Справа № 2/463/1169/13 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/1583/14 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюк М.Я., Гриновця Б.М.

при секретарі: Цар М.М.

за участю: представник позивача - Німеровської О.П.

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2013 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства "№503" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2013р. позов Львівського комунального підприємства "№503" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь Львівського комунального підприємства "№503" заборгованість по оплаті послуг з утримання та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 за період з 01.05.2010 року по 31.10.2012 року в розмірі 3511(три тисячі п'ятсот одинадцять) грн. 98 коп. Стягнуто в рівних частках із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь Львівського комунального підприємства "№503" судові витрати - судовий збір в розмірі 214 (двісті чотирнадцять) грн. 60 коп.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_3, яка одночасно є представником ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, та таким, яке винесене із порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що ЛКП "№503" не належним чином виконує свої обов'язки по наданню житлово-комунальних послуг, оскільки не було проведено ремонту водостічних труб і ринв даху. Крім того в матеріалах справи містяться фотографії фасаду будинку, які підтверджують факт не надання послуг ЛКП. Зважаючи на вищенаведене просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити, нове яким, у позові Львівського комунального підприємства "№503" - відмовити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи не подав, його інтереси в судовому засіданні представляє його представник ОСОБА_3. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають та є власниками квартири АДРЕСА_1 (а.с.4).

Частиною 4 ст.319 ЦК України визначено, що власність зобов'язує.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Будинок АДРЕСА_1 знаходиться на обслуговуванні в Львівського комунального підприємства "№503" .

Як вбачається із представленого позивачем розрахунку (а.с.45) послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідачами оплачувалися не регулярно, у зв'язку із чим за період з 01.05.2010 року о 31.10.2012 року утворилася заборгованість в розмірі 3511 грн. 98 коп.

У відповідності до ч.1 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"від 22.04.1994 року із змінами, внесеними законами України №2453-ІУ від 03.03.2005 рокута №3370-ІУ від 19.01.2006 року, утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них.

У відповідності до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року, із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року, власники квартири зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог п.2 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках.

Порядок надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, як різновиду житлово-комунальних послуг врегульовано Законом України "Про житлово- комунальні послуги".

З аналізу положень ст.16 названого Закону випливає, що житлово-комунальні послуги надаються виключно на підставі договору, яким регулюється порядок їх надання, їх якісні та кількісні показники.

Як встановлено, 01.09.2009 року між ЛКП №503 та відповідачем ОСОБА_4 було укладено єдиний договір про надання житлово-комунальних послуг, в тому числі послуг з утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_1, яким урегульовано об'єм та якісні показники зазначених послуг та визначено обов'язок споживача здійснювати щомісячну оплату наданих послуг.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно вказаних вище норм матеріального права, власник квартири у багатоквартирному будинку зобов'язаний оплачувати послуги за утримання будинку, в якому знаходиться його квартира.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 526 ЦК України, взяті на себе зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Доводи апелянта щодо відсутності заборгованості за спірний період по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території, так як такі послуги позивачем не надавалися, або надавалися неналежної якості є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"визначені права споживача, зокрема, право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

У відповідності до ст.18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", факт не надання послуг повинен бути оформлений у встановленому законом порядку, зокрема, складанням акту-претензії.

Аналогічний порядок пред'явлення претензій з приводу неякісних послуг чи відсутності таких передбачений п.2.1.6, 2.1.7 єдиного договору, що укладений між сторонами у справі (а.с.21).

Таким чином в силу положень ст. 57 ЦПК України належним доказом факту ненадання позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території протягом спірного періоду може бути лише акт-претензія складена у відповідності до вимог зазначеного Закону та договору.

У відповідності до ст.60 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В підтвердження своїх заперечень щодо ненадання та (або) надання послуг не в повному обсязі відповідачі не надали належних доказів, зокрема, оформленого у встановленому законом порядку акту-претензії, а тому доводи апелянта є безпідставними.

Разом з тим, факт надання позивачем послуг з утримання будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території підтверджується рядом укладених угод, зокрема: договором про постачання електричної енергії від 31.08.2011 року (а.с.9-10), договором про надання послуг з вивезення твердих та великогабаритних побутових відходів від 01.01.2011 року (а.с.7-8), договорами про виконання робіт з ліквідації аварій та пошкоджень на внутрішньо-будинкових інженерних мереж від 27.12.2011 року та від 01.01.2012 року (а.с.6,7); угодою від 22.06.2011 року про проведення дезінфекційних, дезінсекційних, дератизаційних робіт (а.с.11), а також актами виконаних робіт з надання послуг за різні періоди протягом 2011-2012 років (а.с.51-141).

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Решта доводів апеляційної скарги є несуттєвими та не спростовують правильність даних висновків суду першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, фактичні обставини справи, застосував матеріальний закон, який підлягав застосуванню, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1.ч.1 ст.307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до суду касаційної інстанції - Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа шляхом подання касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили ухвалою Апеляційного суду.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.Я.Богонюк

Б.М.Гриновець