АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2820/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 5 Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоТрюхана Г. М.
суддівМагди Л. Ф. , Міщенка С. В.
при секретаріРибасюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні спільним в'їздом у двір будинковолодіння,

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, посилаючись на те, що вона є власником 9/20 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірих будівель та споруд АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 24 листопада 2010 року була затверджена мирова угода, укладена між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 і ОСОБА_8, якою встановлений порядок користування спільною земельною ділянкою із встановленням земельного сервітуту для проїзду. Враховуючи, що відповідачами порушується її право безперешкодного проїзду через двір, оскільки в цьому заважає береза та виноградник ОСОБА_6 звернулась до суду з вищезазначеним позовом.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням ОСОБА_6, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з слідуючих підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судова колегія вважає, що судом у повному обсязі вказані вимоги закону дотримано.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що всупепеч вимогам ч. 2 ст. 100 ЗК України та ч. 2 ст. 402 ЦК України земельний сервітут не зареєстрований в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно, оскільки стверджуючого документу про таку реєстрацію позивачем на ствердження своїх законних вимог суду не надано.

Такі висновки суду є правильними.

Так, з матеріалів справи вбачається, відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 14 грудня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1709, та витягу про державну реєстрацію прав від 3 січня 2012 року за № 32753258, власником 9/20 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд під АДРЕСА_1, є ОСОБА_6.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2010 року по справі №2-26/2010 була затверджена мирова угода, укладена між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 і ОСОБА_8, якою встановлений порядок користування спільною земельною ділянкою із встановленням земельного сервітуту для проїзду, площею 122 кв. м на підставі другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 333/586-БТ від 5 жовтня 2010 року.

Відповідно до ст.98 Земельного Кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Згідно зі ст. 99 Земельного Кодексу України власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: право проходу та проїзду на велосипеді; право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху.

Протоколом огляду речових доказів на місці від 30 травня 2014 року встановлено, що ширина між стовпчиками воріт (в'їзд у двір) становить 3,14 м, відстань від берези до бордюра у дворі становить 4,0 м.

Крім того, встановлено що висота виноградника при заїзді з вулиці становить 2,9 м, а при виїзді з виноградника (три дуги) 2,5 м, ширина від винограду до сходинок - 3,33 м. Під час розгляду справи в суді відповідачами змінена висота виноградника 2,5 м на 2,9 м, що не заперечувала позивач по справі.

Тому, врахувавши усі наведені обставини та параметри, наведених позивачем, перешкод, колегія суддів вбачає, що а ні виноградник, висотою у 2,9 м. та при ширині проїзду 3,33 м., а ні береза, відстан6ь від якої до бордюра у дворі становить 3,14 м. не є перешкодами для позивача у проїзді через або біля них.

Таким чином, вірно встановивши факти і відповідно їм правовідносини, постановивши рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права на підставі наявних та наданих сторонами належних та допустимих доказів, суд першої інстанції ухвалив правильне та справедливе рішення.

Доводи апеляційної скарги ретельно перевірені судом апеляційної інстанції є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції і не містять підстав для скасування чи зміни правильного рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні спільним в'їздом у двір будинковолодіння - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу проголошення ухвали.

Головуючий :

Судді :