Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1032/14-ц
Провадження № 2-з/376/20/2014
У х в а л а

"19" листопада 2014 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Клочко В.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову,

встановив:

19.11.2014 р. ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про забезпечення позову, обґрунтувавши заяву тим, що цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Зилоберберг Рахіль Мойсеєвна про відшкодування шкоди розглядається тривалий час, відповідачі продовжують чинити усілякі дії, завдаючи збитків позивачу, та перешкоджають користуватися власністю, а саме, частиною будинку по вул. Червона Площа, 1 в м. Сквира Київської області, враховуючи дані обставини просять суд винести ухвалу, якою заборонити проведення будь-яких подій чи дій на спірному об»єкті будинку № 1 по вул. Червона Площа в м. Сквира Київської області.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Незалежно від того, що Конституцією України особі гарантовано право на захист, це не позбавляє особу обовязку дотримуватись порядку звернення до суду, встановленого законом тобто Цивільного процесуального кодексу України виходячи із принципу єдиної процесуальної форми.

Частина друга статті 151 ЦПК України передбачає, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно частини 4 цієї ж статті до заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

За нормою статті 152 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Враховуючи, те, що заявниками не зазначено, який вид забезпечення позову, належить застосувати, не додано копії заяв про забезпечення позову відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, а також не додано документу, що підтверджує сплату судового збору, тому заява про забезпечення позову підлягає поверненню.

Пунктом 8 статті 153 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України,

Ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову повернути заявникам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

ОСОБА_6