№ 2-6147-14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20. 11. 2014 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді Бобровника О. В.
при секретарі: Мурга Н. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про дострокове стягнення заборгованості за договором позики з урахуванням індексу інфляцій стягенння неустойки та процентів за користування,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 - про дострокове стягнення заборгованості за договором позики з урахуванням індексу інфляцій стягенння неустойки та процентів за користування.
Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 26 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений письмовий договір позики, предметом якого було передання у власність відповідачу грошових коштів в розмірі 80 000,00 грн., що еквівалентна 10 000 доларів США за узгодженим курсом.
Укладений договір позики грошових коштів між позивачем та відповідачем є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207, 1047 ЦК України, оскільки відповідачем 27 грудня 2013 року було надано розписку підписану нею власноручно.
Згідно умов укладеного договору позики відповідач зобов'язувався сплачувати (повертати) суму позики позивачу рівними частинами, тобто по 3 333 гривні 34 копійки, протягом 24 місяців, до п'ятнадцятого числа кожного поточного місяця, починаючи з 15 лютого 2014 року, шляхом перерахуванням зазначеної суми (3 333,34 грн.) на платіжну карту на ім'я ОСОБА_1
Відповідач не виконала свого обов'язку щодо повернення позики починаючи з 15 лютого 2014 року, в зв'язку з чим позивач звернулась 25 лютого 2014 року до ОСОБА_2 з письмовою вимогою про повернення грошових коштів переданих за договором позики від 26 грудня 2013 року в розмірі 10 000 доларів США, розмір якої на момент пред'явлення вимоги складав 80 000,00 грн., згідно повідомлення про вручення поштового відправлення рекомендованим листом, відповідач особисто отримала письмову вимогу 28 лютого 2014 року.
Однак, починаючи з 28 лютого 2014 року, відповідач не виконала свого обов'язку щодо повернення всієї суми по договору позики в строк, який вказаний в листі від 25 лютого 2014 року, тобто на дату подачі заяви загальний борг позики ОСОБА_2 становить суму у розмірі 80 000,00 грн.
В зв'язку із зазначеним позивач вважаючи свої права порушеними просила суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, неустойку, а також проценти на рівні облікової ставки НБУ, що складає грошову суму коштів у розмірі 103 707,53 грн.
Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд про задоволення позову та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, жодних заяв чи клопотань до суду не подавала.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що 26 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений письмовий договір позики, предметом якого було передання у власність відповідачу грошових коштів в розмірі 80 000,00 грн., що еквівалентна 10 000 доларів США за узгодженим курсом (а.с. 7).
Укладений договір позики грошових коштів між позивачем та відповідачем є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207, 1047 ЦК України, оскільки відповідачем 27 грудня 2013 року було надано розписку підписану нею власноручно (а.с. 8).
Згідно умов укладеного договору позики відповідач зобов'язувався сплачувати (повертати) суму позики позивачу рівними частинами, тобто по 3 333 гривні 34 копійки, протягом 24 місяців, до п'ятнадцятого числа кожного поточного місяця, починаючи з 15 лютого 2014 року, шляхом перерахуванням зазначеної суми (3 333,34 грн.) на платіжну карту на ім'я ОСОБА_1
Вбачається, що відповідач не виконала свого обов'язку щодо повернення позики починаючи з 15 лютого 2014 року, в зв'язку з чим позивач звернулась 25 лютого 2014 року до ОСОБА_2 з письмовою вимогою про повернення грошових коштів переданих за договором позики від 26 грудня 2013 року в розмірі 10 000 доларів США, розмір якої на момент пред'явлення вимоги складав 80 000,00 грн., згідно повідомлення про вручення поштового відправлення рекомендованим листом, відповідач особисто отримала письмову вимогу 28 лютого 2014 року.
Однак, починаючи з 28 лютого 2014 року, відповідач не виконала свого обов'язку щодо повернення всієї суми по договору позики в строк, який вказаний в листі від 25 лютого 2014 року, тобто на дату подачі заяви загальний борг позики ОСОБА_2 становить суму у розмірі 80 000,00 грн.
В разі неповернення позики у вказаний позикодавцем строк, позикодавець має право нарахувати проценти, а у разі передбачення у договорі - штрафні санкції починаючи з наступного дня після отримання позичальником вимоги позикодавця про дострокове повернення позики (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Вбачається, що ОСОБА_2 відмовляється виконати належним чином свої грошові зобов'язання передбачені договором позики щодо повернення позики, ігнорує заяви позивача щодо повернення суми позики, при особистому спілкуванню (мобільним телефоном, скапом, електронною поштою) відмовляється виконувати умови позики (договору позики) та взяті на себе зобов'язання і всіма можливими способами ухиляється від виконання зобов'язань щодо повернення позики по договору і до теперішнього часу не виконала свій обов'язок, порушивши строки повернення суми коштів, передбачених ч. 2 ст. 1050 ЦК України, не надавши жодної відповіді на заявлену письмову вимогу.
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
У відповідності до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики від 27 грудня 2013 року вважається укладений між позивачем та відповідачем, оскільки згідно ч.2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, на підставі чого, відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України.
У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.
Так за порушення строку повернення позики позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (пункт 7 договору позики).
Враховуючи те, що відповідач порушуючи умови договору не повернув суму позики, включаючи чергового платежу в період з 28 лютого 2014 року по 12 вересня 2014 року (на протязі 197 днів, при цьому сукупний індекс інфляції за період становить 1,120), з нього підлягає стягнення сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції, а саме: 89 609,53 грн. (сума основного боргу 80 000,00 грн. + індекс інфляції - 9 609,53 грн.).
Відповідно до пункту 7 договору позики за порушення строків повернення позики позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю неустойку в розмірі 50 гривень за кожний день прострочення повернення частини суми позики.
Враховуючи те, що відповідач порушуючи умови договору позики не повернув суму позики на протязі 197 днів, з нього підлягає стягнення штраф у розмірі 9 850,00 грн. (50-неустойка х197-кількість днів прострочення).
Крім того, у відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
При таких обставинах, оскільки між позивачем та відповідачем не було передбачено договором позики сплату процентів за користування грошовими коштами, їх розмір і порядок сплати, а також не було передбачено застереження щодо безпроцентної позики, позивач як позикодавець, з підстав передбачених ч.1 ст. 1048 ЦК України, має право на одержання процентів їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ), що підлягають сплаті щомісяця до дня повернення позики.
Так як, в період з 28 лютого 2014 року по 12 вересня 2014 року облікова ставка НБУ змінювалась, тому процентів розраховано наступним чином, а саме:
У відповідності до п. 1 постановою Правління Національного банку України «Про регулювання грошово-кредитного ринку» від 09 серпня 2014 року за № 315 (з подальшими змінами та доповненнями), встановлено з 13 серпня 2014 року облікову ставку в розмірі 6,5 % річних. Тому, враховуючи те, що розмір процентів за користування позикою встановлюється на рівні облікової ставки НБУ, тобто 6,5%. Розмір процентів за день користування позикою буде складати 0,02 % від грошової суми позики, грошова сума відсотків за день буде складати 16,00 грн. (сума позики 80 000,00 грн. х на 0,02 %). Враховуючи те, що відповідач користувався позикою протягом 46 (сорока шести) днів, починаючи з 28 лютого 2014 року по 15 квітня 2014 року, розмір процентів за увесь час користування грошовими коштами які були надані у якості позики за договором складає 736,00 грн. (46 днів х на 16,00 грн.).
У відповідності до п. 1 постановою Правління Національного банку України «Про регулювання грошово-кредитного ринку» від 14 квітня 2014 року за № 212 (з подальшими змінами та доповненнями), встановлено з 15 квітня 2014 року облікову ставку в розмірі 9,5 % річних. Тому, враховуючи те, що розмір процентів за користування позикою встановлюється на рівні облікової ставки НБУ, тобто 9,5%. Розмір процентів за день користування позикою буде складати 0,026 % від грошової суми позики, грошова сума відсотків за день буде складати 20,80 грн. (сума позики 80 000,00 грн. х на 0,026 %). Враховуючи те, що відповідач користувався позикою протягом 93 (дев'яносто три) днів, починаючи з 15 квітня 2014 року по 16 липня 2014 року, розмір процентів за увесь час користування грошовими коштами які були надані у якості позики за договором складає 1 934,40 грн. (93 днів х на 20,80 грн.).
У відповідності до п. 1 постановою Правління Національного банку України «Про регулювання грошово-кредитного ринку» від 15 липня 2014 року за № 417, встановлено з 17 липня 2014 року облікову ставку в розмірі 12,5 % річних. Тому, враховуючи те, що розмір процентів за користування позикою встановлюється на рівні облікової ставки НБУ, тобто 12,5%. Розмір процентів за день користування позикою буде складати 0,034 % від грошової суми позики, грошова сума відсотків за день буде складати 27,20 грн. (сума позики 80 000,00 грн. х на 0,034 %). Враховуючи те, що відповідач користувався позикою протягом 58 (п'ятдесят вісім) дня, починаючи з 17 липня 2014 року по 12 вересня 2014 року, розмір процентів за увесь час користування грошовими коштами які були надані у якості позики за договором складає 1 577,60 грн. (58 днів х на 27,20 грн.).
При таких обставинах, з підстав передбачених ст. 1048 ЦК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути проценти за користування позикою протягом всього терміну дії договору до моменту звернення до суду з цим позовом встановлюється на рівні облікової ставки НБУ та в розмірі який становить 4 248,00 грн.
На час звернення до суду сума простроченого грошового зобов'язання відповідача становить суму грошових коштів у розмірі 80 000,00 грн.
Вбачається, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання на 197 дні (починаючи з 28 лютого 2014 року), а тому зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, неустойку, а також проценти на рівні облікової ставки НБУ.
Таким чином, розмір суми, належної до стягнення становить: 80 000,00 грн. (загальна заборгованість по договору позики) +9 609,53 грн. (індекс інфляції) +9 850,00 грн. (неустойка) +4 248,00 грн. (проценти на рівні облікової ставки НБУ) = 103 707,53 грн. (загальний розмір до стягнення).
Загалом з урахуванням основного грошового зобов'язання, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, неустойку, а також проценти на рівні облікової ставки НБУ, що становить суму у розмірі: 103 707,53 грн.
Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.
Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За таких обставин та враховуючи, що відповідач не виконала свої зобов'язання за договором позики, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 1037 грн. 08 коп.
Керуючись ст.. ст.. 526, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.. ст.. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226, 228 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про дострокове стягнення заборгованості за договором позики з урахуванням індексу інфляцій стягенння неустойки та процентів за користування - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, неустойку, а також проценти на рівні облікової ставки НБУ, що складає грошову суму коштів у розмірі 103 707,53 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 1037 грн. 08 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: