Справа № 446/2301/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2014 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Лазарєвій Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам'янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Банюнинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно колгоспного двору,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Банюнинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно колгоспного двору, мотивуючи позов тим, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі, яке видане 22 травня 1990 року на підставі рішення № 85 від 26 квітня 1990 року Кам»янка-Бузького райвиконкому, зареєстрованого Червоноградським МБТІ 22.05.1990 року у реєстровій книзі під НОМЕР_1, ОСОБА_2 була головою колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу з погосподарської книги Банюнинської сільської ради за 1986-1991 роки вбачається, що за № 210 в с. Банюнин рахувалось господарство ОСОБА_2. В даному господарстві станом на 15.04.1991 року проживали та були прописані: ОСОБА_2, 1928 року народження, голова двору; ОСОБА_3. 1933 року народження. Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як членам колгоспного двору належить по ? частині зазначеного будинковолодіння, яке знаходилось у їхньому спільному володінні та користуванні. За життя спадкодавців, рішення сільської ради про розподіл часток в майні колгоспного двору між його співвласниками не виносилось і державна реєстрація прав власності даних часток у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проводилось.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: ? частка у майні колгоспного двору по АДРЕСА_1

30 травня 2006 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким належний їй земельний пай, майновий пай ТзОВ «Нива» на суму 70-80 грн. та грошовий вклад на суму 1069 грн. заповіла ОСОБА_4. Все інше майно, на що спадкодавець на день смерті мала право, а саме ? частку житлового будинку по АДРЕСА_1 заповіла позивачу. Даний заповіт спадкодавцем не змінювався та не скасовувався. Від належної спадкодавцю ? частки у майні даного колгоспного двору позивач не відмовився і фактично прийняв її, вступивши у володіння спадковим майном, однак у встановлений законом термін із заявою в нотаріальну контору про прийняття ним спадщини він не звертався з тієї причини, що в нього був відсутній правовстановлюючий документ на дане будинковолодіння, а оскільки при житті, спадкодавець оригіналу свідоцтва про право власності на вищезазначений колгоспний двір йому не передала, а у ОСОБА_3 - сестри спадкодавця, яка постійно проживала зі спадкодавцем, була тільки його копія, тому лише з цих причин він пропустив строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

29.05.2013 року ОСОБА_3, якій згідно закону належить ? частка вищезазначеного будинковолодіння (колгоспного двору) на його ім»я також склала заповіт. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, після її смерті ? частка вищевказаного будинковолодіння як спадкове майно також належить позивачу. На сьогоднішній день позивач не може вирішити в нотаріальному порядку питання спадкування ? частки у майні колгоспного двору на яку мала право спадкодавець ОСОБА_2 і на ? частку даного будинковолодіння на яку мала право ОСОБА_3, оскільки у нього відсутній оригінал свідоцтва про право особистої власності на колгоспний двір і частки спадкодавців. Просив суд постановити рішенн, яким визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі на ? частину будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 та ? частину даного будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, визнати в цілому ОСОБА_1 власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

У відкрите судове засідання позивач не з»явився, до початку судового засідання представив заяву в якій просив справу слухати у його відсутності та просив позов задоволити.

Представник відповідача виконавчого комітету Банюнинської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За вимогами ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у спрвах за позовами про захист прав приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. до правовідносин щодо правового режиму власності, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 була головою колгоспного двору, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягу з погосподарської книги, Банюнинської сільської ради за 1986-1991 рр. за № 210 рахувалось господарство ОСОБА_2 в с. Банюнин Кам»янка-Бузького району Львівської області. В даному господарстві станом на 15 квітня 1991 року проживали і були прописані: ОСОБА_2, 1928 року народження; ОСОБА_3.

Згідно матеріалів справи, копії довідки № 166 від 15.08.2014 р., виданої виконкомом Банюнинської сільської ради, ОСОБА_2 до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1. Разом з нею постійно до дня її смерті проживала її сестра ОСОБА_3.

Як вбачається з матеріалів справи, копії заповіту, посвідченого 30.05.2006 р. секретарем виконавчого комітету Банюнинської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області, ОСОБА_2 на випадок її смерті зробила заповідне розпорядження: належне їй право на земельну частку (пай), що підтверджується Державним Актом серії ЛВ № 044890, виданого 13.08.2004 року Кам»янка-Бузькою райдержадміністрацією, право на майновий пай ТзОВ «Нива», що підтверджується Свідоцтвами на право власності на майновий пай серії ЛВ УШ № 124740 на суму 70-48 грн. та ЛВ УШ № 130319 на суму 1096 грн.видані Банюнинською сільською радою та грошовий вклад згідно рахунку НОМЕР_1 в ВОБ 6327/030 заповіла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4; все решту її майна, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме за законом право заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності

Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, житловий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський інвентар відповідно до статуту колгоспу.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦК Української РСР ( в редакції від 18.07.1963 року) володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх власників.

Відповідно до ст. 123 Української РСР (в редакції 1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2., актовий запис № 07, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданого виконавчим комітетом Банюнинської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1., актовий запис № 13, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_3, виданого виконавчим комітетом Банюнинської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме по належній кожному з них 1/2 частині у майні колгоспного двору по АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкодавець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 55, 124 Конституції України; ст.ст. 120, 121, 123 УК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року; ст.ст. 11, 15, 16, 328-330, 1216, 1218, 1223, 1268, 1270, 1272, 1273 ЦК України, п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»; ст.ст. 10, 60, 174, 197, 212 -215, ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженцем с. Ставчани Пустомитівського району Львівської області, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі на ? частину будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 та ? частину вищезазначеного будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, визнати в цілому ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженцем с. Ставчани Пустомитівського району Львівської області, власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення не оскаржувалось ні в апеляційній, ні в касаційній інстанції та набрало законної сили 05.01.2015 року, оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 446/2301/14-ц.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя Кам»янка-Бузького районного суду

Львівської області М.Л. САМСІН