Провадження № 6/761/2018/2014
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2014 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Маліновської В.М.,

при секретарі Лазоришинець К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Нідзельської А.В., про тимчасове обмеження у виїзді за межі України боржника - ОСОБА_2 до виконання зобов'язань за рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.09.2013р. у справі 740/2732/13-ц,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014р. державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Нідзельська А.В., за погодженням з начальником відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гоцій Б.І. звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_2.

Своє подання державний виконавець обґрунтовує тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві знаходиться два виконавчих провадження ВП № 40187499, № 40350138 по примусовому виконанню виконавчих листів: 1) № 740/2732/13-ц виданий Ніжинським м/р/с Чернігівської області 04.10.2013р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дружини ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення їхньою дитиною ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 26.06.2013р., 2) № 740/2732/13-ц виданий Ніжинським м/р/с Чернігівської області 04.10.2013р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.06.2013 і до досягнення їхньою дитиною ОСОБА_5, повноліття. 15.10.2013р. та 22.10.2013р. державним виконавцем відповідно ст. 17, 19, 20 ,25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, копії яких направлено боржнику для виконання, стягувачу до відома. Водночас, боржнику направлено виклики державного виконавця від 15.10.2013р. і 22.10.2013р., які були проігноровані боржником. Повторно 20.03.2014р. державним виконавцем направлено на адресу боржника виклик, яким зобов'язано останнього з'явитись до відділу з метою надання пояснень невиконання рішення суду, боржником вказаний виклик проігноровано. Згідно довідки розрахунок від 01.07.2014р. загальна заборгованість по аліментам за двома виконавчими документами перевищує 12 місяців та становить 31 414,50 грн. За таких обставин, а також враховуючи значну суму заборгованості, захист прав та інтересів стягувача та дитини стане неможливим без вжиття заходів забезпечення виконання судового рішення. Враховуючи викладене, заявник просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_2 до виконання ним виконавчих листів: 1) № 740/2732/13-ц виданий Ніжинським м/р/с Чернігівської області 04.10.2013р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дружини ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення їхньою дитиною ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 26.06.2013р., 2) № 740/2732/13-ц виданий Ніжинським м/р/с Чернігівської області 04.10.2013р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.06.2013 і до досягнення їхньою дитиною ОСОБА_5, повноліття.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку; причину неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши додані до нього докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що державним виконавцем Нідзельською А.В. відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції на підставі виконавчого листа № 740/2732/13-ц, виданого 04.10.2013р. Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області (а.с.15-16), - 15 жовтня 2013 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 40187499) по стягненню з боржника - ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини на користь ОСОБА_4 (а.с.12).

Вказана постанова про відкриття виконавчого провадження направлена боржнику 15.10.2013р. до виконання (а.с.11), разом з тим, 15.10.2013р. державним виконавцем направлено виклики боржнику з вимогою з'явитись в найближчу середу з 15-00 - 18-00 год., п'ятницю з 09-00 - 12-00 год. до державного виконавця за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 110, кабінет 10 (4 поверх) для вирішення питання щодо подальшої сплати аліментів (а.с.12).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 не отримувала аліментів з ОСОБА_2 у період з 01.01.2014р. по 30.06.2014р. згідно з: 1) виконавчий лист № 740/2732/13-ц виданий Ніжинським м/р/с Чернігівської області 04.10.2013р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дружини ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення їхньою дитиною ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 26.06.2013р., 2) виконавчий лист № 740/2732/13-ц виданий Ніжинським м/р/с Чернігівської області 04.10.2013р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.06.2013 і до досягнення їхньою дитиною ОСОБА_5, повноліття, що підтверджується відповідною довідкою № 2151/8; 2211/8 від 01.07.2014р. (а.с.4).

Згідно довідки-розрахунку від 01.07.2014р. встановлено, що заборгованість по аліментам станом на 01.07.2013р. (згідно двох виконавчих документів, нараховувати з 26.06.2013р.) складає 31 414,50 грн. (а.с.5-6).

Таким чином, судом встановлено, що з моменту відкриття виконавчого провадження Боржником не було здійснено жодних виплат спрямованих на погашення існуючої заборгованості по сплаті аліментів на утримання дружини до досягнення сином трьох років та на утримання неповнолітнього сина, а отже, з матеріалів справи вбачається, що Боржник не виконує рішення суду та в будь-який спосіб намагається не повертати заборгованість, хоча обізнаний про встановлені чинним законодавством обов'язки щодо утримання батьками дітей та наявності у нього неповнолітнього сина, утримання якого повинно бути забезпеченим на належному рівні обома батьками.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно з ч.2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань;

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, покладених на нього чинним законодавством України, зокрема, щодо сплати аліментів на утримання дружини та на утримання неповнолітнього сина, жодної участі в утримання сина не бере, разом з тим, не звертався до державного виконавця з заявами про звернення до суду щодо розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду у зв'язку з неможливістю виконувати в повному обсязі аліментні зобов'язання в силу наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, з метою найкращого захисту прав та інтересів дитини, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Нідзельської А.В., про тимчасове обмеження у виїзді за межі України боржника - ОСОБА_2 - підлягає задоволенню, оскільки ця вимога ґрунтується на положеннях вказаних законодавчих актів, а додані до подання документи свідчать, на думку суду, про ухилення боржника від виконання зобов'язань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 377-1, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Нідзельської А.В., про тимчасове обмеження у виїзді за межі України боржника - ОСОБА_2 до виконання зобов'язань за рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.09.2013р. у справі 740/2732/13-ц, - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_2 до виконання ним аліментних зобов'язань по виконавчим листам:

1) №740/2732/13-ц, виданий Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області 04.10.2013р., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дружини ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення їхньою дитиною ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 26.06.2013р.,

2) №740/2732/13-ц, виданий Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області 04.10.2013р., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.06.2013 і до досягнення їхньою дитиною ОСОБА_5, повноліття.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: