У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів:Коротуна В.М., Маляренка А.В.,Парінової І.К., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до прокуратури м. Житомира, УМВС України в Житомирській області Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, про відшкодування матеріальної, майнової та моральної шкоди, за касаційними скаргами прокуратура м. Житомира та Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області на рішення апеляційного суду Житомирської області від 23 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом, у якому просили визнати умисне ухилення від виконання постанов суду прокуратурою м. Житомира злочином відповідно до ст. 382 КК України <nau://ukr/2341-14|st382> та факт бездіяльності, що заподіяло їм шкоду, визнати дії працівників УМВС України Богунського РВ та дії працівників УМВС України в Житомирській області злочинами згідно зі ст. ст. 162 <nau://ukr/2341-14|st162>, 364 <nau://ukr/2341-14|st364>, 365 <nau://ukr/2341-14|st365>, 187 КК України <nau://ukr/2341-14|st187>.

Стягнути з управління Державного казначейства України в Житомирській області на користь ОСОБА_6 4 000 грн майнової шкоди, 3 900 грн фізичної шкоди та 100 000 грн моральної шкоди, а на користь ОСОБА_7 стягнути 40 400 грн матеріальної шкоди і 100 000 грн моральної шкоди.

Свої вимоги мотивувавши тим, начальник СБНОН Богунського РВ, оперуповноважені ВБНОН УМВС України в Житомирській області та двоє понятих із застосуванням насильства 27 грудня 2009 року близько 17 години увірвалась до їх окремої, ізольованої частини будинку по АДРЕСА_1, де спричинили ОСОБА_6 тілесні ушкодження, брутально незаконно провели обшук та відкрито у його присутності незаконно заволоділи майном на суму 4 000 грн та коштами в сумі 140 грн.

Після цього із застосуванням насильства вони увірвалися в іншу половину будинку, в квартиру НОМЕР_1, за вказаною адресою та у присутності позивача підкинули наркотичні засоби та незаконними методами вимагали надати дозвіл на проведення огляду. Проте після його відмови здійснили незаконний обшук та вчинили пограбування на загальну суму 20 200 грн.

Одразу після пограбування позивач у телефонному режимі викликав слідчу оперативну групу та написав заяву до Богунського РВ УМВС України в Житомирській області про злочин.

Прокуратурою м. Житомира неодноразово та безпідставно виносилися постанови про відмову у порушенні кримінальної справи.

Вважають, що внаслідок бездіяльності прокуратури м. Житомира їм спричинено шкоду саме представниками органів державної влади, якими є працівники міліції.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 13 лютого 2013 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині визнання умисного ухилення від виконання постанов суду прокуратурою м. Житомира злочином відповідно до ст. 382 КК України <nau://ukr/2341-14|st382> та фактом бездіяльності, що заподіяло шкоду позивачам, а також визнання дій працівників УМВС України в Житомирській області злочинами згідно зі ст. ст.162 <nau://ukr/2341-14|st162>, 364 <nau://ukr/2341-14|st364>, 365 <nau://ukr/2341-14|st365>, 187 КК України <nau://ukr/2341-14|st187>.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 23 квітня 2015 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05 лютого 2015 року в частині відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди скасовано, позов частково задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного рахунку Державної казначейської служби України в Житомирській області на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 10 000 грн кожному. У решті рішення залишено без змін.

У касаційних скаргах прокуратура м. Житомира просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення місцевого суду, а Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області просить скасувати рішення апеляційного суду та відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у позивачів не виникло право на відшкодування такої шкоди.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що у позивачів не виникло право на відшкодування моральної та майнової шкоди.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, апеляційний суд керувався тим, що оскільки заяви ОСОБА_6 від 12 січня 2010 року та ОСОБА_7 від 13 січня 2010 року протягом чотирьох років належним чином прокуратурою не перевіряються та не виноситься обґрунтоване рішення по їх розгляду, отже такими діями спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях з приводу несвоєчасного та об'єктивного розгляду їх заяв, внаслідок цього знизився престиж позивачів, порушені їх нормальні життєві зв'язки, стосунки з оточуючими людьми.

Проте з такими висновками суду першої та апеляційної інстанцій повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 56 Конституції України <nau://ukr/254к/96-ВР|st56> кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Судами встановлено, що 11 січня 2010 року ОСОБА_6 звернувся до помічника прокурора Богунського району м. Житомира ОСОБА_9 із усною заявою, зафіксованою у протоколі про злочин, та просив порушити кримінальну справу, в якій вказав, що 27 грудня близько 17 год. 00 хв. до його помешкання по АДРЕСА_1 увірвалася група працівників міліції та нанесли йому тілесні ушкодження і заволоділи його майном. Крім того, вони нанесли тілесні ушкодження його брату ОСОБА_7, вимагали гроші, підкинули йому целофановий пакет білого кольору.

Таку ж заяву 13 січня 2010 року подав і сам ОСОБА_7

21 січня 2010 року помічник прокурора Богунського району м. Житомира ОСОБА_9 в порушенні кримінальної справи стосовно працівників міліції відмовив (а. с. 18, т. 1).

Постановою Богунського районного судоу м. Житомира від 30 листопада 2010 року постанову від 21 січня 2010 року помічника прокурора Богунського району м. Житомира ОСОБА_9 про відмову у порушенні кримінальної справи скасована, а матеріали повернуто для проведення додаткової перевірки.

27 квітня 2011 року помічник прокурора м. Житомира Борова І.В. розглянула скасовану Богунським районним судом постанову про відмову у порушення кримінальної справи по заяві ОСОБА_6 та відмовила у порушенні кримінальної справи стосовно працівників Богунського РВ УМВС (а. с. 22−23, т. 1).

Згадана постанова була скасована постановою Богунського районного суду м. Житомира від 24 червня 2011 року, а матеріали повернуті для проведення додаткової перевірки (а. с. 27, т. 1).

08 липня 2011 року помічник прокурора м. Житомира Борова І.В. розглянула скасовану Богунським районним судом постанову про відмову у порушення кримінальної справи по заяві ОСОБА_6 відмовила у порушенні кримінальної справи стосовно працівників Богунського РВ УМВС (а. с. 24−25, т. 1).

Згадана постанова була скасована постановою Богунського районного суду м. Житомира від 16 березня 2012 року, а матеріали повернуті для проведення додаткової перевірки (а. с. 28, т. 1).

16 листопада 2012 року старший слідчий прокуратури м. Житомира Піка І.М., провівши перевірку скарги ОСОБА_6, відмовив у порушенні кримінальної справи стосовно працівників міліції (а. с. 81, т. 1).

31 липня 2014 року Богунський районний суд м. Житомира винесену постанову старшим слідчим прокуратури скасував, а матеріали направив прокурору м. Житомира для організації проведення додаткової перевірки.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 19 серпня 2014 року вищезазначену постанову від 31 липня 2014 року залишено без змін, при цьому апеляційний суд зазначив, що органом, який проводив перевірку, жодних дій, спрямованих на виконання вказівок суду, викладених у постанові суду від 30 листопада 2010 року, не вчинено, вказівки суду не виконані (а. с. 242−243, т. 1).

Згідно зі ст. 121 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про прокуратуру» органи прокуратури становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящими.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про прокуратуру» Генеральна прокуратура України та підпорядковані їй прокуратури є юридичними особами і мають свою печатку з зображенням Державного герба України.

Стаття 1176 ЦК України встановлює особливий режим відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього ( досудового) слідства. прокуратури або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1176 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1176> шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Згідно з ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Отже, відповідальність органів прокуратури, з урахуванням суті позовних вимог регулюється ч. 6 ст. 1176 ЦК України, а, враховуючи, що вказана норма права відсилає до загальних підстав відповідальності, то слід застосовувати ст. ст. 1166, 1167 ЦК України.

Відповідно до положень ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, які регулюють загальні підстави відшкодування шкоди в деліктних правовідносинах, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: 1) шкоду, 2) протиправне діяння особи, котра її завдала, 3) причинний зв'язок між ними, 4) вину заподіювача шкоди.

Відповідальність за шкоду, завдану фізичній чи юридичній особі рішеннями, діями або бездіяльністю працівника під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків згідно зі ст. 1172 ЦК України покладається на юридичну особу, з якою цей працівник перебуває у трудових правовідносинах.

Таким чином, неправильно застосувавши правову норму до правовідносин, суд безпідставно поклав відповідальність щодо відшкодування шкоди на державу, відповідно до ст. ст. 1173, 1174 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Враховуючи зазначене, ухвалені судові рішення не можуть залишатися в силі, допущені судами порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги прокуратура м. Житомира та Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 23 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: В.М. Коротун А.В. Маляренко І.К. Парінова О.В. Ступак