Справа № 229/178/14-ц
Номер провадження № 2/229/193/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого -судді Гонтар А.Л.

при секретарі Костенко В. М.,

за участі представника позивача Костенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк 'Приватбанк' в особі Краматорського філії ПАТ КБ 'ПРИВАТБАНК' до ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_5 про виселення із квартири,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" 17 січня 2014 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_5 про виселення із квартири.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 26 листопада 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено договір № 743М-07 , відповідно до умов якого банк надав позичальнику ОСОБА_2 кредит у сумі 150000 гривень зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі і 20% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 23 листопаду 2012 року.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_5 26 листопада 2007 року року був укладений договір іпотеки, за яким відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 51,10 кв. м, житловою площею 30,70 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 26 листопада 2007 року року був укладений договір іпотеки, за яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме:будинок загальною площею 84,10 кв. м, житловою площею 46,20 кв. м, який розташоваон за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 15 листопаду 2010 року звернуто стягнення на вказані предмети іпотеки. Оскільки позивач повідомив відповідачів про необхідність звільнення іпотечної квартири і ця вимога відповідачами виконана не була, просив виселити ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_5 з вказаних житлових приміщеннь.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином, про що в справі є судові повістки, які повернуті з пошти з вказівкою по закінченню строку зберігання.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

26 листопада 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено договір № 743М-07 , відповідно до умов якого банк надав позичальнику ОСОБА_2 кредит сумі 150000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 23 листопаду 2012 року.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_5 26 листопада 2007 року року був укладений договір іпотеки, за яким відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 51,10 кв. м, житловою площею 30,70 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 26 листопада 2007 року року був укладений договір іпотеки, за яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 84,10 кв. м, житловою площею 46,20 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 15 листопаду 2010 року звернуто стягнення на вказані предмети іпотеки. Оскільки позивач повідомив відповідачів про необхідність звільнення іпотечної квартири і ця вимога відповідачами виконана не була, просив виселити ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_5 з вказаних житлових приміщень.

У відповідності з вимогами частин 1-2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселенні всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Ч. 3 ст. 109 Житлового кодексу України передбачає, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, і виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке.

Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

25 листопаду 2013 року банк направив ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 письмову вимогу про добровільне звільнення предмету іпотеки у тридцяти денний строк з дня отримання цієї вимоги. (а.с. 14-17 ).

Як встановлено судом, на час направлення цієї вимоги, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 зареєстровані в квартирі, яка є предметом іпотеки за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 25-26 ) і за цією адресою банк направив відповідачам вимоги про виселення.

Відповідач ОСОБА_2, зареєстрований в АДРЕСА_2. Він разом з ОСОБА_5 був ознайомлений з письмовою вимогою особисто під розпис (а.с. 27 )

Таким чином, оскільки позивачем була належним чином дотримана обов'язкова процедура письмового попередження про звільнення житлового приміщення протягом одного місяця, у суду є усі підстави для задоволення позову про виселення відсутні.

Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розмірів мінімальної заробітної плати і не більш 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі - 365,4 гривень.

Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 243,60 гривень,які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 10,11,58,59,60,88, 21-215,218 ЦПК України, на підставі ст. 109 ЖК України, Законом України "Про іпотеку", Постановою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» , суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк 'Приватбанк' в особі Краматорського філії ПАТ КБ 'ПРИВАТБАНК' до ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_5 про виселення із квартири задовольнити повністю.

Виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 з будинку загальною площею 84,10 кв. м, житловою площею 46,20 кв. м, який розташоваон за адресою: АДРЕСА_2

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 з квартири загальною площею 51,10 кв. м, житловою площею 30,70 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути солідарно ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, які мешкають АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 відповідно на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк 'Приватбанк' в особі Краматорського філії ПАТ КБ 'ПРИВАТБАНК', який знаходиться за адресою(м. Краматорськ, вул. Катеринича.16, поштовий індекс 49094 р/р 0001 , МФО № 305299 код ЗКПО 14360570, судові витрати у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після оголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: А. Л. Гонтар