УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Чауса М.О.,

при секретарі Івашка О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали подання відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИВ:

У відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві знаходиться на виконанні виконавчий лист № 2-143, виданий 19.02.2010 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 12016,00 грн.

26.03.2010 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно відповіді БТІ за ОСОБА_1 зареєстрована квартира АДРЕСА_1.

08.09.2011 року, 21.09.2011 року, 14.02.2012 року, 01.04.2013 року, 05.11.2013 року, 16.12.2013 року при виході за адресою знаходження майна боржника: АДРЕСА_1 з метою складання акту опису й арешту майна та подальшої його реалізації, державного виконавця в квартиру не впустили.

Таким чином, потрапити до квартири для перевірки майнового стану не має можливості, оскільки двері ніхто не відчиняв при знаходженні мешканців у квартирі.

Боржник добровільно ухиляється від виконання виконавчого документу.

На підставі ст.197 ЦПК України, поскільки розгляд справи здійснювався за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши доводи заяви, матеріали справи, суд знаходить неможливим дозволити примусове проникнення до житла ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 для опису та арешту майна і подальшої його реалізації.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Крім того, до матеріалів справи не надано достатньо доказів, з яких суд міг би вбачати необхідність примусового проникнення до житла ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Також суд не вбачає підстав для задоволення подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про примусове проникнення до житла ОСОБА_1, оскільки суду не надано достатньо доказів, які свідчать про належність ОСОБА_1 вказаної квартири на праві власності.

Згідно ст. 4 Закону України „Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на майно боржника, звернення стягнення на заробітну плату, доходи, пенсію, стипендію боржника, вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні, інші заходи, передбачені рішенням. Примусове проникнення до житла не є першочерговим заходом примусового виконання рішення суду.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про примусове проникнення до житла ОСОБА_1

Керуючись ст. 376 ЦПК України, п. 9 ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження", суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга про оскарження ухвали суду може бути подана протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: