ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/4671/14-ц 2/636/2345/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2014 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого - судді Ганенко Т.С., за участю секретаря судового засідання - Філатова Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, звернулися до Чугуївського міського суду Харківської області з вищезазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог вони зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7. На випадок своєї смерті 06 жовтня 2004 року вона склала заповіт. Відповідно до вказаного заповіту ОСОБА_7 все її майно заповіла ОСОБА_8 та ОСОБА_3 в рівних долях кожному. Проте при складанні заповіту була допущена помилка в прізвищах спадкоємців, замість ОСОБА_3 повинно було бути зазначено ОСОБА_3. Після її смерті спадщину прийняли ОСОБА_8 та ОСОБА_3, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 помер. Його спадкоємцями є: його дружина - ОСОБА_4, та діти - ОСОБА_5, ОСОБА_6, які прийняли спадщину, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, ? частина спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_7 належить ОСОБА_3, а інша ? частина - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як спадкоємцям майна ОСОБА_8

30.10.2014 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2, з однієї сторони, та представником ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - ОСОБА_11, з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки. На виконання умов договору, позивачі передали, а представник відповідачів прийняла грошові кошти, представник відповідачів передала позивачам документи, а також ключі від домоволодіння. Сторони домовились укласти договір в нотаріальній формі та зареєструвати його у встановленому законом порядку. Позивачі неодноразово зверталися як до відповідачів, так і до їх представника, з проханням у встановленому законом порядку зареєструвати договір купівлі-продажу у нотаріальній конторі, але відповідачі постійно переносили дату візиту до нотаріуса, і в листопаді 2014 року при телефонній розмові взагалі відмовились від його посвідчення, оскільки вже тривалий час не проживають в Україні, і приїжджати не збираються. Отже, позивачі не можуть використовувати земельну ділянку та житловий будинок, як своє власне майно, оскільки відповідачі до теперішнього часу не посвідчили правочин в нотаріальному порядку.

Позивачі надали заяви про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідачів надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим 09 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що складено відповідний актовий запис №12 (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина, яка складається з:

- житлового будинку АДРЕСА_1, що належить померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 серпня 1995 року, зареєстрованого в Чугуївському міжміському бюро технічної інвентаризації 30 серпня 1995 року, за реєстром № 3537. Належність ОСОБА_7 вказаного житлового будинку підтверджується також витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 35833634 від 12.10.2012 року серії СЕЕ №819965;

- земельної ділянки площею 0,1000 га у межах згідно з планом, призначеної для індивідуального житлового будівництва, розташованої в АДРЕСА_1, кадастровий номер 420020005, що належить ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №138453, виданого 08 січня 2004 року на підставі рішення ХІХ сесії XXIV скликання Чугуївської міської ради від 28.11.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 192.

Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На випадок своєї смерті 06 жовтня 2004 року ОСОБА_7 склала заповіт серії ВВМ № 672990, посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу ОСОБА_13, зареєстрований в реєстрі за № 4684. Заповіт станом на 02.07.2013 року не скасовано та не змінено.

Відповідно до вказаного заповіту ОСОБА_7 все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати за законом на день її смерті та на що вона матиме право, заповіла ОСОБА_8 та ОСОБА_3 в рівних долях кожному.

Проте при складанні заповіту була допущена помилка в прізвищах спадкоємців, замість ОСОБА_3 повинно було бути зазначено ОСОБА_3.

Вказана помилка була допущена при перекладі прізвищ спадкоємців з російської мови на українську.

ОСОБА_8 та ОСОБА_3 є рідними синами ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданим 02.04.1951 року та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, виданим повторно 25.09.1990 року.

Відповідно до вказаних свідоцтв про народження прізвища спадкоємців російською мовою зазначені як «ОСОБА_3», відповідно в перекладі прізвища на українську мову воно значиться як «ОСОБА_3», що підтверджує факт складення заповіту ОСОБА_7 на ім'я своїх синів - ОСОБА_8 та ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняли ОСОБА_8 та ОСОБА_3, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6, виданим 08 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що складено відповідний актовий запис №299.

Таким чином, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8 стали: його дружина - ОСОБА_4, та діти - ОСОБА_5, ОСОБА_6

Згідно ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємці прийняли спадщину, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після шести місяців з часу відкриття спадщини.

Отже, ? частина спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_7 належить ОСОБА_3, а інша ? частина - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як спадкоємцям майна ОСОБА_8

30.10.2014 року між позивачами з однієї сторони, та представником выдповідачів, з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, та земельної ділянки площею 0,1000 га у межах згідно з планом, призначеної для індивідуального житлового будівництва, розташованої в АДРЕСА_1, кадастровий номер 420020005, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку.

На виконання умов договору, позивачі передали, а представник відповідачів прийняла грошові кошти в сумі 16 640 (шістнадцять тисяч шістсот сорок) гривень, а представник відповідачів передала позивачам Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15 серпня 1995 року, зареєстроване в Чугуївському міжміському бюро технічної інвентаризації 30 серпня 1995 року, за реєстром №3537, технічний паспорт від 22.09.2012 року (а.с.) та витяг з реєстру прав власності на нерухому майно №35833634 від 12.10.2012 року, серії СЕЕ №819965, а також ключі від домоволодіння. Крім того, ОСОБА_11 передала позивачам Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР №138453, виданий 08 січня 2004 року на підставі рішення ХІХ сесії XXIV скликання Чугуївської міської ради від 28.11.2003 року та копії довіреностей про право представляти інтереси відповідачів.

Сторони домовились укласти договір в нотаріальній формі та зареєструвати його у встановленому законом порядку.

Позивачі неодноразово зверталися як до відповідачів, так і до їх представника з проханням у встановленому законом порядку зареєструвати договір купівлі-продажу у нотаріальній конторі, але відповідачі постійно переносили дату візиту до нотаріуса, і в листопаді 2014 року при телефонній розмові взагалі відмовились від його посвідчення, оскільки вже тривалий час не проживають в Україні, і приїжджати не збираються.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, зазначений вище договір купівлі-продажу може бути визнано дійсним, оскільки в ньому було досягнуто згоди щодо істотних умов даного договору, а саме предмету договору та ціни.

За таких обставин, відбулося повне виконання договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1000 га у межах згідно з планом, призначеної для індивідуального житлового будівництва, розташованої в АДРЕСА_1, кадастровий номер 420020005, та житлового будинку АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. 204, ч. 2 ст. 220, 328, 1269, 1298 ЦК України, керуючись ст.ст. 6, 9, 11, 209, 213, 214, 215, 216 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку - задовольнити.

· Встановити факт того, що заповіт серії ВВМ №672990, складений ОСОБА_7 на ім'я ОСОБА_8 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу ОСОБА_13, зареєстрований в реєстрі за №4684, було складено ОСОБА_7 на ім'я ОСОБА_8 та ОСОБА_3.

· Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем с. Топори Ружинського району Житомирської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на ? частину садибного (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 серпня 1995 року, зареєстрованого в Чугуївському міжміському бюро технічної інвентаризації 30 серпня 1995 року, за реєстром №3537.

· Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем с. Топори Ружинського району Житомирської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1000 га у межах згідно з планом, призначеної для індивідуального житлового будівництва, розташованої в АДРЕСА_1, кадастровий номер 420020005, що належить ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №138453, виданого 08 січня 2004 року на підставі рішення ХІХ сесії XXIV скликання Чугуївської міської ради від 28.11.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за №192.

· Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на ? частину садибного (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 серпня 1995 року, зареєстрованого в Чугуївському міжміському бюро технічної інвентаризації 30 серпня 1995 року, за реєстром №3537.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1000 га у межах згідно з планом, призначеної для індивідуального житлового будівництва, розташованої в АДРЕСА_1, кадастровий номер 420020005, що належить ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №138453, виданого 08 січня 2004 року на підставі рішення ХІХ сесії XXIV скликання Чугуївської міської ради від 28.11.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за №192.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд, протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -