Справа № 308/2298/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2014 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., при секретарі Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» в особі філії - Універсального відділення №36 про відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом вчинення певних дій, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» в особі філії - Універсального відділення №36 про відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом вчинення певних дій.

Позовні вимоги мотивує тим, що 09 листопада 2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», у даний час перейменованим на Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», в особі відділення №36, укладено договір про надання споживчого кредиту №0. Відповідно до п.п.1.3.1. п.1.3. Кредитного договору процентна ставка за використання кредитних коштів встановлена у розмірі 8,99% річних. Згідно з підпунктом «а» п.9.2. Кредитного договору Відповідач може змінити розмір процентної ставки у сторону збільшення у разі порушення Позивачкою кредитної дисципліни (тобто, неналежного виконання умов цього Договору та/або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання Позивачки за цим Договором). Листом від 09.06.08 №46588ДР відповідач повідомив позивачку, що у зв'язку з порушенням останньою кредитної дисципліни, а саме допущенням нею випадків порушення строків погашення кредиту, Відповідач з 01 липня 2008 року збільшує проценту ставку за користування кредитними коштами за Кредитним договором на два проценти. 21 серпня 2013 року представник Позивачки звернувся до Відповідача з адвокатським запитом №69, у якому просив повідомити, коли саме, на думку Відповідача, у період з 09.11.06 (дня укладення Кредитного договору) до 09.06.08 (дня прийняття рішення про підвищення розміру процентної ставки) мало місце допущення Позивачкою випадків порушення строків погашення кредиту, зазначивши конкретні факти і дати таких порушень, а також коли і які конкретно суми не були вчасно сплачені Позивачкою у відповідності до умов Кредитного договору за цей період. Однак Відповідач не надав належної відповіді на такий запит, у зв'язку з чим Позивачка в особі свого представника звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з заявою від 11.09.13 про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю. Рішенням вказаного суду від 25.09.13 у цивільній справі №308/15764/13-ц, яке набуло законної сили, заяву Позивачки задоволено. Зобов'язано Відповідача в особі Універсального відділення №36 розкрити Позивачці в особі її представника інформацію, що містить банківську таємницю, яку запитував цей представник. На примусове виконання вказаного судового рішення, Відповідач листом від 28.01.13 №371 надав необхідну інформацію, у тому числі про дати і суми прострочених платежів по Кредитному договору, які, на його думку, були допущені Позивачкою в період з 09.11.06 по 09.06.08, сформувавши таку інформацію у документі під назвою «Історія прострочек по договору №0 з 09.11.2006 по 09.06.2008 року». Згідно з наданими інформацією та документом, у період з дня укладення Кредитного договору до прийняття Відповідачем рішення про збільшення процентної ставки за ним, мало місце п'ять випадків прострочення Позивачкою платежів а саме: строк оплати чергового платежу - 11.12.06, сплачений Позивачкою 27.12.06; строк оплати чергового платежу - 12.03.07, сплачений Позивачкою 15.03.07; строк оплати чергового платежу - 10.04.07, сплачений Позивачкою 26.04.07; строк оплати чергового платежу - 10.09.07, сплачений Позивачкою 10.10.07; строк оплати чергового платежу - 10.12.07, сплачений Позивачкою 21.12.07. Проте наведені відповідачем дати сплати позивачкою чергових платежів не відповідають дійсним обставинам справи. У зв'язку з чим позивач просить суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» здійснити перерахунок розміру процентів за користування ОСОБА_1 кредитними коштами за договором про надання споживчого кредиту від 09.11.06 №0, виходячи з процентної ставки 8,99% річних та зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» визначити суму надмірно сплачених ОСОБА_1 процентів за неправомірно підвищеною процентною ставкою та зарахувати цю суми у погашення тіла кредиту з часу внесення ОСОБА_1 на рахунок даного Товариства відповідної частини надлишково сплачених коштів.

Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі відповідно до викладеного в прохальній частині позовної заяви.

В судове засідання представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» в особі філії - Універсального відділення №36 не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечував проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, а також оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частина 3 статті 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно Договору про надання споживчого кредиту №0 від 09 листопада 2006 року встановлено, що такий був укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», у даний час перейменованим на Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», в особі відділення №36.

Відповідно до п.п.1.3.1. п.1.3. Кредитного договору процентна ставка за використання кредитних коштів встановлена у розмірі 8,99% річних.

Згідно з підпунктом «а» п.9.2. Кредитного договору Відповідач може змінити розмір процентної ставки у сторону збільшення у разі порушення Позивачкою кредитної дисципліни (тобто, неналежного виконання умов цього Договору та/або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання Позивачки за цим Договором).

Згідно листа від 09.06.08 №46588ДР відповідач повідомив позивачку, що у зв'язку з порушенням останньою кредитної дисципліни, а саме допущенням нею випадків порушення строків погашення кредиту, Відповідач з 01 липня 2008 року збільшує проценту ставку за користування кредитними коштами за Кредитним договором на два проценти.

Відповідно до наявного в матеріалах справи адвокатського запиту №69, 21 серпня 2013 року представник позивача звернувся до відповідача та просив повідомити, коли саме, у період з 09.11.06 р. (дня укладення Кредитного договору) до 09.06.08 р. (дня прийняття рішення про підвищення розміру процентної ставки) мало місце допущення Позивачем випадків порушення строків погашення кредиту, зазначивши конкретні факти і дати таких порушень, а також коли і які конкретно суми не були вчасно сплачені Позивачкою у відповідності до умов Кредитного договору за цей період.

Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25.09.13 р. у цивільній справі №308/15764/13-ц, яке набуло законної сили, заяву позивачки задоволено. Зобов'язано відповідача в особі Універсального відділення №36 розкрити позивачці в особі її представника інформацію, що містить банківську таємницю, яку запитував представник позивача.

Згідно листа від 28.01.13 №371 відповідач надав необхідну інформацію, у тому числі про дати і суми прострочених платежів по Кредитному договору, які, на його думку, були допущені позивачкою в період з 09.11.06 по 09.06.08, сформувавши таку інформацію у документі під назвою «Історія прострочек по договору №0 з 09.11.2006 р. по 09.06.2008 року».

Згідно з наданими інформацією та документом, у період з дня укладення Кредитного договору до прийняття відповідачем рішення про збільшення процентної ставки за ним, мало місце п'ять випадків прострочення позивачкою платежів а саме:

1) строк оплати чергового платежу - 11.12.06, сплачений позивачкою 27.12.06:

2) строк оплати чергового платежу - 12.03.07, сплачений позивачкою 15.03.07;

3) строк оплати чергового платежу - 10.04.07, сплачений позивачкою 26.04.07,

4) строк оплати чергового платежу - 10.09.07, сплачений позивачкою 10.10.07;

5) строк оплати чергового платежу - 10.12.07, сплачений позивачкою 21.12.07.

Натомість згідно наявних у справі банківським квитанціям від 06.12.2006 р.; 04.01.2007 р.; 07.02.2007 р.; 07.03.2007 р.; 06.04.2007 р.; 26.04.2007 р.; 08.05.2007 р.; 08.06.2007 р.; 09.07.2007 р.; 10.08.2007 р.; 07.09.2007 р.; 09.10.2007 р.; 09.11.2007 р.; 07.12.2007 р. не встановлено жодного порушення як цього зазначає відповідач у листі від 28.01.13 №371.

Відповідно до п.п. 1.2.2. Кредитного договору передбачено, що позивач зобов'язана повернути відповідачеві кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту.

Згідно графіку погашення, що міститься в матеріалах справи позивач зобов'язана повернути відповідачеві кредит у повному обсязі до 09.11.2013 р.

Відповідно до згаданих вище квитанцій встановлено, що позивачка здійснювала погашення кредиту завчасно, до настання строків, зазначених у додатку №1 до Кредитного договору та «Історії прострочек по договору №0 з 09.11.2006 по 09.06.2008 року», і в значно більшому розмірі, ніж встановлено умовами даного Договору, а отже жодної заборгованості позивачем за цей період допущено не було.

Таким чином, позивач з дня укладення нею кредитного договору 09.11.2006р до прийняття відповідачем рішення про збільшення відсоткової ставки на 2% 09.06.2008 р., належним чином та без будь-яких порушень виконувала умови даного Договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

А отже враховуючи вищенаведене відповідач, піднявши позивачу процентну ставку з підстав несвоєчасного погашення нею кредиту, допустив порушення вимог закону, умов Кредитного договору та майнових прав Позивача.

Стосовно клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності передбаченого статтями 256, 257 ЦК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.. 256 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст.. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Враховуючи, що про порушення прав відповідачем при збільшенні відсоткової ставки за кредитом позивач дізналась після постановлення рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25.09.13 р. у цивільній справі №308/15764/13-ц, суд вважає строк позовної давності позивачем не пропущено.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на судовий захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відновлення становища, що існувало до порушення.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок розміру процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором, виходячи з процентної ставки 8,99% річних та визначення суми надмірно сплачених позивачем процентів за неправомірно підвищеною процентною ставкою та зарахування цієї суми у дострокове погашення тіла кредиту з часу внесення позивачем на рахунок відповідача відповідної частини надлишково сплачених коштів є законними та правомірними, а отже такими, що підлягаю до повного задоволення.

Керуючись ст.ст.15, 16, 525, 526, 530, 629 ЦК України, ст.ст.10, 11, 12, 60-62, 174, 208, 209, 212-218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» в особі філії - Універсального відділення №36 про відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом вчинення певних дій - задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» здійснити перерахунок розміру процентів за користування ОСОБА_1 кредитними коштами за договором про надання споживчого кредиту від 09.11.06 №0, виходячи з процентної ставки 8,99% річних.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» визначити суму надмірно сплачених ОСОБА_1 процентів за неправомірно підвищеною процентною ставкою та зарахувати цю суми у погашення тіла кредиту з часу внесення ОСОБА_1 на рахунок даного Товариства відповідної частини надлишково сплачених коштів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.