не визнав, заперечуючи проти позову, вказував, що рішенням колегії Орджонікідзевської районної адміністрації міської ради від 26.04.2000 року за № 98/2 позивача було прийнято на квартирний облік складом родини 6 осіб, згідно із п.п.1 п.44 «Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, та надання їм житла в Україні».

Згідно із Законом України «Про внесення змін до Житлового кодексу Української РСР» від 29.06.2004 року за № 1925-1У, інвалідам Великої Вітчизняної війни надано право на позачергове отримання житла, у зв'язку з чим усі інваліди, які на той час перебували на квартирній черзі першочергового надання житла по пп.1 п.44 «Правил» були переведені в чергу на позачергове отримання житла, відповідно із часом постановки на квартирний облік.

Родину позивача, до складу якої входила ОСОБА_2, було включено до попереднього списку розподілу житла, яке було придбано Державною іпотечною установою у будинку АДРЕСА_4, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2009 року за № 1037 «Про розподіл квартир, що придбані Державною іпотечною установою», зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2009 року за № 1300. Зазначений список виконкомом міської ради був направлений до координаційної ради Кабінету Міністрів України.

За вказаною програмою родині ОСОБА_1 було надано дві двокімнатні квартири у будинку АДРЕСА_4, а саме: ОСОБА_2 на склад родини 2 особи (вона та онук ОСОБА_3.) надана двокімнатна квартира АДРЕСА_1, житловою площею 27,8 кв.м., загальною площею 49,8 кв.м. ОСОБА_1 на склад родини 3 особи (він, дружина та син ОСОБА_4.) надана двокімнатна квартира АДРЕСА_2, житловою площею 27,1 кв.м., загальною площею 48,8 кв.м.

Загалом житлова площа обох квартир склала 54,9 кв.м., де на кожного члена родини припадає по 10,98 кв.м. житлової площі. Таким чином, родина ОСОБА_4 забезпечена більше середньої норми забезпеченості житловою площею в Донецькій області, розмір згідно розпорядження представника Президента України складає 9 кв.м. на одну людину.

Згідно зі ст.50 ЖК Української РСР при наданні житлових приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі старше дев'яти років, окрім подружжя. Оскільки ОСОБА_1 надана двокімнатна квартира на склад родини 3 особи, то в одній кімнаті може мешкати він з дружиною, а в другій окремій кімнаті (беручи до уваги медичний висновок від 23.12.2003 року № 2762) - його син ОСОБА_5.

У зв'язку з наданням родині ОСОБА_1 квартир усі члени родини підписали зобов'язання звільнити займану ними квартиру АДРЕСА_3. Однак, ОСОБА_4 - син позивача по справі та його мати ОСОБА_6 із вищевказаної квартири виселятися відмовилися, із заявою про зняття їх з реєстрації не звернулися. В зв'язку з чим, виконавчий комітет звернувся до суду із позовом про виселення вищевказаних осіб без надання іншого жилого приміщення. Рішеннями суду першої та апеляційної інстанції позов виконавчого комітету було задоволено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду від 28.11.2011 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 було відмовлено. Крім того, рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради та розпорядження Кабінету Міністрів України, на підставі яких родині ОСОБА_1 виділено квартири, не скасовані. Також, позивачем не надано жодного доказу відносно придбання ним квартири АДРЕСА_3 за власні кошти, тому просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Представник Кабінету Міністрів України, будучи неодноразово, належним чином повідомлений про день та час слухання справи до суду не з'явився, тому суд розглянув справу без його участі.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від від 18 червня 2013 року провадження за позовними вимогами ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Маріупольської міської ради про скасування розпоряджень Кабінету Міністрів України №42 від 13.01.2010 року та рішення Маріупольської міської ради №19 від 20.01.2010 року закрито ( т.3 а.с. 23).

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 13 листопада 2013 року вищевказана ухвала скасована ( т.3 а.с. 250), справа повернута на новий розгляд, тому суд розглядає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині позову про скасування розпоряджень Кабінету Міністрів України №42 від 13.01.2010 року та рішення Маріупольської міської ради №19 від 20.01.2010 року.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 19 від 20.01.2010 року, на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.01.2010 року № 42-р «Питання надання громадянам квартир, що придбані Державною іпотечною установою у місті Маріуполі», виконком міської ради вирішив відділу з обліку та забезпечення житловою площею міської ради видати ордери на житлові приміщення громадянам згідно із списком затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.01.2010 року № 42-р.

Згідно поіменного списку громадян, яким надаються квартири, що придбані Державною іпотечною установою у місті Маріуполі, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.01.2010 р. № 42, погодженого координаційною радою з питань розподілу квартир, що придбані Державною іпотечною установою (протокол засідання Координаційної ради від 11.01.2010 р. № 20), зазначений позивач ОСОБА_1, так він та його родина перебувала на обліку громадян, які мають право на позачергове отримання житла, у складі п'яті осіб: ОСОБА_1, 1961 року народження, дружина - ОСОБА_6, 1967 року народження, теща - ОСОБА_2, 1929 народження, які були взяті на облік відповідно до рішення колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 26.04.2000 року № 98/2.

Згідно Порядку розподілу квартир, що придбані Державною іпотечною установою, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2009 року № 1037, п.п.6, 9 відповідні виконавчі органи сільської, селищної, міської районної у місті ради складають з урахуванням кількості однокімнатних, двокімнатних та інших придбаних квартир попередні поіменні списки осіб, які: мають право на позачергове одержання житла… Попередні поіменні списки громадян надсилаються адміністрації разом із завіреними копіями документів, що підтверджують право громадянина на отримання житла. Згідно до п.10 даного порядку адміністрація з метою проведення перевірки правових підстав для включення громадян до попередніх поіменних списків та відповідності попереднього розподілу квартир утворює робочу групу, яка перевіряє списки та подає на підпис голові адміністрації, після чого списки надсилаються Мінжитлокомунгоспу, який їх перевіряє на відповідність кількості розподілених квартир та подає Координаційній раді з питань розподілу квартир.

У п.12 даного порядку зазначено, що Координаційна рада вивчає попередні поіменні списки громадян, погоджує їх та подає на розгляд Кабінету Міністрів України. У разі виявлення у попередніх поіменних списках громадян неточностей або неправомірності їх складання Координаційна рада з питань розподілу квартир, що придбані Державною іпотечною установою, при Кабінеті Міністрів України повертає списки адміністраціям для доопрацювання. Кабінет Міністрів України затверджує поіменні списки громадян, яким надаються квартири.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами пункту 1 статті 50 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" (далі - Закон) Кабінет Міністрів на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України видає обов'язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Пунктом 1 статті 51 Закону право ініціативи у прийнятті актів Кабінету Міністрів України мають члени Кабінету Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Ініціювати підготовку та прийняття актів Кабінету Міністрів України може Президент України.

Відповідно до пункту 2 статті 51 Закону проекти актів Кабінету Міністрів України готуються міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Порядок прийняття актів Кабінету Міністрів визначено статтею 52 Закону.

Відповідно до пунктів 8 - 10 статті 46 Закону засідання Кабінету Міністрів України стенографується, його рішення оформлюється протоколом, який є офіційним документом.

Стенограма засідання Кабінету Міністрів України є внутрішнім робочим документом Кабінету Міністрів України, що має конфіденційний характер і використовується для складення протоколу засідання. Стенограма засідання Кабінету Міністрів України надається Президенту України, членам Кабінету Міністрів України на їх запит.

Протокол засідання надсилається членам Кабінету Міністрів України, Президенту України та Верховній Раді України, а також може надсилатися іншим суб'єктам відповідно до Регламенту Кабінету Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 статті 53 Закону розпорядження Кабінету Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо цими розпорядженнями не встановлено пізніший термін набрання ними чинності.

З урахуванням вищенаведених норм права суд приходить до висновку, що розпорядження Кабінету Міністрів України №42 від 13.01.2010 року «Питання надання громадянам квартир, що придбані Державною іпотечною установою у місті Маріуполі», прийнято з дотриманням норм закону,є законним, обґрунтованим та таким що не підлягає скасуванню, а відповідно не підлягає скасуванню рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 19 від 20.01.2010 року, яке було прийнято на виконання даного розпорядження.

Суд при постановлені рішення по суті, не приймає до уваги посилання позивача в обґрунтування своїх позовних вимог, як на докази підробки документів, на підставі яких прийнято оскаржуване розпорядження КМУ, на ряд прийнятих рішень ( т.5 а.с. а.с.2-21),оскільки в даних рішеннях не встановлений факт підробки документів на підставі яких було прийнято оскаржуване рішення, що також є підставою для відмови у задоволені позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Маріупольської міської ради про скасування розпоряджень Кабінету Міністрів України №42 від 13.01.2010 року та рішення Маріупольської міської ради №19 від 20.01.2010 року,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його оголошення або у разі неприсутності сторін під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Костромітіна