_________________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 520/7766/14-ц
Провадження № 2/520/5064/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.

при секретарі Козловій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про встановлення юридичного факту, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою у якій посилаючись на своє польське походження та польське коріння його батьків, його шанобливе ставлення до польської мови, культури та традицій, просив суд встановити факт приналежності його до польської національності та зобовязати Відділ ДРАЦС в Київському районі РС ОМУЮ внести відповідні зміні у актові записи.

В судовому засіданні представник заявника та заявник заявлені вимоги підтримали з викладених у заяві підстав, просили такі вимоги задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, жодних заяв, клопотань або заперечень до суду не надав.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомили суду відомі їм обставини справи, зокрема підтвердили викладені у заяві про встановлення юридичного факту обставини ОСОБА_3 вказувала на те, що добре знає сина заявника, із яким познайомилась у центрі національно-культурного товариства поляків України Польська нота, членом якого він є, зазначила що бувала у гостях у родини заявника де бачила, що заявник позиціонує себе як поляк, поважає польські традиції, мову та культуру, а за віросповіданням є католиком, з спілкування з заявником та його сином знає, що заявник часто подорожує до Польщі. ОСОБА_2 повідомила суд про те, що давно знає родину заявника як таку, що сповідує польські традиції, святкує польські свята, у побутових розмовах часто використовує польську мову, зауважила що бачила у помешканні заявника багато книг, написаних польською мовою.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи суд зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 10, ст. 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1-3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, п ницьому доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до наданих суду заявником та свідками пояснень, заявник, ОСОБА_1 вважає себе особою польської національності та в обґрунтування цього наводить наступні доводи: його батьки приховували своє польське походження, а тому у свідоцтві про народження заявника його національність та національність його матері вказана відповідно українець та українка однак у побуті вони спілкувалися польською мовою, дотримувались польських традицій, польських релігійних обрядів та сповідували католицьку віру, він ріс та виховувався у дусі поваги до Польщі, польської культури та традицій, святкував польські свята, вільно володіє польською мовою, часто подорожує до Польщі. На теперішній він, визначаючи себе та свою родину як поляків, виховує сина, ОСОБА_4, на тих самих засадах, що виховали заявника, та ОСОБА_4 є членом Національно-культурного товариства поляків України Польська нота. Вказані обставини підтверджуються відповідними поясненнями свідків та довідкою НКТ Поляків України Польська нота від 14 квітня 2014 року.

Разом з тим суд приймає до уваги неможливість достовірного встановлення національності матері заявника, ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_5) ОСОБА_6, оскільки згідно довідки з Державного архіву Миколаївської області №К 1240/01.1-20 від 30.10.2013 року у книгах підвідділу РАЦС виконкому Вознесенського району Миколаївської області, які збереглись частково, відомостей про народження ОСОБА_5 немає, так само як немає відомостей про шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 батьків ОСОБА_5, що випливає з довідки К553/01.1-20 від 28.05.2014 року.

Увідповідності до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форми та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Ст. 1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01.02.1995р., ратифікованої Законом України Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 09.12.1997 року, встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід'ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва.

Відповідно до ст. 3 Конвенції кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Згідно зі ст. 11 ЗУ Про національні меншини громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

За змістом ст. 15 Закону України Про національні меншини громадяни, які належать до національних меншин, національні громадські об'єднання мають право у встановленому в Україні порядку вільно встановлювати і підтримувати зв'язки з особами своєї національності та їх громадськими об'єднаннями за межами України, одержувати від них допомогу для задоволення мовних, культурних, духовних потреб, брати участь у діяльності міжнародних неурядових організацій.

А тому, з викладених фактичних обставин та юридичних підстав, зважаючи на те, що суд має відповідні повноваження на встановлення фактів, що мають юридичне значення, зважаючи на те, що встановлення факту приналежності заявника до польської національності необхідне для збереження історичного походження роду заявника, суд доходить висновку про можливість задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215, 256 ЦПК України, ст. 300 ЦК України, ст.1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01.02.1995р., ратифікованої Законом України Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 09.12.1997 року, Законом України Про національні меншини, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до польської національності.

Зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внести зміни до актового запису про народження № 309, зробленого Вознесенським Райбюро РАЦС Миколаївської області від 31.01.1957 року, стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі національність матері змінити слова українка на полячка та видати відповідне свідоцтво.

Зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внести зміни до актового запису про народження № 1558, зробленого Палацом Урочистої реєстрації новонароджених м. Миколаєва від 19.04.1991 року, стосовно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в графі національність батька змінити слова українець на поляк та видати відповідне свідоцтво.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з моменту отримання.

Суддя Прохоров П. А.