Справа № 758/1035/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2014 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Сербіної Н. Г. ,

при секретарі - Гончарук Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка представляє свої інтереси та інтереси неповнолітньої дочки ОСОБА_3, 3-тя особа: служба в справах дітей про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з його сином ОСОБА_4 з лютого 2004 року. Зареєстрована на спірній жилій площі з 2004 року. Спільна дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована там же з 24.02.2005 року. Квартира АДРЕСА_1 належить йому на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності від 15.09.2004 року.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано 06.09.2013 року.

За місцем реєстрації відповідачка з дочкою не проживають з червня 2013 року, відповідачка не несе витрат по утриманню житла. Весь цей час відповідачка з дочкою за її інформацією і згідно довідки сільради Брусилівського району проживали у батьків в с. Осівці Житомирської області.

Просив визнати ОСОБА_2 і її неповнолітню дочку ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з тих же підстав, просили позов задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з»явилась, направила до суду свої заперечення та просила розглядати справу у її відсутність.

Представник 3-ї особи - служби в справах дітей у судовому засіданні позов в частині визнання неповнолітньої дитини такою, що втратила право користування житлом не підтримала, в задоволенні позову просила відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 15 вересня 2014 року, виданого головним управлінням житлового забезпечення виконавчий орган Київської міської ради ( Київська міська державна адміністрація), квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 ( а.с.5).

Відповідно до довідки форми №3 в спірній квартирі зареєстровані: позивач, його дружина , ОСОБА_6, дочка, ОСОБА_7, син, ОСОБА_4, відповідачка ОСОБА_2, та її донька, онука позивача, ОСОБА_3 ( а.с.3).

Згідно рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2013 року шлюб між відповідачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_4, сином позивача, розірвано ( а.с.8).

Як зазначає позивач, відповідачка з донькою не проживають в спірній квартирі з червня 2013 року, відповідачка не несе витрат по утриманню житла, тому просив визнати ОСОБА_2 та її неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1. Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що визнати відповідачку та її неповнолітню доньку такими, що втратили право користування житловою площею позивач просить на підставі ст.. 405 ЦК України.

Заперечуючи проти позову відповідачка зазначає, що в спірній квартирі не проживають з донькою, оскільки позивачем було змінено замок в квартирі. Це вона виявила 17.08.2013 року, коли повернулася до Києва з відпустки від своїх батьків. В зв»язку з цим вона викликала міліцію та зверталась до дільничного інспектора міліції з приводу вчинення насильства в сім»ї колишнім чоловіком ОСОБА_4. На даний час вона змушена з дитиною винаймати житло.

Вказані обставини підтверджуються листом начальника Подільського РУ ГУ МВС України в м.Києві на ім.»я відповідачки від 12.09.2013 року № 55/Д-2070 ( а.с.35).

З довідки від 31.03.2014 року СЗШ №6 вбачається, що ОСОБА_2 працює в сш №6 з 27.08.2012 року по теперішній час ( а.с.30).

Донька відповідачки, ОСОБА_3 навчається в середній загальноосвітній школі № 6 Подільського району м.Києва в 4-А класі, що підтверджується довідкою від 31 березня 2014 року ( а.с.28).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував, що в серпні 2013 року він змінив замки в спірній квартирі, оскільки відповідачі не проживають, не заперечував, що йому від сина відомо, що відповідачка зверталась до міліції. В квартирі залишились речі, які належать відповідачці та її колишньому чоловіку ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

В позовній заяві позивач зазначає, що відповідачі не проживають в спірній квартирі з червня 2013 року, з позовом до суду він звернувся 29.01.2014 року, тобто до пред»явлення позову відповідачі не були відсутні в спірній квартирі понад рік, як це передбачено ст.. 405 ЦК України.

Крім того, у судовому засіданні позивачем не надано доказів, що відповідачі відсутні в спірній квартирі без поважних причин, навпаки сам позивач підтвердив заміну ним замків в квартирі в серпні 2013 року, що позбавляло відповідачку та її доньку користуватись житловою площею.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 88, 213, 214, 215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка представляє свої інтереси та інтереси неповнолітньої дочки ОСОБА_3, 3-тя особа: служба в справах дітей про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. Г. Сербіна