22-ц/775/1632/2014(м)
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Кочегарової Л.М.,

суддів: Ігнатоля Т.Г., Попової С.А.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Маріупольської міської ради про виділення частки жилої площі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконкому Маріупольської міської ради про виділ частки жилої площі, у розмірі 9,0-13,65 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 06 жовтня 2014 року ОСОБА_1 у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Виконком Маріупольської міської ради про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заяви про відкладення справи до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до ордеру НОМЕР_1 від 22 січня 2010 року ОСОБА_1 та членам його сім'ї - дружині ОСОБА_2 та сину ОСОБА_3, була виділена двохкімнатна квартира АДРЕСА_1, жилою площею 27,1 кв.м.

Відповідно до медичного висновку № 2762/3 ОСОБА_3, не може проживати в одній кімнаті з членами своєї родини та в комунальній квартирі.

19 червня 2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відмовляючи ОСОБА_1 у позові про виділ його частки жилої площі у вказаній квартирі, в розмірі не менше 9,0-13,65 кв.м, при дотриманні законних прав осіб, вписаних в ордер (згідно позову), суд першої інстанції виходив з неможливості виділення виконкомом Маріупольською міською радою позивачу жилого приміщення вказаної площі у спірній квартирі.

З висновками суду не можна не погодитися.

Згідно до ст.ст. 103 ЖК України, договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом.

Зі змісту ст. 104 ЖК України вбачається, що член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення тощо.

У відповідності з вимогами ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 11 ЦПК України, якою визначається диспозитивність цивільного судочинства зазначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.118 ЦПК України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється, оформлюється і передається судді в порядку черговості. Позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, які пов'язані між собою.

Як вбачається зі справи, звертаючись до суду, ОСОБА_1 послався на те, що оскільки його син ОСОБА_3, за станом здоров'я, окремо займає кімнату 14, 2 кв. м в квартирі АДРЕСА_1, а колишня дружина - ОСОБА_2, кімнату площею 12,9 кв.м, то він (позивач) бажає отримати свою норму житлової площі - 9,0-13,65 кв.м.,

за вказаною адресою. Свої вимоги позивач звернув до виконкому Маріупольської міської ради.

Колегія вважає, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, оцінив представлені сторонами матеріали за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, обгрунтованість позову та дійшов правильного висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 до виконкому Маріупольської міської ради є безпідставними.

Зокрема, матеріали справи вказують на те, що відповідач у даній справі будь-якого відношення до порядку користування квартирою, наданою позивачу, не має, оскільки право на проживання у квартирі в 2010 році набули члени сім*ї ОСОБА_1 на підставі ордеру, виданого позивачу, і саме від волі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залежить можливість користування позивачем жилою площею у спірній квартирі та виділення частки квартири для окремого користування позивачу.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 позовних вимог до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не заявляв, суд правильно, з урахуванням вимог ст.ст.11,118 ЦПК України, відмовив позивачу у вимогах до виконкому Маріупольської міської ради про виділення частки жилого приміщення в наданій квартирі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незгоду з рішенням про виділення позивачу вказаної квартири без урахування часткової оплати за жилу площу; в частині порядку користування квартирою ОСОБА_3, шляхом зайняття окремої кімнати, є неспроможними, оскільки, в даному випадку, вимоги ОСОБА_1 були заявлені до виконкому Маріупольської міської ради.

Посилання в скарзі на неправильне застосування судом матеріального права, в частині невірного застосування судом норм, які регулюють відносини у родині між чоловіком та жінкою, що розірвали шлюб, не спростовують висновків суду і не є підставою для скасування ухваленого рішення, оскільки це не призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи, що рішення відповідає вимогам процесуального права та наданим доказам, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а рішення суду про відмову у позові до виконкому Маріупольської міської ради - залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.М. Кочегарова

Судді: Т.Г. Ігнатоля

С.А. Попова

Категорія 43 Головуючий у 1 інстанції Костромітіна О.О.

Суддя-доповідач Кочегарова Л.М.