Справа № 454/1649/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Калиш В.О.,

з участю представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні господарською будівлею, землею та виселення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з даним позовом до відповідача ОСОБА_3 в якому вказує, що він є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1. На даній земельній ділянці він розпочав забудову і спорудив господарську будівлю розміром 5х11м.кв. Зазначає, що даною господарською будівлею він користувався без перешкод, однак в червні 2013р., коли навідався до будівлі не зміг відкрити замок хвіртки та замок вхідних дверей. Невдовзі позивач дізнався, що його власністю без згоди, самовільно заволодів ОСОБА_3, який там проживає. Саме відповідач користуючись нетривалою відсутністю позивача на місці забудови, змінив замки. Добровільно виселитись та передати ключі від забудови відповідач відмовляється.

Просить суд усунути перешкоди в користуванні господарською будівлею та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 шляхом його виселення з самовільно зайнятого нежитлового приміщення, без надання іншого приміщення, з покладенням обов'язку передати ОСОБА_2 ключі від хвіртки та вхідних дверей будівлі.

Ухвалою від 23.07.2013р. провадження по справі було зупинено.

Ухвалою від 16.05. 2014р. провадження по справі було відновлено.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив суд позов задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надали пояснення аналогічні викладеним в запереченні на позовну заяву та просили суд в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та матеріали справи, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до оглянутого в судовому засіданні договору дарування земельної ділянки від 06.06.2006р. посвідченого приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за №1023 ОСОБА_5 подарував ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,0655га, в межах згідно з планом зовнішніх меж земельної ділянки, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель в АДРЕСА_1.

Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №929658 встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0655га в межах згідно з планом, яка розташована в АДРЕСА_1 та надана для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд.

З пояснень позивача та відповідача в судовому засіданні встановлено, що на даний час за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться незавершене самочинне будівництво господарської будівлі (літньої кухні) .

Також, відповідно до оглянутої в судовому засіданні будинкової книги встановлено, що ОСОБА_3 21.06.2012р. був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та 15.01.2013р. знятий з реєстрації по даному місцю проживання.

Згідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

ч.1 ст.376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57-59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Крім цього, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.35 постанови №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз»яснив, що задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов'язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача.

В судовому засіданні установлено, що ОСОБА_2 є власником господарської будівлі та земельної ділянки по АДРЕСА_1 та відповідач ОСОБА_3 чинить перешкоди позивачу ОСОБА_2 у користуванні його майном, зокрема господарською будівлею та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 своїм проживанням у вказаній будівлі.

Таким чином суд дійшов до висновку, що в позовні вимоги ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні господарською будівлею та земельною ділянкою підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_2 в користуванні господарською будівлею та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 з самовільно зайнятого нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 без надання іншого приміщення, з покладенням обов'язку передати ОСОБА_2 ключі від хвіртки та вхідних дверей будівлі.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: М. Я. Адамович