Справа №463/491/14-ц
Провадження №2/463/740/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань Попович Х.І.

з участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представників відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Четвертої Львівської державної нотаріальної контори про усунення від права на спадкування та зміну черговості одержання права на спадкування нерухомого майна, позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7, третьої особи: Четвертої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкування, зміну черговості одержання права на спадкування нерухомого майна, суд,-

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду із позовом про усунення ОСОБА_4, спадкоємця ОСОБА_8, від права на спадкування майна ОСОБА_9, зокрема ? частки квартири, за адресою: АДРЕСА_1; визнання за нею, як спадкоємцем другої черги за законом права на спадкування майна після смерті ОСОБА_9 в порядку першої черги, зокрема ? частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язання Четвертої Львівської державної нотаріальної контори виключити ОСОБА_4 з числа спадкоємців ОСОБА_9

Крім цього позивач звернулася із позовом про зміну черговості на спадкування, визнання за нею права, як спадкоємцем другої черги за законом на спадкування майна після смерті ОСОБА_9 разом із спадкоємицею першої черги ОСОБА_7

Свої вимоги мотивує тим, що будучи рідною сестрою ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, являється спадкоємцем другої черги за законом. В серпні 2013 року вона звернулася у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав того, що із заявами про прийняття спадщини звернулися спадкоємці першої черги. Вказала, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_9 являються відповідачі ОСОБА_4, до якого перейшло право на спадкування в порядку спадкової трансмісії після смерті його матері ОСОБА_8- дружини ОСОБА_9, а також ОСОБА_7, як донька ОСОБА_9

Однак вважає, що відповідач ОСОБА_4 підлягає усуненню від права на спадкування з таких підстав. Вказала, що перед смертю ОСОБА_9 тяжко хворів, потребував постійної допомоги та стороннього догляду. Протягом тривалого часу вона відвідувала брата у м. Львові, надавала йому матеріальну допомогу. Останні три місяці перед своєю смертю ОСОБА_9 проживав постійно у неї в с.Берестівка Липовецького району Вінницької області, перебував в лежачому стані, вона дбала про нього та лікувала власними коштами. Зазначила, що весь тягар по догляду та утриманню хворого брата був покладений на неї, натомість дружина брата ОСОБА_8 не приймала ніякої участі у покращенні становища свого чоловіка, не переймалася його життям та здоров'ям, не надавала жодної допомоги.

Крім цього, вважає, що інший спадкоємець ОСОБА_7 не підлягає усуненню від спадщини, оскільки хоча вона і не здійснювала догляд за батьком, однак не робила цього в силу тих обставин, що проживала із матір'ю, першою дружиною покійного брата в іншій області і їй не було відомо про хворобливий стан батька. В той же час, оскільки виключно вона здійснювала догляд за тяжко хворим братом, матеріально забезпечувала його, вважає, що набула право на зміну черговості на спадкування та визнання за нею права, як спадкоємцем другої черги за законом на спадкування майна після смерті ОСОБА_9 разом із спадкоємицею першої черги ОСОБА_7 А тому просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, дали пояснення аналогічні вище наведеним.

Представники відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні відносно позову заперечили, суду пояснили, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності подружжю ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які одружилися в 2001 році, однак проживали однією сім'єю з 1997 року. Відповідач ОСОБА_4 являвся сином ОСОБА_8 Після смерті ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина на належну йому на праві власності ? частину вказаної квартири. Його дружина, ОСОБА_8 проживаючи у цій квартирі спадщину прийняла, однак юридично оформити не встигла, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Її син, ОСОБА_4 звернувся із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги за законом в порядку спадкової трансмісії.

Вважають, що доводи позивача про усунення ОСОБА_4 від права на спадкування спадщини після смерті ОСОБА_9 є необґрунтованими, оскільки жодних даних про те, що ОСОБА_9 хворів на тяжку хворобу, чи перебував у безпорадному стані суду не представлено. Більш того вказали, що протягом спільного проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_9, між ними існували теплі родинні стосунки, вони спільно вели господарство, турбувалися та піклувалися одне про одного, розводили домашню птицю в с. Підгать Мостиського району Львівської області. Дійсно 15.04. 2013 року на прохання своєї сестри, ОСОБА_9 поїхав до неї у Вінницьку область, де залишився до осені допомагати робити ремонт її будинку, а також розводив домашню птицю у зв'язку із нижчою собівартістю закупівлі комбікормів. Однак ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 раптово помер внаслідок крововиливу у головний мозок. До моменту смерті він жодними тяжкими захворюваннями не страждав, у безпорадному стані не перебував, вів активний спосіб життя. А тому вважають вимоги позивача безпідставними у зв'язку із чим просять відмовити у задоволенні позову.

Представники відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_10, ОСОБА_11 в судовому засіданні 20.08.2014 року позовні вимоги визнали, суду пояснили, що відповідач ОСОБА_7 являється донькою покійного ОСОБА_9 від першого шлюбу. Після розірвання шлюбу між їх батьками, вона проживала в Харківській області із своєю матір'ю, з батьком фактично не спілкувалася, а відтак про його смерть дізналася із запізненням, лише в квітні 2014 року. В той же час, вважають, що позивач дійсно на час смерті опікувалася своїм братом ОСОБА_9, оскільки той тяжко хворів, проживав у сестри у Вінницькій області, а відтак позивач набула право на усунення від спадщини ОСОБА_4, зміни черговості спадкування та прийняття спадщини разом із ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_9, як спадкоємцем першої черги.

В останнє судове засідання представники відповідача ОСОБА_7 не з'явилися, представник відповідача ОСОБА_10 подала до суду заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала. А тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Представник відповідача та одночасно третьої особи Четвертої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, від Четвертої Львівської державної нотаріальної контори поступила заява про слухання справи у відсутності їх представника, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, допитавши свідків, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд у задоволенні позовних вимог відмовляє з таких підстав.

Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с. 4 ), ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Липовець Липовецького району Вінницької області у віці 56 років.

Із оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 481/2013 заведеної після смерті ОСОБА_9, вбачається, що до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори із заявою від 28.11.2013 року звернулася сестра померлого ОСОБА_9 - ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті брата, як спадкоємець другої черги за законом.

В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом на момент смерті ОСОБА_9 являлися його дружина ОСОБА_8 та донька ОСОБА_7 Оскільки, ОСОБА_8 спадщину оформити не встигла у зв'язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.36), але на час відкриття спадщини була зареєстрована та постійно проживала із спадкодавцем, вона фактично спадщину прийняла і право на спадкування належної їй частки у спадщині після смерті ОСОБА_9 в порядку спадкової трансмісії перейшло до ОСОБА_4

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги,тим, що спадкоємець першої черги в порядку спадкової трансмісії ОСОБА_4 підлягає усуненню від права на спадкування за законом, оскільки вона здійснювала догляд за ОСОБА_9, організовувала його похорони, в той час як ОСОБА_8 ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який тяжко хворів внаслідок чого перебував у безпорадному стані і тому має одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Крім цього, відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику су справах про спадкування» роз'яснено, що правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Як вбачається із свідоцтва про одруження (а.с.34), ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перебували у шлюбі з 20.01.2001 року (а.с.34) та проживали спільно в квартирі АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 03.10.2011 року (а.с.6), витягу про державну реєстрацію прав (а.с.5) вбачається, що станом на час смерті ОСОБА_9, квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9 та ОСОБА_8

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13 суду показали що подружжя ОСОБА_8 проживали однією сім'єю, мали доброзичливі стосунки в сім'ї, ОСОБА_9 любив свою дружину, вони жили дружно. Весною 2013 року по взаємній згоді ОСОБА_9 поїхав в гості до своєї сестри і через кілька місяців несподівано помер. ОСОБА_8 з родичами їздили на його похорон, відбула панахиду похорону, 9 днів, після чого повернулася додому і тут відбула 40 днів. Аналогічні показання дали свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15

Дійсно, як встановлено в судовому засіданні, і вказані обставини підтверджуються відповіддю ДТГО «Львівська залізниця» (а.с.48), 17.04.2013 року ОСОБА_9 поїхав до своєї сестри ОСОБА_2 в АДРЕСА_2, де перебував по час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

З оглянутої в судовому засіданні медичної картки ОСОБА_9, вбачається, що станом на 2007 року він дійсно хворів на гіпертонічну хворобу 2 ст. Разом з тим, жодних інших медичних документів, які б підтверджували наявність у ОСОБА_9 тяжкої хвороби або каліцтва, внаслідок чого він не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування позивачем не представлено.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 самостійно приїхав із м. Львова у с. Берестівка Липовецького району Вінницької області у квітні 2013 року, де вів активний спосіб життя, помер раптово внаслідок крововиливу в головний мозок, а тому у суду не має підстав вважати обґрунтованими доводи позивача про те, що перед смертю ОСОБА_9 перебував у безпорадному стані внаслідок тяжкого захворювання та потребував сторонньої допомоги.

При цьому показання свідків не можуть бути належними та допустимими доказами по даній справі, оскільки обставини наявності тяжкої хвороби, що зумовлювала перебування особи в безпорадному стані на думку суду можуть доводитися виключно медичними документами, висновками експертиз.

У зв'язку із наведеним, суд приходить до висновку, про те, що позивач безпідставно вважає про наявність у неї права, як спадкоємця другої черги, на зміну черговості спадкування та прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 разом із спадкоємцями першої черги.

Крім цього, як вбачається із позовних вимог позивач просить усунути ОСОБА_4, як спадкоємця ОСОБА_8 права спадкування майна ОСОБА_9. Разом з тим, спадкоємцем ОСОБА_9 після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була його дружина ОСОБА_8, яка фактично спадщину прийняла так як була зареєстрована та проживала із спадкодавцем і була єдиним спадкоємцем першої черги.

При цьому суд вважає, що позивачем не доведено факту ухилення ОСОБА_8 від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, оскільки не представлено жодних доказів наявності в діях чи бездіяльності ОСОБА_8 умислу, спрямованого на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто що таке ухилення було пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Не встановлено судом і в ході судового розгляду наявності вказаного умислу в діях чи бездіяльності ОСОБА_8 Обставини того, що спадкодавець останні місяці перед смертю проживав із позивачем у Вінницькій області, а його дружина ОСОБА_8 у м. Львові не можуть бути підтвердженням факту ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, оскільки як раніше встановлено судом, ОСОБА_9 до часу смерті проживав однією сім'єю із ОСОБА_8, вів активний спосіб життя, жодних відомостей про наявність у нього тяжкого захворювання не було, помер раптовою смертю проживаючи тимчасово у своєї сестри.

А тому, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про усунення від права на спадкування ОСОБА_4, як спадкоємця першої черги за законом в порядку спадкової трансмісії. Більш того, позивач заявляє вимогу про усунення від права на спадкування ОСОБА_4, в той час, як відповідно до вимог ч.5 ст.1224 ЦК України вимога про усунення від права на спадкування може ставитися щодо особи, в діях якої наявний був умисел на ухилення від надання допомоги спадкодавцеві.

Внаслідок того, що позивачем не доведено своє право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9, відтак і позовні вимоги про визнання за нею права власності на спадкове майно є безпідставними. А тому в задоволенні позову слід відмовити в цілому за його необґрунтованістю та не доведеністю.

Керуючись ст.ст.10,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Четвертої Львівської державної нотаріальної контори про усунення ОСОБА_4, спадкоємця ОСОБА_8, від права на спадкування майна ОСОБА_9, зокрема ? частки квартири, за адресою: АДРЕСА_1; визнання за нею, як спадкоємцем другої черги за законом права на спадкування майна після смерті ОСОБА_9 в порядку першої черги, зокрема ? частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язання Четвертої Львівської державної нотаріальної контори виключити ОСОБА_4 з числа спадкоємців ОСОБА_9; а також в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_7, третьої особи: Четвертої Львівської державної нотаріальної контори про зміну черговості на спадкування, визнання за нею права, як спадкоємцем другої черги за законом на спадкування майна після смерті ОСОБА_9 разом із спадкоємицею першої черги ОСОБА_7

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ст. 294 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя: Гирич С. В.