Справа № 467/705/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2014 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря Романенко Т.І.

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_6, ПАТ«Райффайзен Банк Аваль»

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_5, державного нотаріуса Арбузинської державної нотаріальної контори Бойченко В.А., ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 Арбузинського району Миколаївської області на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20 квітня 1982 року виконавчим комітетом Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області. 8 червня 2006 року їх донька ОСОБА_5 без їх відома і без їх згоди взяла правовстановлюючі документи на будинок та уклала договір купівлі-продажу № 1315 між ОСОБА_1 і нею, який був посвідчений державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Бойченко В.А. Однак вони, позивачі, спірного будинку своїй доньці ОСОБА_5 не продавали, ніяких договорів не підписували, нотаріуса Бойченко В.А. не бачили, хто замість них підписав цей договір їм невідомо, грошових коштів від доньки не отримували. Про вказаний договір вони взнали у квітні 2014 року, після того як їх стали виселяти з будинку. Тоді ж їм стало відомо про те, що донька 8 червня 2006 року взяла кредит у АППБ «Аваль» у розмірі 69400 грн., а в забезпечення виконання зобов'язань перед банком передала у іпотеку належний їм житловий будинок. У зв'язку з невиконанням умов договору банк звернувся з позовом до суду про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення кредитної заборгованості. Позов було задоволено та стягнуто заборгованість по договору. У ході виконання вказаного рішення житловий будинок був проданий на прилюдних торгах ОСОБА_6 по ціні 51000 грн. На підставі викладеного позивачі прохали визнати недійсним договір купівлі-продажу №1315 житлового будинку АДРЕСА_1 Арбузинського району Миколаївської області, укладений 8 червня 2006 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_5 та посвідчений державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Бойченко В.А.

У подальшому позивачі доповнили позовну заяву, в якому зазначили, що договір купівлі-продажу ОСОБА_1 не підписував, також у журналі реєстрації вчинення нотаріальних дій ні він, ні ОСОБА_2 не розписувалися. Крім того, ОСОБА_2 не давала письмову згоду на відчуження житлового будинку. Також зазначили, що ОСОБА_1 до виконавчого комітету Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області з заявою про отримання дублікату свідоцтва про право власності на житловий будинок, а також до БТІ з заявою про отримання витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно не звертався.

Ухвалою суду від 29 грудня 2014 року позовні вимоги, пред'явлені до державного нотаріуса Арбузинської державної нотаріальної контори Бойченко В.А., ОСОБА_6 були залишені без розгляду.

За ухвалами суду від 29 травня 2014 року і 13 червня 2014 року в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору були залучені ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_6

У судовому засіданні позивачі та їх представники підтримали позовні вимоги та прохали їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги визнала, пояснила суду, що вона часто була вдома у своїх батьків - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 Скориставшись нагодою, вона взяла з будинку батьків технічний паспорт на будинок, свідоцтво про право власності на будинок, їх паспорти, ідентифікаційні коди та в той же день звернулася до державного нотаріуса Бойченка В.А. з метою оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку. Вона повідомила нотаріусу, що батьків немає, він надрукував договір купівлі-продажу житлового будинку між нею та батьком, вона його взяла та вийшла на вулицю, де зустріла знайому ОСОБА_10 та попрохала її підписати договір замість батька, остання погодилась і підписала договір. Згоди за матір ОСОБА_2 на продаж будинку ніхто не писав. Після цього вона взяла екземпляр укладеного договору купівлі-продажу будинку та зберігала його в себе вдома. Про те, що отримала кредит і передала в іпотеку житловий будинок вона розповіла батькам у 2012 році.

Представник третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 ОСОБА_11 заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши думки учасників процесу, свідка ОСОБА_12, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до свідоцтва про право власності № 984, виданого 20 квітня 1982 року виконавчим комітетом Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 Арбузинського району Миколаївської області.

ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 з 23 березня 1963 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1, видане Костянтинівською селищною радою Арбузинського району 3.07.1970 року.

Як видно з договору купівлі-продажу №1315 житлового будинку АДРЕСА_1 Арбузинського району Миколаївської області, укладеного 8 червня 2006 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_5 та посвідчений державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Бойченко В.А., ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_5 придбала вищевказаний будинок.

Оригінал письмової згоди на продаж будинку, посвідченої нотаріусом, як дружини власника будинку, ОСОБА_2 відсутній, про що свідчить відповідь завідувача Арбузинською державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 18 вересня 2014 року за № 866/01-16.

Як вбачається з постанови слідчого СВ Арузинського РВ УМВС України в Миколаївській області Чуприна В.І. від 11 червня 2014 року у нього в провадженні перебуває кримінальне провадження № 0000186, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 травня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України за заявою ОСОБА_1 про те, що невстановлена особа підробила його підпис у договорі купівлі-продажу житлового будинку № 1315 від 8 червня 2006 року. Досудове слідство по вказаній кримінальній справі на момент прийняття рішення судом не закінчено.

Відповідно до статі 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 названого Кодексу, зокрема, частиною 3 цієї статі передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 1239-1240 від 2 грудня 2014 року запис «ОСОБА_1» в графі «Продавець» договору купівлі-продажу житлового будинку між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, посвідченого 8 червня 2006 року, виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.

Враховуючи те, що спірний договір купівлі-продажу житлового будинку підписаний не позивачем ОСОБА_1 як власником будинку, а іншою особою, яка не мала повноважень на вчинення такої дії, суд відповідно до положень ч.3 ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України приходить до висновку про визнання договору недійсним та задоволення позову.

Судові витрати підлягають розподілу за правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 59, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу №1315 житлового будинку АДРЕСА_1 Арбузинського району Миколаївської області, укладений 8 червня 2006 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_5 та посвідчений державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Бойченко В.А.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 121(сто двадцять одної) грн. 80 к., витрати за проведення експертизи у розмірі 959 (дев'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 40 к., а всього 1081(одну тисячу вісімдесят одну) грн. 20 к.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 121(сто двадцять одної) грн. 80 к., витрати за проведення експертизи у розмірі 959 (дев'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 40 к., а всього 1081(одну тисячу вісімдесят одну) грн. 20 к.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.М.Кологрива