АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.,

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретаря Лук'янишиної М.В.

за участю: прокурора Рапіти О.В., представника Міністерства оборони України - Сосни О.М., представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Чернівецького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до державного господарського об'єднання Концерн „Військторгсервіс", ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2014 року -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року Чернівецький прокурор з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до концерну „Військторгсервіс" та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Вказував на те, що 14 грудня 2005 року між державним підприємством Міністерства оборони України „Управління торгівлі Західного оперативного командування" та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу приміщення кафе 1-1 - 1-29, загальною площею 397,40 кв.м., яке розташоване по АДРЕСА_1.

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

22ц - 1682/14 головуючий у 1-й інстанції Іщенко І.В.

категорія 19/20 суддя-доповідач Міцней В.Ф.

Вважав, що відчуження вказаного майна відбулось з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки дозвіл на його відчуження на момент вчинення правочину Міністерством оборони України не видавався.

Посилаючись на ці обставини, прокурор просив визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу приміщення кафе від 14 грудня 2005 року.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 30 жовтня 2014 року позов задоволено: визнано недійсним з моменту вчинення договір купівлі-продажу приміщення кафе площею 397,4 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1, укладений 14 грудня 2005 року між державним підприємством Міністерства оборони України „Управління торгівлі Західного оперативного командування" в особі представника ОСОБА_6 та ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вважає, що не відповідає обставинам справи висновок суду першої інстанції про те, що начальник державного підприємства Міністерства оборони України „Управління торгівлі Західного оперативного командування" ОСОБА_7 не мав необхідних повноважень на відчуження спірного нерухомого майна.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 підтримав вимоги апеляційної скарги.

Прокурор та представник позивача апеляційну скаргу не визнали, вважають, що рішення суду є законним, обгрунтованим і підстав для його скасування немає.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції,вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, за договором купівлі-продажу від 14 грудня 2005 року державне підприємство Міністерства оборони України „Управління торгівлі Західного оперативного командування" (продавець) передало у власність ОСОБА_3 (покупця) приміщення кафе 1-1 - 1-29 загальною площею 397,40 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.8).

У подальшому вказане приміщення неодноразово відчужувалося. Останнім набувачем на підставі договорів купівлі-продажу від 12 грудня 2011 року року є ОСОБА_4

Вважаючи, що відчуження спірного приміщення відбулось без дозволу Міністерства оборони України, до сфери управління якого належить державне підприємство „Управління торгівлі Західного оперативного командування", прокурор просив визнати недійсним договір купівлі-продажу від 14 грудня 2005 року, укладений між цим підприємством та ОСОБА_3

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Судовий захист права власності здійснюється, зокрема, шляхом розгляду позовів про визнання права власності на майно, витребування його із чужого незаконного володіння чи від добросовісного набувача (ст.ст.387, 388 ЦК), про визнання правочину недійсним (ст.ст.215-235 ЦК).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Визнання правочину недійсним як спосіб захисту цивільних прав і цивільних інтересів застосовується у випадках, коли необхідно відновити становище, що існувало до укладення правочину з порушенням умов необхідних для чинності правочину (ст. 203 ЦК). Його застосування регулюється ст.ст. 215-236 ЦК.

Метою звернення до суду з таким позовом є застосування наслідків його недійсності (реституції), відшкодування збитків або моральної шкоди у випадках, коли її відшкодування передбачено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 216 ЦК недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування.

Однак норма ч. 1 ст. 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі.

Як роз'яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 209 року „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК.

У речово-правових відносинах не застосовується способи захисту прав, встановлені для зобов'язальних правовідносин. У цих відносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. У разі, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності відповідно до ст. 392 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 7 листопада 2012 року у справі № 6-107цс12).

У п.22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року „Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснено, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.

Отже у даному випадку спірне майно може бути витребувано від останнього набувача, який не є стороною оспорюваного правочину, шляхом подання віндикаційного позову.

Суд першої інстанції у порушення положень ст. 10 ЦПК України всебічно та повно обставини справі не з'ясував, не визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, що їх регулює, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про задоволення позову прокурора про визнання договору купівлі-продажу спірного майна недійсним.

За таких обставин рішення суду першої інстанції у відповідності до п.п.1, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314 ЦПК України , колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2014року скасувати.

У задоволенні позову Чернівецького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до державного господарського об'єднання Концерн „Військторгсервіс", ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: