Справа № 2-2824/10 Головуючий у І інстанції Медведєв К.В.
Провадження № 22-ц/780/6182/14 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко
Категорія 58 25.12.2014
УХВАЛА

Іменем України

25 грудня 2014 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Іванової І.В., Олійника В.І.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2014 року по справі за поданням старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Єщенко Ю.І. про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 права виїзду за кордон до виконання ним своїх зобов'язань ,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИВ :

В вересні 2014 року відділ державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області звернувся до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України.. Посилався на те, що боржником з часу відкриття виконавчого провадження борг не погашений повністю, від виконання своїх зобов'язань ухиляється що є підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відповідно до Закону України « Про порядок виїзду та в'їзду в Україну громадян України».

Просив винести ухвалу про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України з вилученням паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання ним своїх зобов'язань.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2014 року відмовлено в задоволенні подання.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою Відділ державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України з вилученням паспорта шляхом заборони перетину кордону України до виконання ним своїх зобов'язань.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відмовляючи в задоволенні подання про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив із того, що подання не є обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду та про те, що останній має можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі про наявність у нього закордонного паспорта громадянина України, а державним виконавцем вжито достатньо заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження".

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися із наступних підстав.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що на виконанні у ВДВС Васильківського МРУЮ Київської області перебуває виконавчий лист № 2-2824 від 10.11.2010 року Васильківського міськрайонного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з 04.10.2010 р. і до повноліття дитини.

Виконавче провадження відкрито 12.11.2010 р.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу виконавчої служби.

Разом із тим, судом першої інстанції не витребувано матеріали виконавчого провадження для перевірки тих обставин, що державним виконавцем вчинено всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", спрямовані на виконання рішення, а також що боржник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження і мав можливість добровільно виконати рішення, та про те, що боржник вчиняв дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до небезпеки ускладнення чи неможливості виконання рішення, або боржник безпідставно не заявлявся на виклики державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Таким чином, обов'язком суду є повідомлення державного виконавця про час і місце розгляду подання для забезпечення його участі.

Верховний Суд України в Узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01 лютого 2013 року звернув увагу, що за змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Звертаючись до суду із поданням, старший державний виконавець просив про час та дату розгляду подання повідомити Відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції, однак у матеріалах справи відсутні відомості щодо належного повідомлення виконавчої служби про час і місце розгляду справи, що позбавило державного виконавця можливості скористатися своїми процесуальними правами суб'єкта подання і виконати процесуальні обов'язки.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, оскільки при постановленні ухвали був порушений порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2014 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.1 ст.324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: