УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В., розглянувшиподання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції В.О. Семенченко про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань , -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2014 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції В.О. Семенченко про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому зазначається, що на виконанні у відділі виконавчої служби знаходиться на примусовому виконанні виконавче провадження ЄДРВП № 36726296, по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-3010 від 21.11.2006 року, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь держави у розмірі 1/4 частини щомісячно на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Заборгованість по сплаті аліментів згідно розрахунку станом на 01.12.2014 року становить 22 944 грн. 58 коп.

Фактично судді із канцелярії Ленінського районного суду м. Дніпропетровська вищезазначене подання було передано 19 грудня 2014 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні подання Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції необхідно відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.02.2013 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції В.О. Семенченко на підставі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Боржник є громадянином України, добровільно рішення не виконує, кошти на утримання дитини не сплачує. Заборгованість по сплаті аліментів згідно розрахунку станом на 01.12.2014 року становить 22 944 грн. 58 коп.

Боржник мешкає за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про його реєстрацію, виданою адресно - довідковим сектором, відомостей щодо його працевлаштування відсутні, допомогу у центрі зайнятості, а також дохід у вигляді пенсії, іншого виду доходів, з якого можливо провести утримання, не отримує.

Для виконання вищевказаного рішення суду державним виконавцем, на підставі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» перевірено майновий стан боржника, при цьому, майна, за рахунок якого можливо б було задовольнити вимоги стягувача у повному обсязі, встановлено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно положень статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорі у цій сфері. Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а у громадянина України, який має паспорт, паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, якщо, коли: діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання; до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; коли ухиляються від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно із ч. 1 ст. 3771 ЦПК України - питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Форма і зміст такого подання нормативно врегульовані Інструкцією з організації примусового виконання рішень (затверджена наказом Мін'юсту України № 512/5 від 02.04.2012 року з послідуючими змінами та доповненнями), зокрема розділом ХІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборони в'їзду в Україну», де визначено, що подання повинно містити: найменування суду, до якого подається подання; реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; реквізити виконавчого провадження; прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число. місяць, рік); підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх обов'язків ( п. 11.1.1 розділу ХІ Інструкції). У поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити ( п. 11.1.2 розділу ХІ Інструкції). До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження та копії інших документів (за потреби). У поданні також можуть зазначатися адреса місця проживання божника та інші відомості, які відомі про цю особу державному виконавцю ( п. п. 11.1.3; 11.1.4 розділу ХІ Інструкції). Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника ( п. 11.1.5 розділу ХІ Інструкції).

Тобто положення ст. 377-1 ЦПК України та норми вказаної Інструкції прямо передбачають, що така ознака, як ухилення боржника від виконання рішення є обов'язковою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Разом із цим, звертаючись до суду з поданням про тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника державний виконавець не врахував, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а саме за ухилення від їх виконання (ч.1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», п.18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження»).

У зв'язку з цим, державному виконавцю необхідно було надати суду належні та допустимі докази того, що дійсно боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково, зокрема докази того, що він має змогу виконувати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин і таке інше. Саме невиконання боржником самостійно рішення суду протягом строку наданого державним виконавцем, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків. На момент звернення до суду з поданням факт свідомого ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів подання та виконавчого провадження.

Оскільки доказів про ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань державний виконавець ДВС не надав, а судом першої їх здобуто також не було, тому законних підстав для тимчасового обмеження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України не вбачається.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами), суд, ?

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції В.О. Семенченко про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань - відмовити.

Ухвала суд може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Мовчан