Справа № 415/3183/14-ц
Провадження № 6/415/190/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2014 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Добуграй В.К.,

розглянувши подання в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

В.о. начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_2.

В обґрунтування подання державний виконавець посилається на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2-7160 від 02.03.2011 року, виданий Лисичанським міським судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «ЛКС» боргу, загальною сумою 10538,63 грн. та судовий наказ № 2н-515 від 14.05.2010 року, виданий Лисичанським міським судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Надія» боргу у сумі 2845,13 грн. Державним виконавцем були відкриті виконавчі провадження, після чого державним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень, про що було повідомлено боржникові. Боржником зобовязання, покладені на нього судовими рішеннями, виконано не було. У своєму поданні державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід.н. НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань, відповідно до виконавчих документів.

В.о. начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, до суду надав письмове клопотання про розгляд подання без участі представника ВДВС Лисичанського МУЮ у звязку з великим навантаженням у роботі.

Розглянувши вказане подання, суд вважає, що подання підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України», який регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України тощо, встановлено, що громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні зобовязання, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Крім того, слід зазначити що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

З подання державного виконавця та матеріалів доданих до нього вбачається, що у провадженні відділу ДВС Лисичанського МУЮ знаходяться виконавчі провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-7160 від 02.03.2011 року, виданого Лисичанським міським судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «ЛКС» боргу, загальною сумою 10538,63 грн. та судового наказу № 2н-515/10 від 14.05.2010 року, виданого Лисичанським міським судом про з ОСОБА_2 на користь КС «Надія» боргу у сумі 2845,13 грн.

Згідно з ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Так, державним виконавцем не було надано доказів, тобто рекомендованого повідомлення відповідно до ст.31 Закону України «Про виконавче провадження», про отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження разом з викликом до відділу ДВС для дачі пояснень щодо подальшої сплати боргу.

Державний виконавець встановив місце знаходження боржника, однак не надав суду жодних доказів, щодо виходу державного виконавця за місцем проживання боржника з метою виявлення майна на яке може бути звернено стягнення.

Крім того, державним виконавцем не в повній мірі вживались заходи, спрямовані на встановлення джерел доходу боржника, а саме до матеріалів подання не надано довідки з пенсійного фонду щодо персоніфікації даних працівника з метою встановлення його можливого місця роботи.

До матеріалів подання додана відповідь від ВРЕВ УДАІ м. Лисичанська, однак з її змісту не можливо встановити, що саме за ОСОБА_2 автотранспорті засоби не зареєстровані.

Таким чином, держав державний виконавець не навів належних доводів, підтверджених належними доказами, про вжиття ним заходів, спрямованих на встановлення джерел доходів боржника, майна боржника, на які може бути звернуто стягнення, та вчинення ним всіх можливих та необхідних виконавчих дій зі звернення стягнення, а також не надав суду доказів вчинення боржником дій, які б фактично перешкоджали звернути стягнення на належне йому майно чи грошові кошти.

Крім того, в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 не зазначено та не надано доказів про наявність/відсутність у боржника ОСОБА_2 паспорта громадянина України для виїзду за кордон та доказів, того, що ОСОБА_2 з метою ухилення від сплати заборгованості збирається покинути Україну, або ж що обмеження її у виїзді за кордон буде сприяти виконанню рішення.

За таких обставин суд вважає, що подання в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 14, 208-210, 377-1 ЦПК України, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Подання в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА