У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2014 Справа №607/21373/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

Головуючої Черніцької І.М.

за участю секретаря Круцько О.Б.

з участю представника ДВС - Заставна О.І.

розглянувши подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції звернулася до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 до виконання зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням.

В обґрунтування вимог вказує, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції знаходяться виконавчі листи за №607/5635/13 від 14.05.2013 року, №607/17061/13 від 07.05.2014 року, №607/6015/14ц від 05.08.2014 року та 607/8284/14ц від 12.09.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь фізичних та юридичних осіб коштів.

27.05.2014 року виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів за №607/5635/13 від 14.05.2013 року, №607/17061/13 від 07.05.2014 року були об'єднані у зведене виконавче провадження за №43757539.

14.10.2014 року до зведеного виконавчого провадження було приєднано виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа за №607/6015/14ц від 05.08.2014 року та 607/8284/14ц від 12.09.2014 року. Посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання рішень суду, просить подання задовольнити.

В судовому засіданні державний виконавець відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції Заставна О.І. подання підтримала, просила задовольнити.

Судом встановлено, що на виконанні у відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження №43757539 з примусового виконання виконавчих листів:

- №607/5635/13-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом 14.05.2013 року про стягнення із ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 5500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 43902,65 грн. боргу за розпискою від 17.12.2009 року та 439,02 грн. сплаченого при подачі позову судового збору;

- №607/.17061/13-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом 07.05.2014 року про стягнення із ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 23812,97 грн., 119,06 грн. сплаченого судового збору та 191,16 грн. витрат на правову допомогу;

- 607/6015/14-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом 05.08.2014 року про стягнення ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ ''Імексбанк'' заборгованості за договором №999-00031823/1 про надання кредиту від 15.03.2013 року в сумі 11838,44 грн., сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. та 110 грн. витрачених на розміщення оголошення в газеті;

- №607/8284/14-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом 12.09.2014 року про стягнення ОСОБА_2 в користь ПАТ ''Імексбанк'' заборгованості за кредитним договором №999-00025687/1 про надання кредиту від 12.10.2014 року в сумі 23501,76 грн., а також 243,60 грн. судового збору.

18.05.2013 року, 19.05.2014 року, 15.09.2014 року та 06.10.2014 року державним виконавцем винесені постанові про відкриття виконавчих проваджень.

27.05.2014 року виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів за №607/5635/13 від 14.05.2013 року, №607/17061/13 від 07.05.2014 року були об'єднані у зведене виконавче провадження за №43757539.

14.10.2014 року до зведеного виконавчого провадження було приєднано виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа за №607/6015/14ц від 05.08.2014 року та 607/8284/14ц від 12.09.2014 року.

06.10.2014 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка направлена для виконання в реєструючі органи.

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №5375918 від 26.06.2013 року встановлено, що ОСОБА_2 належить на праві власності домоволодіння по АДРЕСА_1 та нежитлова будівля (магазин) по АДРЕСА_2.

Згідно відповідей Державної податкової служби України за № та № від 07.10.2014 року, у ОСОБА_2 відсутні відкриті рахунки в банківських установах та інформація щодо джерел отримання доходів.

Відповідно до довідки держземагенства у Тернопільському районі за №16-01-13/2143 від 05.11.2014 року встановлено, що за ОСОБА_2, земельні ділянки на території Тернопільського району не значаться.

Згідно довідки УМВС України в Тернопільській області за №18526 від листопада 2014 року встановлено, що станом на 06.11.2014 року за ОСОБА_2 транспортних засобів на праві власності на Території Тернопільської області не зареєстровано.

Відповідно до довідки Великогаївської сільської ради за №431 від 21ю10ю2014 року встановлено, що за ОСОБА_2 на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району рахується земельна ділянка площею 0,066 га для будівництва житлового будинку господарських будівель та споруд та житловий будинок по АДРЕСА_1.

Згідно довідки управління державної міграційної служби України в Тернопільській області за №02/8995 від 02.10.2013 року встановлено, що ОСОБА_2 документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1, виданий 15.01.1998 року, органом 2400 (Чернівецька область). Термін дії даного документу продовжено до 15.01.2018 року.

Відповідно до довідки управління державної міграційної служби України в Тернопільській області за №02/9622 від 15.10.2013 року встановлено, що ОСОБА_2 документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2, виданим 14.08.2013 року.

Суд, розглянувши подання, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення старшого виконавця відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції Заставну О.І., вважає, що подання не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" неврегульовані аліментні, договірні чи інші не виконані зобов'язання, а також ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника судовим рішенням є підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду його за кордон до їх виконання.

Згідно з вимогами ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З вищевказаних вимог закону слідує те, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Тобто, наявність лише самого зобов'язання, відсутності надходжень в рахунок погашення заборгованості, чи значного терміну невиконання зобов'язання, не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

А тому, доводи державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції Заставної О.І., зазначені у поданні, не є достатньою підставою вважати, що боржник ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Також, матеріалами справи не підтверджено і тих обставин, що ОСОБА_2 має намір покинути територію України та ухиляється від виконання покладених на неї рішенням суду зобов'язань.

Так, в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази надсилання ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням постанов про відкриття виконавчого провадження та доказів отримання останньою таких постанов; доказів, які б підтверджували факт ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язання.

Відтак, факт ухилення боржника від виконання покладених на неї рішеннями суду зобов'язань відсутній та представником відділу примусового виконання рішень не доведений.

В силу вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 2 "Свобода пересування" Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, наголошено, що кожен є вільним залишати будь - яку країну, включно із своєю власною, й обмеження може бути встановлено законом в разі крайньої необхідності в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину й захисту здоров'я чи моралі, й якщо це виправдано суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Крім того, в поданні державним виконавцем не обґрунтовано, в чому саме, є крайня необхідність, в розумінні ст. 2 "Свобода пересування" Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосування обмеження виїзду боржника за кордон, і яким чином це сприятиме погашенню існуючого боргу.

У той час, коли за боржником на праві приватної власності зареєстровано будинковолодіння в АДРЕСА_2 та державним виконавцем не вчинено жодних щодо опису та примусової реалізації нерухомого найма з метою погашення боргу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання державного виконавеця відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 210, 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча-підпис: І.М.Черніцька

Копія вірна

Суддя І.М.Черніцька

Головуючий суддяІ. М. Черніцька