№ 207/4846/14-ц
№ 2/207/1990/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Тюлюнової В.Г.

при секретарі Куцевол Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпродзержинську справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання угоди дійсною та визнання права власності на квартиру.

В С Т А Н О В И В:

23.10.2014 року позивачі, подружжя ОСОБА_1, звернулися до суду з позовною заявою до відповідачів, членів родини ОСОБА_3, в якій посилаються на те, що 20.09.1999 року уклали угоду купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, через товарну біржу «Дніпродзержинська», головний офіс якої знаходився у м. Дніпропетровську.

21.09.1999 року позивачі зареєстрували своє право на квартиру у Бюро технічної інвентаризації м. Дніпродзержинська, про що свідчить реєстраційне посвідчення під номером 22279. Згідно п.3 Договору від 20.09.1999 року продаж квартири вчинено за 12030 грн., які відповідачі одержали повністю до підписання договору. Волевиявлення позивачів і відповідачів було спільним та відповідало їхній внутрішній волі. Права сторін не були порушені. Позивачі вирішили впорядкувати правовстановлюючі документи на квартиру, у зв`язку з тим, що біржова угода не була нотаріально посвідчена. Відповідачі не мають можливості нотаріально посвідчити договір, тому що ОСОБА_3 - помер, ОСОБА_6 проживає за межами м. Дніпродзержинська, а інші відповідачі не мають коштів, тому позивачі звернулись до суду з позовною заявою, в якій просять визнати угоду купівлі-продажу квартири, укладену між позивачами і відповідачами 20.09.1999 року через товарну біржу, дійсною і визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 88,2 кв.м, житловою площею 64,1 кв.м.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 позовні вимоги визнали в повному обсязі, показали, що вони є членами однієї родини, голова якої ОСОБА_3 - помер, не заперечують проти визнання дійсною угоди купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 і визнання за позивачами права власності на квартиру, де сім`я ОСОБА_1 проживає з 1999 року.

Відповідачка ОСОБА_6 в судове засідання не прийшла, написала заяву, що просить розглянути справу у її відсутності, тому що не заперечує проти визнання за позивачами права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Представник товарної біржі в судове засідання не прийшов, не направив письмових заперечень проти заявленого позову.

Представник реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в судове засідання не прийшов. В.о. начальника реєстраційної служби О.В. Рудь-Мірзахаятова письмово повідомила, що просить суд розглянути справу по суті без участі представника реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

20.09.1999 року позивачі і відповідачі уклали угоду купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, через товарну біржу «Дніпродзержинська», головний офіс якої знаходився у м.Дніпропетровську.

21.09.1999 року подружжя ОСОБА_1 зареєстрували право на квартиру у Бюро технічної інвентаризації м. Дніпродзержинська, про що свідчить реєстраційне посвідчення під номером 22279. Відповідачі підтвердили в судовому засіданні, що продаж квартири вчинено за 12030 грн., гроші вони отримали до підписання договору і передали ключі від квартири, де позивачі проживають і виконують обов`язки по утриманню квартири, отримавши всі правовстановлюючі документи на квартиру. Ніяких претензій до позивачів не мають, визнають їх власниками квартири. Не мають можливості нотаріально посвідчити угоду, бо ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а вони живуть окремо і не мають коштів і часу, тим більше, що вони бажали продати квартиру і продали її, а позивачі купили квартиру.

Волевиявлення позивачів і відповідачів було спільним та відповідало внутрішній волі кожного з них. Правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені. Ні права позивачів, ні права відповідачів не були порушені.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 47, 153, 224, 227 ЦК України (1963), ст.ст. 3, 15, 114, 118 - 120, 212 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати угоду купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладену між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діяла за себе та свого неповнолітнього сина ОСОБА_8, 1985 року народження, ОСОБА_5, 1983 року народження, яка діяла з дозволу своєї матері ОСОБА_4,, ОСОБА_6, яка діяла за себе та за свого неповнолітнього сина ОСОБА_10, 1998 року народження, через товарну біржу «Дніпродзержинська» 20.09.1999 року, дійсною.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 88,2 кв.м, житловою площею 64,1 кв.м.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя В.Г. Тюлюнова