КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1099/14-ц
Провадження №2/319/386/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2014 року смт Куйбишеве
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Скляра С.Ю.,
при секретарі судового засідання Шипко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів на утримання неповнолітньої дитини (аліментів), -
03 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки заробітку відповідача щомісячно. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач проживає окремо від неї та дитини, на утримання якої матеріальної допомоги не надає. При цьому відповідач є працездатною особою та зобов'язаний утримувати дитину до її повноліття, на утриманні нікого не має. Невиконання відповідачем свого обов'язку утримувати дитину за вищевикладених обставин ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини.
Позивач ОСОБА_1 у письмовій заяві повідомила судові про те, що вона підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві, та прохає справу розглянути справу без її участі (а.с.16).
Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив (а.с.7,17-19).
За письмової згоди позивача ОСОБА_1 суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
Сторони по справі - ОСОБА_2 і ОСОБА_1 з 17 грудня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2-4).
З матеріалів справи вбачається, що сторони на даний час проживають окремо один від одного, спільна неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері - позивача ОСОБА_1 та має задовільний стан здоров'я (а.с.5).
Спільне життя ОСОБА_2 і ОСОБА_1 не склалося, а намагання зберегти сім'ю ні до чого не привели. Спільне господарство сторони не ведуть. Відповідач не дбає про матеріальне благополуччя дитини, чим фактично ухиляється від обов'язку її утримувати.
Суд вважає обґрунтованими твердження позивача ОСОБА_1 про те, що вищевказані обставини ставлять її у скрутне матеріальне становище. Разом з цим, відповідач є працездатною особою, стан його здоров'я задовільний, на утриманні інших осіб не має, а тому в змозі та зобов'язаний утримувати дитину - доньку ОСОБА_3.
Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
При визначенні розміру аліментів суд враховує (стаття 182 СК України):
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої і другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідач ОСОБА_2 не довів факт належного виконання свого обов'язку утримувати дитину - доньку ОСОБА_3 до її повноліття, чим не виконав вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Беручи до уваги те, що між сторонами існують суперечки та неузгодженість щодо спільного утримання дитини, в той час як закон покладає обов'язок щодо утримання дітей рівною мірою на обох батьків, суд прийшов до висновку про задоволення позову.
Оскільки позивача при пред'явленні до суду позову звільнено від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на його користь, суд, у відповідності до вимог, передбачених ст.88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп..
Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст.51 Конституції України, стст.180-183 СК України, стст.10,11,60,88,209,212-215,224-226, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м.Бердянськ Запорізької області, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2) аліменти на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає за адресою: АДРЕСА_3, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, виданий Куйбишевським РС ГУМВС України в Запорізькій області від 16 січня 2012 року, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1) на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? (однієї четвертої) частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення допускається до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції - Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив - Куйбишевським районним судом Запорізької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: С.Ю.Скляр