Справа № 426/287/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року Сватівський районний суд

Луганської області

в складі: головуючого судді Половинки В.О.

при секретарі Фурсовій Н.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третя особа ОСОБА_3П

представника

служби у справах дітей ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні зала суду міста Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Гончарівська сільська рада Сватівського району, Служба у справах дітей Сватівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, встановлення батьківства, місця проживання дітей та стягнення аліментів на їх утримання

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому прохає суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітніх: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2; визнати його батьківство щодо ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2; внести відповідні зміни в актовий запис після встановлення батьківства; встановити місце проживання малолітніх ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ним; стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог вказав, що під час спільного проживання с відповідачкою у них родилася дитина ОСОБА_5. Але батьком цієї дитини він не був записаний, оскільки у нього на момент реєстрації дитини був відсутній паспорт і вони з відповідачкою у шлюбі не були. Раніше 8.01.2011 року у них родилась донька ОСОБА_6 і батьком цієї дитини був записаний саме він. З моменту народження дітей і в подальшому відповідачка неналежним чином виконувала обовязки матері, за це неодноразово притягувалася до відповідальності. На теперішній час позивач проживає спільно з третьою особою у справі ОСОБА_3, яка має трьох дітей і яка згодна взяти на виховання ще двох дітей.

В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позову, вважає, що є всі підстави для цього, передбачені законодавством.

Відповідачка позов не визнала, вважає, що вона виконує свої материнські обовязки належним чином.

Третя особа ОСОБА_3 та представник третьої особи Служби у справах дітей Сватівської РДА вважають, що даний позов підлягає задоволенню.

Третя особа Гончарівська сільська рада звернулася до суду з письмовою заявою, в якій прохає суд розглядати справу без їх участі. З позитивним рішенням на користь ОСОБА_1 згодні.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, свідків, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що даний позов задоволенню не підлягає. До такого висновку суд приходить враховуючи наступні обставини.

Стосовно вимог позивача щодо встановлення батьківства.

Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 народилася 24 січня 2012 року. У первісному актовому записі про народження ОСОБА_5 відомості про батька були записані зі слів матері відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України (а.с.75). Відповідачка ОСОБА_2, вона ж мати дитини, в судовому засіданні не визнає позивача батьком цієї дитини. В обґрунтування цієї вимоги позивач посилається лише на ті обставини, що під час народження дитини вони з відповідачкою проживали спільно. Інших доказів, які б підтверджували факт батьківства, позивач суду не надав. Одні лише пояснення позивача на думку суду не можуть бути підставою для встановлення батьківства. Таким чином відповідно до ст. 60 ЦПК України позивач не довів ті обставини, на які він послався як на основу свої вимог.

Відтак суд вважає, що вимоги позивача в частині встановлення батьківства не можуть бути задоволеними судом через відсутність доказів відповідних обставин, які відповідно до ст. 11 ЦПК України повинен надати суду позивач.

Щодо вимоги про встановлення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 разом з позивачем також задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Враховуючи ті обставини, що суд прийшов до висновку про відмову у визнанні батьківства позивачу відносно малолітньої ОСОБА_5, то вимога про встановлення місця проживання цієї малолітньої разом з позивачем задоволенню не підлягає, оскільки вона є похідною вимогою від попередньої вимоги. За такими же підставами не підлягає задоволенню вимога позивача про внесення зміни в актовий запис №1 від 6.02.2012 року про народження ОСОБА_5 та про стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_5

Стосовно вимог про встановлення місця проживання малолітньої ОСОБА_6 з позивачем суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 159 Сімейного Кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

В судовому засіданні позивач послався на те, що відповідачка перешкоджає у спілкування з дитиною, але він не звертався раніше до суду про усунення таких перешкод.

Згідно до ст. 160 цього Кодексу місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

В даному випадку відсутня згода батьків на місце проживання малолітньої.

Відповідно до ст. 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.

В судовому засіданні встановлено, що малолітня ОСОБА_6 проживає разом з відповідачкою, вона ж її мати. За адресою с. Гончарівка Сватівського району вул. Жовтнева 28. Відповідно до акту контрольного обстеження житлово-побутових умов від 7 квітня 2014 року разом з відповідачкою мешкає співмешканець ОСОБА_7 На момент відвідування у дитячій кімнаті переклеєні шпалери, проведена в дім вода, у будинку прибрано, дитячі речі охайно складені, тепло, продукти харчування у достатній кількості. Мати та співмешканець приділяють належну увагу вихованню дітей. Діти отримують належний догляд. Спиртними напоями батьки не зловживають. Мати утримує будинок в теплі, температурний режим в будинку дотриманий, ліками діти забезпечені. У дитячій кімнаті є два ліжка. Застелені чистою постільною білизною, є іграшки, дитячі книжки ( а.с. 146). Раніше відповідачка неодноразово отримувала попередження від служби у справах дітей про неналежне виконання батьківських обовязків, і також притягувалася за це до адміністративної відповідальності. Але акт контрольного обстеження житлово-побутових умов від 7 квітня 2014 року підтверджує той факт, що відповідачка виправилася і на цей момент виконує належним чином материнські обовязки. Тому суд критично оцінює раніше складені акти та попередження. Таким чином на момент розгляду справи суд вважає, що відсутні підстави для визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_6 разом з позивачем. При цьому суд враховує ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, малолітній вік дитини лише близько двох років і її прихильність до матері. Крім цього суд також враховую ту обставину, що відповідно до контракту від 4 січня 2014 року позивач працює монтажником зварювальником у м. Луганськ і це, на думку суду, буде унеможливлювати належне виконання батьківських обовязків позивачем відносно 2-літньої доньки, яка повинна мешкати разом зі співмешканкою позивача ОСОБА_3 в с. Містки Сватівського району у будинку, який належить сторонній особі. Суд вважає, що ця обставина є суттєвою для вирішення питання про встановлення місця проживання дитини.

Враховуючи ці обставини, суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про встановлення місця проживання малолітньої ОСОБА_6 разом з ним. Виходячи з цього суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, оскільки дитина знаходиться на утриманні відповідачки та проживає разом з нею.

Стосовно вимог щодо позбавлення батьківських прав відповідачки відносно малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_2 суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Таким чином ця норма передбачає вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

В судовому засіданні судом встановлено, що відповідачка на момент розгляду справи належним чином виконує свої батьківські обовязки. Цей факт підтверджується даними висновку про можливість та доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 від 7 квітня 2014 року Гончарівська сільська рада вважає неможливим і недоцільним позбавлення батьківських прав гр.. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 по відношенню її малолітніх доньок ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.145) та даними акту контрольного обстеження житлово-побутових умов від 7 квітня 2014 року (а.с. 146).

Також суд бере до уваги, що відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України позивач не має права звертатися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідачки по відношенню малолітньої ОСОБА_5, оскільки в судовому засіданні не знайшов підтвердження той факт, що позивач є батьком цієї малолітньої дитини.

Крім цього суд критично оцінює раніше складені акти та попередження відносно відповідачки щодо неналежного виконання нею своїх батьківських обовязків, оскільки на момент розгляду справи поведінка відповідачки змінилася і вона виконує свої батьківські обовязки належним чином.

Позивачем під час розгляду судом справи подана до суду письмова заява з проханням «вирішити питання про будинок, в якому проживає відповідачка на користь дітей». На питання суду уточнити своє клопотання, позивач прохає суд заборонити відчуження цього будинку. Вказана заява позивача задоволенню не підлягає, оскільки будинок не є власністю відповідачки і в рамках розгляду цього позову не має для суду правових підстав забезпечувати позов.

Вищевикладені обставини є підставою для відмови в задоволенні цього позову.

На підставі викладеного, керуючись

ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України

вирішив:

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Гончарівська сільська рада Сватівського району, Служба у справах дітей Сватівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, встановлення батьківства, місця проживання дітей та стягнення аліментів на їх утримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Луганської області через Сватівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_9