Провадження 2-4089/14 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі : головуючого - судді - Лазаренко В.В.

при секретарі - Пономарьові М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В :

03.06.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить шлюб між сторонами розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в у розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісяця на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.06.2014 року і до досягнення дітьми повноліття.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, в результаті чого з сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Діти залишилися проживати з нею і фактично знаходяться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та ухиляється від обов'язку утримувати дітей, що ставить її в скрутне матеріальне становище і змусило звернутися до суду з даним позовом.

При цьому позивачка зазначила, що подальше збереження сім'ї та примирення між сторонами не можливе, сім'я фактично припинила своє існування, спору про поділ майна та місце проживання дітей немає.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 повністю і просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи в суді.

13.08.2014 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява, відповідно до якої відповідач позов визнає повністю та просить суд розглянути справу за його відсутність.

Суд, заслухавши думку представника позивачки, яка не заперечувала проти розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 22 липня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 977 (а.с. 4).

Від шлюбу сторонни мають малолітніх діетй ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5, 6).

Судом встановлено, що сторони на даний час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки їх шлюб носить формальний характер.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Враховуючи обставини наведені вище, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, оскільки дійшов до висновку про те, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Судом ткож встановлено, що від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 843 від 31 березня 2010 року і свідоцтвом про народження, актовий запис № 2947 від 22 вересня 2012 року (а.с. 5, 6).

Після розірвання між сторонами сімейних відносин, діти залишилися проживати з матір`ю ОСОБА_1 і знаходяться на її повному утриманні. Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від утримання дітей, матеріальну допомогу не надає, що змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом.

Стаття 180 СК України визначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину часку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ст. 182 СК України, яка узгоджується з п. 17 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи обставини викладені вище, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки, як встановлено судом, діти проживають з матір'ю, батько проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, незважаючи на те, що на нього законом покладено обов'язок утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір за подання позовної заяви в частині вимог про розірвання шлюбу в розмірі 243 грн. 60 коп.

Враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору за подання позову в частині вимог про стягнення аліментів в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 10-11, 88, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 180-182, 184, 191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22 червня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 977) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісяця у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 03.06.2014 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: