Справа № 209/5763/14-ц
Провадження № 2/209/2024/14
11 грудня 2014 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області
головуючого судді Ковальової А.Б.
при секретарі Золотих Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпродзержинську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Відповідач у судове засідання не з'явилася, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за її відсутності до судового розгляду справи від неї не надійшло.
Представник позивача Малюк Ольга Петрівна, яка діє за довіреністю, в судове засідання не з'явилася, до судового розгляду справи надала суду заяву, у якій зазначила, що підтримує позов Банку по суті та за обставинами справи у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача в судове засідання, їй роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, згідно якої особа, що бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином згідно вимог ст.ст.74,76 ЦПК України - рекомендованим поштовим відправленням за зареєстрованим місцем проживання відповідача, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, яка була повідомлена належним чином, і яка про причини своєї неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала, суд відповідно до ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв'язку з тим, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом досліджені письмові докази по справі:
- заява позичальника, Умови та Правила надання банківських послуг (а.с.9, 10-15), якими підтверджується факт укладення між сторонами 20 вересня 2005 року договору про надання кредиту, умови, строки погашення кредиту, відповідальність за порушення зобов'язань;
- копія паспорту відповідача (а.с.16), якою підтверджується її особа громадянина України;
- довідка з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій (а.с.17), якою підтверджується факт реєстрації позивача, як суб'єкта ЄДРПОУ;
- Банківська ліцензія № 22 від 05 жовтня 2011 року (а.с.19), якою підтверджується право позивача, внесеного до державного реєстру банків 19 березня 1992 року за № 92, здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність";
- свідоцтво про державну реєстрацію №054809 (а.с.19 зворіт), яким підтверджується факт реєстрації позивача, як юридичної особи;
- витяг із Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.20), яким підтверджується порядок створення та зміна найменування Банку з ЗАТ КБ "Приватбанк" на ПАТ КБ "Приватбанк" та його правонаступництво всіх прав та зобов'язань ЗАТ КБ "ПриватБанк".
Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
Судом встановлено, що 20 вересня 2005 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 2600,00грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою від 20 вересня 2005 року (а.с.9). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, складає між нею та банком договір про надання кредиту, що підтверджується підписом в заяві, та в Умовах та Правилах надання банківських послуг.
Відповідно до п. 6.5 Умов и Правил надання банківських послуг відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором.
У разі невиконання зобов'язань за договором відповідач взяла на себе зобов'язання на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (п.6.6. Договору), а при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, зобов'язалася сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову (п. 8.6).
Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір між сторонами діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.
Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1058 цього кодексу.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Судом встановлено, що у добровільному порядку відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, суму кредиту, відсотки, комісію та інші витрати відповідно до умов договору не сплачує, тобто фактично відмовилася від виконання своїх зобов'язань, що суперечить чинному цивільному законодавству.
Належить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн., так як відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження сплати судового збору позивач надав платіжне доручення. (а.с.1).
На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 533, 543, 554, ч.2 ст.1050, 1054, ЦК України, керуючись статтями 8, 10, 57, 59, 60, 88, 209, 212, 213-218, 224- 226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.Б. Ковальова