АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2613/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 Здоровило В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЗахарової А. Ф.
суддівОхріменко Н. І. , Фетісової Т. Л.
при секретаріВосколович Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Ватутінського міського суду Черкаської області від 10 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа орган опіки піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області,- про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батька, який проживає окремо від неї.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_6, його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, судова палата, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, третя особа орган опіки піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області,- про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батька, який проживає окремо від неї.

Позивач посилався на те, що 09.09.2010 року між ним та ОСОБА_7 було укладено шлюб.

В період спільного проживання 15 листопада 2009 року у сторін народився син - ОСОБА_8.

28 лютого 2014 року Ватутінським міським судом Черкаської області розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

З моменту початку окремого проживання позивача почалися непорозуміння щодо його участі у вихованні дитини, виникли штучні перешкоди зі сторони відповідачки та осіб, які проживають разом з нею, стосовно спілкування з сином.

Всі намагання позивача врегулювати дане питання мирним шляхом призводять тільки до непорозумінь та конфліктних ситуацій, в зв'язку з чим він і змушений звернутися до суду з даним позовом.

На підставі наведеного, ст. ст. 158, ч. 2 та 3 ст.157 СК України, позивач просив суд зобов'язати ОСОБА_7 не перешкоджати у вихованні та вільному спілкуванні позивачу з сином ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 10 вересня 2014 року провадження по даній справі зупинено до прийняття рішення по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про оспорювання батьківства.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що дана ухвала є незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Посилаючись на наведену норму права і на те, що в провадженні Ватутінського міського суду Черкаської області є справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про оспорювання батьківства, суд постановив ухвалу про зупинення провадження у даній справі до розгляду по суті вищевказаної справи.

Проте, на думку судової палати, з цим не можна погодитися.

Метою зупинення провадження у справі є забезпечення сторонам практичної можливості реалізувати свої процесуальні права, в реалізації яких вони обмежені в силу певних обставин (хвороба, відрядження, зміна законного представника, тощо).

Згідно роз'яснень в п. 33 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З матеріалів даної справи вбачається, що сторони - позивач ОСОБА_6 і відповідачка ОСОБА_7 з 09 вересня 2010 року по січень 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у них 15 листопада 2009 року народився син ОСОБА_8. Крім того, позивач подав заяву до відділу РАЦС про визнання свого батьківства і внесення змін в актовий запис про народження дитини відомостей про батька на ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, достовірно знаючи, що він не являється біологічним батьком дочки відповідачки.

В серпні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною - сином ОСОБА_8, - батьком, який проживає окремо від неї.

Позивач посилався на те, що у нього з відповідачкою виникли непорозуміння відносно його участі у вихованні сина, його відвідуванні, почали застосовуватися штучні перешкоди з боку відповідачки та осіб, що з нею і їх сином спільно проживають, щодо можливості нормального спілкування з сином, а всі його намагання врегулювати мирним шляхом даний спір призводять тільки до конфліктів. Вважає, що на сьогодні порушені всі його права як батька щодо нормального зв'язку з дитиною, участі в її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей, забезпечення всім необхідним для нормального розвитку та становлення.

При цьому позивач звертав увагу на положення статей 141-142; 153 СК України щодо рівності прав батька і матері відносно дитини і незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, та ст. 157 СК України про те, що той з батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні.

Заперечуючи на доводи позивача, ОСОБА_7 зазначала, що подала до суду заяву про стягнення з відповідача за її позовом аліментів на утримання дітей, оскільки він не надає матеріальної допомоги, а позивач по даній справі і відповідач за її позовом звернувся із зустрічним позовом про виключення відомостей про його батьківство з актового запису про народження дитини.

Тому вважала обґрунтованим зупинення провадження по даній справі до розгляду по суті справи про оспорювання батьківства ОСОБА_6.

Однак від висновків по вищевказаній справі не залежить можливість спілкування позивача з дитиною як батька останньої, якщо це здійснюється в інтересах дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

ОСОБА_6 досить тривалий час проживав однією сім'єю з відповідачкою, спільним сином, який знає позивача як свого батька і може з ним спілкуватись.

Даних про те, що ОСОБА_6 якось негативно впливає на дитину, на її виховання, - з матеріалів справи не встановлено і відповідачка по справі ОСОБА_7 на таке не вказує. Хоча зазначає, що задавала питання позивачу про те, як він буде спілкуватися з дитиною, якщо не визнає себе її батьком, на що той тільки посміхався.

Таким чином, в даному випадку позивач ОСОБА_6 являється батьком дитини сторін - сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ніяких перешкод у спілкуванні з дитиною, у прийнятті участі у вихованні сина не може бути здійснено. Не є такою перешкодою і позов ОСОБА_6 про оспорювання свого батьківства, адже спілкуватися належним чином між собою можуть і нерідні діти з прийомними батьками.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що питання, які будуть вирішуватися в іншій справі, не стосуються підстав заявлених у даній справі вимог, від яких залежить належний розгляд справи.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про необґрунтованість ухвали суду про зупинення провадження у даній справі до прийняття рішення у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про оспорювання батьківства, - заслуговують на увагу, оскільки, як правильно зауважив апелянт, він залишається батьком дитини, «батьківських прав і обов'язків з нього ніхто не знімав».

Тому ухвала суду, що оскаржується, підлягає до скасування, з поверненням даної справи до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 317, 218, ЦПК України, судова палата, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Ватутінського міського суду Черкаської області від 10 вересня 2014 року скасувати, повернувши справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :