РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/8578/14-ц

Пров. №2/668/2122/14

19.12.2014 року Суворовський районний суд м.Херсона в складі:

головуючого судді Зубова О.С.,

при секретарі Хандусенко О.Е.,

за участю сторін, а також їх представників: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та пояснив у судовому засіданні, що на підставі свідоцтва про право на спадщину він є власником будинку №27-а, однак, відповідач, незаконно не допускає його до будинку вселивши туди квартирантів.

Відповідачі позовні вимоги не визнали, вказуючи, що позивачу необгрунтовано було видане свідоцтво про право на спадщину, так як ОСОБА_4 прийняв його після смерті ОСОБА_6 і став єдиним його власником, та ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

Судом встановлені наступні обставини та визначені відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 25.01.1990 року № 2-346 та свідоцтва про право на спадщину від 25.01.1990 року №2-348 ОСОБА_6 була власником нерухомого майна в склад якого входили: житловий будинок, житловою площею 44.7 кв.м., літера «В»; ворота (огорожа) №2; вигрібна яма №3; мощення (водопровід) №4; гараж, літера «Г»; які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_6 померла, яка останнім заповітом від 03.11.1993 року заповідала своє майно синам ОСОБА_7 та ОСОБА_4, які отримали право на зазиаченуспадщину.

ОСОБА_7, відповідно до домової книги був прописаний та проживав, тому відповідно до ст.549 ІДК України (1960) спадщину прийняв, але не оформив.

ОСОБА_4 також прийняв спадщину фактично вступивши в володіння і управління майном померлої ОСОБА_6 про що свідчат його наступні дії. які він здійснив протягом 6 місяців після смерті ОСОБА_6: організував похорони надавши розпорядження і переказавши ОСОБА_5 грошові кошти; утримував будинок, доручив ОСОБА_5 сплачувати комунальні платежі; прийняв як спадщину належні померлій ОСОБА_6 грошові кошти, прикраси із золота та срібла, срібний посуд, художню літературу; надавши ОСОБА_5 розпорядження щодо заселення в будинок квартирантів, фактично став його використову вати.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на гой час фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6. але не оформили її. Тем не менш відповідно до ст.549 ЦК України (1960) стали спільними власниками цієї спадщини в рівних частках, фактично по1/2 частині кожний.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, відкрилася спадщина на 1/2 зазначеного майна.

ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини від ОСОБА_7 та отримав свідоцтво про спадщину от ОСОБА_7 на домоволодіння в повному обсязі.

Суд вважає встановленою наявність зазначених фактів, бере до уваги докази надані відповідачем, а саме показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, фотографії майна отриманого після смерті ОСОБА_6

Суд відхиляє докази позивача так як вони не спростовують докази прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_6

Суд вважає, що ОСОБА_3 фактично мав право тільки на 'А спірного майна як спадщину після смерті ОСОБА_7, але йому необгрунтовано було видане свідоцтво від 03.06.2014 про право на спадщину від ОСОБА_7 с порушенням права ОСОБА_4 на 1/2 частку спадщини від ОСОБА_6, що є підставою для застосування вимог ст. 1301 ЦК України, відповідно до якого свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування всього спадкового майна а саме 1/2 частки спадщини від ОСОБА_6 яку прийняв ОСОБА_4

Суд зазначає, що позивачем необгрунтовано були не визнані та оспорені права відповідача на 1/2 спадщини після смерті ОСОБА_6, разом з тим, і відповідач необгрунтовано оспорив в повному обсязі права позивача на частку спадщини після смерті ОСОБА_7, гак як, отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.06.2014 року було порушено право відповідача на належну йому, але не оформлену 1/2 спірного майна.

Разом з тим. підлягає задоволенню позов ОСОБА_3 в частині усунення йому перешкод в користуванні будинком, так як він є власником 1/2 його частки, а згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимотати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження совїм майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8.10,212-214 ІДПК України, суд

ВИРІ III И В :

Зустрічний позов ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яке було видане 3 червня 2014 року державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_3 за реєстровим номером 1- 705.

Визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за кожним право власності на 1/2 частині житловий будинок АДРЕСА_1 з надворними будівлями та спорудами.

Позов ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у користуванні будинком АДРЕСА_1 та допустити його до вказаного будинку, визначивши порядок примусового виконання рішення в цієї частини шляхом вселення ОСОБА_3 до зазначеного будинку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонській області через Суворовський районний суд м. Херсону, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяЗубов О. С.