АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9195/14 Справа № 199/2149/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Спаї В. В. Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

09 грудня 2014 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого -

суддів:

при секретарі

Красвітної Т.П.

Михайловської С.Ю., Пономарь З.М.

Видюковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_6 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - Управління, служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Як зазначається позивачкою, жодного разу, з моменту народження ОСОБА_8 та до виписки з пологового будинку, ОСОБА_7 дружину та свою дитину не відвідував, забирати з пологового будинку не поспішав. 18.07.2007 р. шлюб сторін був розірваний. Відповідач дитиною не цікавиться, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не бажає утримувати дитину. Позивачка, згідно уточнених позовних вимог, просила суд позбавити ОСОБА_7 у відношенні доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав; зобов'язати орган опіки та піклування в особі управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_7; стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 9195,00 грн., що складаються із 5700,0 грн. за придбання меблів для дитини, 660,0 грн. за отримання ОСОБА_8 інформаційно-консультативних послуг щодо вивчення англійської мови, 2835,0 грн. за придбання путівки для оздоровлення дитини.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, з ухваленням у скасованій частині нового рішення про задоволення вказаної позовної вимоги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення районного суду частково скасувати з ухваленням у скасованій частині нового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1; шлюб сторін розірвано; дитина проживає з позивачкою (а.с. 7, 9).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2013 р. (а.с. 21) з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_9 в розмірі 600,00 грн. щомісяця, починаючи стягнення з 22.11.2011 р., та до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням вже виплачених грошових сум (рішення суду набрало законної сили 19.12.2013 р. (а.с.24)). До цього, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2012 р. (а.с. 19) з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 були стягнуті піменти на утримання ОСОБА_8 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_7, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.11.2011 р. та до досягнення вказаною дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_7 є працездатним, працює у ТОВ "Верстат плюс", отримує щомісячний дохід близько 4050,0 грн., сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_10 на користь позивачки; відповідач має задовільний стан здоров"я, одружений; крім дочки ОСОБА_10, має дочку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3. Наведене стверджується письмовими доказами, які долучені до матеріалів справи.

Позивачка є працездатною, працює у Дніпропетровській державній фінансовій академії, отримує щомісячний дохід близько 3067,0 грн.; має задовільний стан здоров"я; крім дочки ОСОБА_10, має сина ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4. Наведене стверджується письмовими доказами, що долучені до матеріалів справи.

Судом також встановлено, що між сторонами існує спір щодо виплати відповідачем додаткових витрат на утримання дочки ОСОБА_10.

Позивачкою суду надано довідки про отримання ОСОБА_8 інформаційно-консультативних послуг щодо вивчення англійської мови та сплату за дані послуги за серпень 2014 року 660,0 грн.

Крім того, позивачкою було сплачено 1932,0 грн. за оздоровлення ОСОБА_8, яка часто хворіє на простудні захворювання, влітку 2014 року у КЗ "ДЗОВ "Орльонок"; викладене стверджується відповідною путівкою, квитанцією (а.с. 99), фотографією та грамотою, яку дитина отримала під час відпочинку.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, колегія дійшла висновку, що місцевий суд не з"ясував у повному обсязі фактичні обставини справи, що спричинило ухвалення незаконного рішенні про відмову у повному обсязі у стягненні додаткових витрат на дитину, тому оскаржуване рішення у вказаній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину.

Приймаючи до уваги зміст позовних вимог, враховуючи, що обов"язки батьків з виховання та утримання дитини є рівними; зважаючи на погодження відповідача сплачувати додаткові витрати на утримання ОСОБА_8, за умови доведеності розміру таких витрат, що стверджується журналом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції; враховуючи встановлення судом факту та розміру витрат позивачки на оплату інформаційно-консультативних послуг щодо вивчення ОСОБА_8 англійської мови у сумі 660,0 грн. та оздоровлення ОСОБА_8 у сумі 1932,0 грн., - колегія дійшла висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню додаткові витрати на утримання ОСОБА_8 у розмірі 1296,0 грн. ((660,0 грн. + 1932,0 грн.) : 2).

Доводи апелянта про стягнення інших витрат, що пов"язані з отриманням ОСОБА_8 інформаційно-консультативних послуг з вивчення англійської мови, не підлягають задоволенню, оскільки відповідні позовні вимоги не були заявлені під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Не підлягають стягненню з відповідача витрати у сумі 5700,0 грн., оскільки придбання у власність позивачки меблів для забезпечення звичайного щоденного побуту дитини - не є додатковими витратами на утримання неповнолітньої ОСОБА_8. Крім того, відповідний касовий чек суду не надано.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, положення ст. 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Колегія звертає увагу, що рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав та зобов"язання органу опіки надати висновок - в апеляційному порядку не оскаржене, тому суд апеляційної інстанції розглядає дану справу у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 303 ЦПК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення - частковому скасуванню з ухваленням нового рішення у скасованій частині.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення додаткових витрат на дитину - скасувати та у скасованій частині ухвалити нове рішення.

Позовну вимогу ОСОБА_6 до ОСОБА_7, про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 додаткові витрати на дитину ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 1296 (одна тисяча двісті дев'яносто шість) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Т.П.Красвітна

Судді С.Ю.Михайловська

З.М.Пономарь