АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/1434/14 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Бершадська Г. В., Ткач З. Є.,

при секретарі - Фащевська М.М.

з участю - представника Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції - Рибій Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 16 вересня 2014 року за поданням Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИЛА:

Перший відділ Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції звернувся до суду з заявою про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 16 вересня 2014 року подання Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення закордонного паспорта громадянина України ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер:НОМЕР_1) до часу виконання зобов'язань згідно виконавчого листа №2-4004/11 від 21.10.2011 р., виданого Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики в розмірі 5843 грн., 58,43 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу; виконавчого листа №2-9246/2011 від 16.03.2012 р. виданого Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь кредитної спілки "Християнська злагода" в особі Тернопільської філії кредитної спілки "Християнська злагода" заборгованіть за кредитним договором у розмірі 215699,21 грн.; виконавчого листа №2-9246 від 16.03.2012 р. виданого Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь держави судового збору у розмірі 2156,99 грн.; виконавчого листа №607/759/13-ц від 15.10.2013 р. виданого Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 3219 грн. судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням суду ОСОБА_2 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати.

В обгрунтування вимог зазначає, що суд першої інстанції не встановив факту умисного ухилення його від виконання рішення суду. Зазначає, що не може виконати рішення через важкий матеріальний стан, оскільки на даний час не працює та на його утриманні є двоє неповнолітніх дітей.

Представник відділу державної виконавчої служби апеляційну скаргу заперечив, ухвалу суду вважає законною та обгрунтованою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, з'сувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення .

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду про стягнення з нього коштів та перешкоджає державному виконавцю у примусовому виконанні ним цього рішення, а тому невжиття тимчасового обмеження у виїзді за межі України боржнику може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з п.18 ч.3 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Умовами ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» встановлено вичерпний перелік обставин, за яких громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема у випадках, якщо невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

Судом встановлено, що на виконанні у Першому відділі ДВС ТМУЮ перебуває зведене виконавче провадження ЄДРВП №34101307 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в користь ОСОБА_3, юридичних осіб та держави.

Дане виконавче провадження об'єднує 4 виконавчих провадження на загальну суму 227096.63 грн., а саме :

· виконавчий лист № 2-4004/11 від 21.10.2011р. виданий Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики в розмірі 5843,00 грн., 58,43 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу;

· виконавчий лист №2-9246/2011 від 16.03.2012р., виданий Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь кредитної спілки "Християнська злагода" в особі Тернопільської філії кредитної спілки Християнська злагода" заборгованість за кредитним договором у розмірі 215699,21 грн.;

· виконавчий лист № 2-9246 від 16.03.2012р., виданий Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь держави сплачений судовий збір в розмірі 2156,99 грн.;

· виконавчий лист №607/759/13-ц від 15.10.2013р., виданий Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» 3219 грн. судового збору.

З матеріалів зведеного виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем Першого відділу ДВС ТМУЮ по даних виконавчих документах винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, які скеровані сторонам виконавчого провадження для відому та виконання, боржнику ОСОБА_2 у виконавчому провадженні надано термін встановлений законом для самостійного виконання.

У серпні 2012р. державним виконавцем Першого відділу ДВС ТМУЮ винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошено заборони на його відчуження.

Згідно повідомлень УДАІ УМВСУ в Тернопільській області, Управління держкомзему у м.Тернополі, Інспекції державного технічного нагляду Тернопільської облдержадміністрації за боржником ОСОБА_2 транспортні засоби, с/г техніка та земельні ділянки в межах м.Тернополя не зареєстровані.

Згідно відповіді ТзОВ «МБТІ» боржнику належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4 10.03.2006 року за реєстром № 621.

Згідно відповіді ТОДПІ інформація стосовно боржника ОСОБА_2 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня та за боржником відкриті рахунки в установах банку та інших фінансових установах не зареєстровані.

27.11.2013 державним виконавцем вчинено вихід за місцем проживання боржника, а саме в АДРЕСА_1 і встановлено, що на стукіт у вхідні двері квартири №40 відчинила особа, яка представилася ОСОБА_2 На вимогу державного виконавця увійти в квартиру для проведення опису й арешту майна боржник впустити, відмовився, про що складено акт державного виконавця від 27.11.2013 року.

Згідно відповіді Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області, боржник ОСОБА_2 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2, виданим органом 1900.

Вирішуючи питання про задоволення подання, суд безпідставно постановив ухвалу про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки судом не було перевірено вчинення державним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, не з'ясовано наявність доказів, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Суд першої інстанції також не дав правової оцінки відсутності в матеріалах подання доказів того, що боржник своїми діями чи бездіяльністю умисно ухиляється від виконання рішення суду.

З представленого апелянтом акту опису і арешту майна від 06 грудня 2013 року вбачається, що в присутності боржника було описано майно.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що обмеження у праві виїзду за кордон було застосовано судом передчасно, без належного з'ясування фактичних обставин, що підлягають перевірці, а на даний час таке обмеження порушує право заявника вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави.

Оскільки ухвала постановлена з порушенням процесуальних норм права, вона підлягає скасуванню із постановленням нової про відмову в задоволенні подання Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст 303, 304, 312, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 16 вересня 2014 року скасувати та постановити нову наступного змісту.

В задоволенні подання Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.М. Шевчук