Справа № 308/966/14-ц
24.03.2014 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., при секретарі Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Сектор по справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ужгородського МУ МВС в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком та зняття з реєстраційного обліку,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайнного суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Сектор по справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ужгородського МУ МВС в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком та зняття з реєстраційного обліку.
Позовні вимоги мотивує тим, що вона являється власником будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Даний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 23.01.2004 року, зареєстрованим в реєстрі за №3-200 та посвідченим державним нотаріусом Першої ужгородської державної нотаріальної контори ОСОБА_3; витягом з свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2870590 від 19.02.2004 року. За вказано адресою зареєстровані - ОСОБА_1, її чоловік - ОСОБА_4, син - ОСОБА_5, невістка - ОСОБА_6, онука - ОСОБА_7, онука - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_2 являється її колишнім зятем, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 25.09.2003 року.
Однак, в належному їй будинку зареєстрований ОСОБА_2, який в будинку не проживає, у зв'язку з чим, вона позбавлена можливості володіти та користуватися належним нерухомим майном на власний розсуд. Відповідач не проживає в будинку з 2003 року, чим створює перешкоди у користуванні власністю. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач не проживає у будинку, де зареєстрований більше 11 - х років, він втратив право па проживання в ній, позивач просить визнати ОСОБА_2 - таким, що втратив право користування будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. та зняти ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.
В судове засідання позивач не з'явився, надала заяву про розгляд справи без участі позивача на підставі наявних в матеріалі справи доказів. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
Представник третьої особи сектору по справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ужгородського МУ МВС в Закарпатській області в судове засідання не заявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
Враховуючи наведене та беручи до уваги ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно свідоцтва про право на спадщину від 23.01.2004 року, зареєстрованим в реєстрі за №3-200 та посвідченим державним нотаріусом Першої ужгородської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 ОСОБА_1 успадкувала будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. після смерті ОСОБА_8.
Згідно витягу з свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2870590 від 19.02.2004 року ОСОБА_1 являється власником будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно довідки виданої Комунальним підприємством ЖРЕП №4 від 21.01.2014 р. за адресою: АДРЕСА_1. зареєстровані - ОСОБА_1, її чоловік - ОСОБА_4, син - ОСОБА_5, невістка - ОСОБА_6, онука - ОСОБА_7, онука - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який не проживає згідно акту.
Згідно акту від 21.01.2014 року за підписом ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які є мешканцями квартир 44, 16, 24 будинку №14 по вул.. Станційній в м.Ужгород, та засвідчений заступником директора КП ЖРЕР №4, ОСОБА_2 не проживає за адресою АДРЕСА_1 з 2003 року по теперішній час.
Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 25 вересня 2003 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_12 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис №311.
За відомостями відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області громадянин ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно положень ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за свою волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно положень ч.1, 2 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Статтею 71 ЖК України передбачено випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами, які не проживають у ньому протягом шести місяців з поважних причин.
Статтею 72 ЖК України передбачено визнання у судовому порядку особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені законом строки.
Таким чином, будь-які правові підстави для перебування на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу нерухомого майна у відповідача відсутні. Відповідач ОСОБА_2 знаходиться на реєстраційному обліку не за своїм місцем мешкання, чим створив перешкоди в реалізації права власності позивача.
Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу майна, відповідач створює позивачу перешкоди в реалізації нею в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника зазначеного майна.
Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способом захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно положень ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Згідно зі ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.
Як вбачається із позовної зави та матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в квартирі за адресою: м АДРЕСА_1 і не проживає по даній адресі без поважних причин більше 11 років, а його реєстрація за вказаною адресою позбавляє конституційного права позивача, як власника квартири вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, створює для неї зайві витрати по обслуговуванню та утриманню, тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення, в частині вимог про зняття відповідача з реєстрації місця проживання слід відмовити, оскільки щодо компетенції суду останній не може підміняти інший орган державної влади або місцевого самоврядування та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які Конституцією України та Законами України віднесені до компетенції цього органу державної влади або місцевого самоврядування.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 29, 316, 317, 319, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст. 3, 6, 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 10, 57, 58, 59, 60, 62, 63, 174, 209, 215-218 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Сектор по справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ужгородського МУ МВС в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 - таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду Фазикош О.В.