Справа № 645/4314/14
Провадження № 2/645/1592/14
22 жовтня 2014 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Алтухової О.Ю.,
секретар судових засідань - Анацька К.Є.,
розглянувши в порядку заочного розгляду у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-
Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.
Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.
Представника позивача - ОСОБА_4, який діє на підстав довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений рекомендованою кореспонденцією за адресою, зазначеною у позовні заяві, причини неявки суду не повідомив.
Таким чином, враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, за згодою представника позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до наступного.
Згідно з положеннями ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Судом встановлено, що 18 березня 2011 року між ОСОБА_2 (Позикодавець) та ОСОБА_3 (Позичальник) укладений договір позики, відповідно до умов якого Позикодавець передав Позичальнику у власність грошові кошти в сумі 2383170,00 гривень, що за курсом Національного банку України 794,39 грн. за 100 доларів США дорівнює 300000,00 доларів США (далі - Позика). За умовами п. 5 цього договору, Позичальник зобов'язався повернути всю позику за першою вимогою Позикодавцю в національній валюті в сумі, що дорівнює 300000,00 доларам США за курсом української гривні до долару США, встановленим Національним банком України в день повернення позики.
Згідно з розпискою ОСОБА_3 від 18 березня 2011 року, він отримав від ОСОБА_2 грошові кошти за договором позики від 18.03.2011 року в сумі 2383170,00 грн. та зобов'язався повернути кошти у строк, передбачений договором.
Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09.10.2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1) 2 397900,00 гривень боргу, а також судовий збір в сумі 3441,00 гривень.
Позивач, в особі свого представника, з посиланням на п.п.1, 5 Договору позики від 18 березня 2011 року, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики за період з 04 січня 2013 року по 20 травня 2014 року, без урахування суми боргу, стягнутої за рішенням суду від 09 жовтня 2013 року.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Згідно п. 1 Договору позики від 18 березня 2011 року позикодавець передає позичальнику грошові кошти у сумі 2 383 170,00 грн., що за курсом НБУ 794, 39 за 100 дол. США дорівнює 300 000,00 дол. США.
Пунктом № 5 вказаного договору позики закріплено, що позичальник зобов'язаний повернути всю позику за першою вимогою позикодавцю в національній валюті України в сумі, що дорівнює 300 000,00 дол. США за курсом української гривні до долару США встановленим НБУ в день повернення позики.
Проте, на момент ухвалення 09.10.2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова заочного рішення було враховано офіційний курс Національного Банку України та в повному обсязі сума заборгованості стягнута. Діючим законодавством не передбачено перерахування стягнених сум у зв'язку із зміною в бік підвищення курсу української гривні до долару США встановленому НБУ, в зв'язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, окрім випадків, передбачених законом.
Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 526, 533, 1046, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позовних вимог - відмовити в повному обсязі.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -