АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3139/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Василенко В.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівМіщенка С. В. , Магди Л. Ф.
при секретаріРибасюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, заслухавши представника відповідачки ОСОБА_9, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

В окремо поданій заяві позивач просив в порядку забезпечення позову накласти арешт на автомобіль AUDI A4, 1997 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, який був придбаний у 2006 році, зареєстрований за ОСОБА_6 та заборонити відчуження цього автомобіля будь-кому та в будь-який спосіб.

Заяву обґрунтовує тим, що відповідач до розгляду справи по суті може на свій розсуд розпорядитись спірним майном, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2014 року заяву ОСОБА_8 про забезпечення позову задоволено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2014 року, як постановлену без врахування всіх обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи з цього приводу, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз'яснення даного у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. У пункті 10 вказаної Постанови роз'яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до положення п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Зміст вказаної норми процесуального права передбачає можливість накладення арешту на майно або грошові кошти виключно які належать відповідачу.

Отже, Цивільний процесуальний кодекс України при вирішенні питання про забезпечення позову та обрання забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно не передбачає можливості накладення арешту на майно належне третім особам, або іншого обмеження їх права щодо власного майна.

В апеляційній скарзі апелянт порушує питання про скасування ухвали суду та вказує про те, що на даний час право власності на автомобіль AUDI A4, 1997 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2 не зареєстровано за ОСОБА_6

Постановляючи ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції не пересвідчився, шляхом направлення відповідного запиту до органів ДАІ, чи дійсно майно, на яке просить накласти арешт позивач, на час розгляду вказаної заяви належить відповідачу ОСОБА_6 на праві власності.

Матеріали, які надійшли до апеляційного суду з оскаржуваною ухвалою не містять належних та допустимих доказів на підтвердження права відповідача на майно на яке просить накласти арешт позивач.

Натомість, як вбачається з документів, наданих представником ОСОБА_6 суду апеляційної інстанції, за відповідачем ОСОБА_6 в Черкаському Центрі ДАІ транспортні засоби не зареєстровано. Даний факт підтверджується довідкою № 13/11- 702 від 23.12.2014 року, виданою Центром надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів.

Судом першої інстанції вказані обставини перевірені не були.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Оскільки, за вказаних обставин, при вирішенні питання про забезпечення позову та постановленні ухвали про накладення арешту на майно ОСОБА_6, суд першої інстанції не пересвідчився про належність відповідачу на праві власності вищезазначеного автомобіля, то не можна визнати, що судом дотримано порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на це оскаржувана ухвала підлягає до скасування з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 312 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2014 року - скасувати.

Питання про забезпечення позову у даній справі за заявою ОСОБА_8 передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :