Справа № 512/99/13-ц
09.07.2014 Провадження №2/512/14/14
09 липня 2014 року Савранський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Бростовської Н.О.,
секретаря Пустовіт С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКА ДИСТРИБУЦІЙНА КОМПАНІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором постачання,
В судове засідання представник позивача не зявився, справу просив розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка та її представник в судове засідання не зявилися повторно, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.25, 36, 41, 48), про причини своєї неявки суд не повідомили, письмове заперечення проти позову, а також заяву про розгляд справи за їх відсутністю не надали.
Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Також ч.1 ст.224 цього Кодексу встановлено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Тому, враховуючи повторну неявку відповідачки та її представника, повідомлених належним чином, згоду позивача на ухвалення заочного рішення та вищенаведені положення закону, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що 01.09.2012р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКА ДИСТРИБУЦІЙНА КОМПАНІЯ» і ОСОБА_1 був укладений договір постачання №б/н, згідно якого позивач (за договором постачальник) зобовязався передати у власність відповідачки (за договором покупець) роздрібну партію товару, а остання зобовязалася як кінцевий споживач прийняти товар для власного використання без наміру подальшого продажу та оплатити його на умовах даного договору. Найменування товару, його кількість, ціна та загальна вартість зазначаються у накладній, що є невідємною частиною цього договору. Оплата за товар здійснюється покупцем на поточний рахунок постачальника або у касу постачальника у продовж 14 календарних днів з моменту отримання товару за накладною (п.п.1.1, 1.2, 2.1, 5.1 договору постачання, а.с.9).
На виконання зазначеного договору 09.10.2012р. позивач передав у власність відповідачки товар (спиртні напої) на загальну суму 140643,66грн., що підтверджується накладною позивача №999 від 09.10.2012р. (а.с.5-8).
Отже, згідно п.5.1 вказаного договору кінцевим терміном оплати отриманого товару є 23.10.2012р., а тому прострочення відповідачкою зобовязань слід рахувати з 24.10.2012р..
Судом також встановлено, що станом на 26.12.2012р., а також на момент розгляду справи вказана заборгованість відповідачкою не оплачена.
Як передбачено ч.1, п.1 ч.2 ст.11, ч.2 ст.509, ст.526 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.525 цього Кодексу).
Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст.692 цього Кодексу встановлено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст.610 цього Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені) (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України).
Відповідальність за порушення покупцем (відповідачкою) строків розрахунків, передбачених договором постачання, встановлена п.7.2 цього договору у вигляді сплати пені в розмірі 2% від суми заборгованості за кожний день прострочення та штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.
При цьому слід відмітити, що аналіз приписів ст.ст.525, 530, 546, 610, 611 ЦК України свідчить про відсутність прямої заборони законодавцем одночасного застосування такого виду забезпечення виконання зобовязання, як пеня і штраф, а тому суд вважає, що їх одночасне нарахування за порушення строку розрахунків не суперечить вимогам чинного законодавства.
Разом з тим, ч.3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Також згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Оскільки при зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 3348,00грн. (а.с.1), а витрати, повязані з розглядом справи, відсутні, то, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2047,08грн..
На підставі викладеного, керуючись п.6 ч.1 ст.3, ч.1, п.1 ч.2 ст.11, ч.ч.2, 3 ст.509, ст.526, ч.1 ст.530, ст.ст.610, 611, 629, ч.1 ст.692 ЦК України, ч.1 ст.88, ч.4 ст.169, ч.3 ст.208, ст.ст.209, 212-215, ч.1 ст.224 ЦПК України, суд
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКА ДИСТРИБУЦІЙНА КОМПАНІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором постачання задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Савранського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення (ст.228 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч.4 ст.231 ЦПК України).
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо таку заяву не було подано. У разі подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду цієї заяви Савранським районним судом Одеської області (ч.1 ст.223, ст.233 ЦПК України).
СУДДЯ (підпис)
Суддя Савранського районного
суду Одеської області ОСОБА_2