Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 16.12.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом, згідно якого ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_4 прийняла у власність 993 187,83 грн., що є еквівалентом суми 95 480 євро за погодженим сторонами за цим договором курсом на день укладення договору. Згідно п.3 договору борг необхідно було повернути до 16.06.2012 року. Пунктом 4 договору передбачено, що про сплату чергових платежів ОСОБА_2 робить відмітку в розписці або видає розписку в одержані грошей. 16.12.2011 року між ОСОБА_2 та нею (позивачем ОСОБА_1), з метою забезпечення виконання вказаного договору позики, було укладено договір застави транспортних засобів, посвідчений приватним нотаріусом, а саме: - автомобіля марки LAND ROVER моделі RANGE ROVER (легковий універсал-в), 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, об'єм двигуна 4196 куб см, що належить боржнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, виданого 16.12.2012 року ВРЕР-7 УДАІ ГУ МВС в м.Києві; - автомобіля марки MERCEDES-BENZ моделі GL 550 (легковий універсал-в), 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_2, об'єм двигуна 5498 куб см, що належить боржнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6, виданого 16.12.2012 року ВРЕР-7 УДАІ ГУ МВС в м.Києві. 16.12.2011 року ОСОБА_2 були передані вказані автомобілі на зберігання, і ОСОБА_2 написала зобов'язання, що ні вона, ні члени її сім'ї не будуть користуватися заставним транспортом. До договору позики було складено графік погашення заборгованості. 21.09.2012 року ОСОБА_2 надала розписку про те, що вона отримала від неї (позивача ОСОБА_1) 80 080 євро в рахунок погашення позики від 16.12.2011 року. В даній розписці ОСОБА_2 зобов'язалася віддати автомобілі та зняти арешт. Своє зобов'язання щодо повернення заставного майна ОСОБА_2 виконала, однак обтяження не зняла. Тобто, станом на 21.09.2012 року ОСОБА_2 отримала кошти по договору позики, а тому боргу на цей час фактично не існувало. Кошти сплачені були боржником та нею (позивачем ОСОБА_1), як заставодавцем. Незважаючи на це, 30.04.2014 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_3 з метою стягнення у безспірному порядку коштів за рахунок реалізації заставленого майна, які на той час фактично були виплачені. Вказаним приватним нотаріусом 30.04.2014 року було вчинено виконавчий напис №956 що звернення стягнення на зазначені автомобілі. 08.05.2014 року старшим державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ Москаленко В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису про стягнення з неї (позивача ОСОБА_1) на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 1 054 738,25 грн. 06.05.2014 року до ВДВС Подільського РУЮ звернувся ОСОБА_6 - представник ОСОБА_2 з заявою про примусове виконання виконавчого напису. Однак, до заяви не було надано довіреність, тобто - не були підтверджені повноваження даної особи. 08.05.2014 року старшим державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме зазначених автомобілів; постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження; постанову про розшук майна боржника. 29.05.2014 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Чижик А.П. був складений акт опису й арешту майна, а саме автомобіля марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2. Вважає, що виконавчий напис був чинений з порушенням вимог законодавства, так як нею (позивачем) не була отримана письмова вимога ОСОБА_2 про усунення порушень основного зобов'язання та не доведено безспірність заборгованості за договором позики. Нотаріусом не було перевірено безспірність боргу, нотаріус не отримала від відповідача письмові підтвердження здійснення погашення позики (графік погашення позики, розписки). Розрахунок заборгованості, складений відповідачем є лише її одностороннім арифметичним розрахунком і не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог. На час складання виконавчого напису заборгованість була відсутня, так як борг був повернутий ще в 2012 році, що підтверджено наданими розписками. У зв'язку з цим, звернулася до суду з даною позовною заявою з метою захисту своїх прав. В судовому засіданні представники позивача підтримали свої позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник позивача ОСОБА_4 зазначила, що вона є дочкою позивача, кошти в борг вони брали у відповідача під транспортні засоби. Весь борг повернули, але відповідач безпідставно вимагає ще коштів, бажає забрати автомобілі. Виконавчий напис незаконний, вони нічого від нотаріуса не отримували, не знали про його вчинення. Дії відповідача, на їх думку, свідчать про шахрайські дії. Невідомо чому арештами, описами майна - автомобілів займалася Подільська ВДВС, так як позивач зареєстрована в Голосіївському районі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, так як позовні вимоги є необґрунтовані та не відповідають дійсності. Просив врахувати надані ним письмові заперечення на позовну заяву. Не заперечував того, що розписка про отримання грошових коштів дійсно писалася ОСОБА_2, однак це стосувалося сплати пені, а не суми позики. Просив врахувати, що нотаріус вчинив всі необхідні дії, перевірив безспірність заборгованості, направляв боржнику - позивачу повідомлення, і тільки після цього вчинив виконавчий напис. На питання суду відповів, що інших договорів між цими ж сторонами в таку ж дату укладення не було. Просив врахувати, що заборгованість погашається відповідно до вимог законодавства в установленій черговості - в першу чергу штрафні санкції, а потім вже борг, що і було по даній справі.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надала до справи свої письмові пояснення, в яких просила розглядати дану справу у її відсутності.

Третя особа ОСОБА_4, яка є і представником позивача, в судовому засіданні підтримала всі викладені в позовній заяві обґрунтування вимог, обставини, просила позов задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що на поштових розписках про вручення кореспонденції від нотаріуса підпис не належить їй.

Вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що 16.12.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір позики (а.с.18-19), посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №3821. Згідно вказаного договору позики ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_4 прийняла у власність 993 187,83 грн., що є еквівалентом суми 95 480 Євро за погодженим сторонами за цим договором курсом на день укладення договору. Сторони встановили безпроцентний характер договору позики, про що зазначено в п.2. Згідно п.3 договору борг мав бути повернутий до 16.06.2012 року готівкою у гривнях за комерційним курсом на день повернення, у наступні строки та розмірі: - до 16.01.2012 року - 3 080,00 Євро; - до 16.02.2012 року - 3 080,00 Євро; - до 16.03.2012 року - 3 080,00 Євро; - до 16.04.2012 року - 3 080,00 Євро; - до 16.05.2012 року - 3 080,00 Євро; - до 16.06.2012 року - 80 080,00 Євро. Пунктом 4 договору передбачено, що про сплату чергових платежів ОСОБА_2 робить відмітку в розписці або видає розписку в одержані грошей. Відповідно до п.9 договору позики, у разі невиконання позичальником своїх зобов'язань по поверненню суми позики, строків повернення, він зобов'язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, пеню у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення, включаючи день оплати, а також 3% річних. В договорі позики зазначено в п.10, що у забезпечення зобов'язань позичальник передає в заставу позикодавцю транспортні засоби.

Встановлено, що цей же день, 16.12.2011 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, з метою забезпечення виконання вказаного договору позики, де позичальником є ОСОБА_4, було укладено договір застави транспортних засобів (а.с.15-17), посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №3822, а саме: - автомобіля марки LAND ROVER моделі RANGE ROVER (легковий універсал-в), 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, об'єм двигуна 4196 куб см, що належить заставодавцю (ОСОБА_1) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, виданого 16.12.2012 року ВРЕР-7 УДАІ ГУ МВС в м.Києві; - автомобіля марки MERCEDES-BENZ моделі GL 550 (легковий універсал-в), 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_2, об'єм двигуна 5498 куб см, що належить заставодавцю (ОСОБА_1) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6, виданого 16.12.2012 року ВРЕР-7 УДАІ ГУ МВС в м.Києві. У відповідності до договору застави було накладено приватним нотаріусом заборони на відчуження вказаних автомобілів. Загальна заставна вартість предмету застави за взаємною згодою сторін визначена 993 187,83 грн. (тобто - сума позики). В п.1.7 договору застави вказано, що транспортні засоби, що становлять предмет застави, ключі від них та правовстановлюючі документи залишаються на зберіганні у заставодержателя (ОСОБА_2), яка відповідно до п.3.4.11 договору застави зобов'язана негайно повернути предмет застави після виконання заставодавцем або третьою особою забезпеченого заставою зобов'язання.

Встановлено, що в день укладення договорів позики та застави, 16.12.2011 року, ОСОБА_2 були передані вказані автомобілі на зберігання, і ОСОБА_2 написала розписку, про те, що вона зобов'язується не їздити на автомобілях, належних ОСОБА_1, і ніхто з її сім'ї (а.с.21).

З наданого до справи графіку погашення заборгованості за спірним договором позики встановлено, що в січні, лютому, березні, квітні 2012 року, як і передбачено договором позики (п.3) ОСОБА_2 отримала визначені договором позики суми - по 3 080 Євро в кожен указаний місяць, про що є відповідні підписи ОСОБА_2 (а.с.19).

В судовому засіданні стороною відповідача ОСОБА_2 дані підписи та отримання вказаних грошових коштів не оспорювалися, підтверджені.

Крім цього, згідно до розписки від 21.09.2012 року, складеної ОСОБА_2, остання отримала від ОСОБА_1 80 080 Євро в рахунок погашення позики від 16.12.2011 року та зобов'язується повернути автомобілі та зняти заборону (а.с.20). Підпис на даній розписці і факт отримання зазначеної суми грошових коштів сторона відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечила, підтвердила. Факт повернення автомобілів, як і зазначено в даній розписці, підтвердила сторона позивача в суді.

Таким чином, з вказаних документів в суді встановлено, що станом на 21.09.2012 року неповернутою відповідачу по договору позики була сума 3 080,00 Євро за травень місяць 2012 року (доказів про повернення даної суми як у визначений строк так і по день розгляду справи в суді, до справи не було надано). Встановленим є і те, що вказані суми були повернуті відповідачу ОСОБА_2 саме по спірним договорам позики та застави. Представник відповідача в суді зазначив, що в цей же день (16.12.2011 року) між цими ж сторонами інших договорів позики, застави не було укладено.

Встановлено та підтверджено те, що через півтора роки після повернення відповідачу вказаних сум, 07.03.2014 року відповідач звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_3 з заявою про вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на вказані автомобілі. 30.04.2014 року приватний нотаріус КМНО ОСОБА_3 вчинила виконавчий напис на звернення стягнення на автомобіль марки LAND ROVER моделі RANGE ROVER (легковий універсал-в), 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, об'єм двигуна 4196 куб см, що належить заставодавцю (ОСОБА_1) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, виданого 16.12.2012 року ВРЕР-7 УДАІ ГУ МВС в м.Києві; та автомобіль марки MERCEDES-BENZ моделі GL 550 (легковий універсал-в), 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_2, об'єм двигуна 5498 куб см, що належить заставодавцю (ОСОБА_1) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6, виданого 16.12.2012 року ВРЕР-7 УДАІ ГУ МВС в м.Києві. За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначених автомобілів, пропонує задовольнити вимоги стягувача ОСОБА_2, щодо: простроченої заборгованості в сумі - 993 187,83 грн.; інфляційних втрат - 11 918,25 грн.; 3% річних - 49 632,17 грн., загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню, становить - 1 054 738,25 грн. (а.с.23).

Встановлено, що по вказаному виконавчому напису було відкрите виконавче провадження згідно постанови від 08.05.2014 року та старшим державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме зазначених автомобілів; постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження; постанову про розшук майна боржника. 29.05.2014 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Чижик А.П. був складений акт опису й арешту майна, а саме автомобіля марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.23 зворот, 24-27).

Відповідно до ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування майна від боржника нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. До вчинення нотаріусом виконавчого напису стягувачем мала бути направлена боржнику письмова вимога про усунення порушень основного зобов'язання.

Безспірний борг це борг, який визначається боржником та кредитором, про суму якого сторони не сперечаються.

Враховуючи викладене вище слідує, що у виконавчому написі зазначена сума заборгованості станом на 30.04.2014 року (по тілу позики) така ж як і сама сума позики - 993 187,83 грн., тобто - відповідно до цього слідує, що з часу отримання позики кошти відповідачу не поверталися.

Однак, як було встановлено в суді, це не відповідає дійсності, так як вже по вересень 2012 року боржник та заставодавець (ОСОБА_4 та ОСОБА_1) повернули ОСОБА_2 грошові кошти в рахунок виконання договору позики, а саме: із суми позики 95 480 Євро (еквівалент 993 187,83 грн.) повернуто 92 400 Євро. Як зазначалося вище, про отримання даних грошових коштів відповідач ОСОБА_2 не заперечувала, підтвердила. Крім того, було встановлено і те, що ОСОБА_2 після надання позики отримала на зберігання предмети застави - автомобілі, документи на них, ключі, а після повернення позики у вересні 2012 оку повернула дане майно, в тому числі автомобілі - ОСОБА_1, що не заперечувалося стороною відповідача ОСОБА_2 в суді.

Посилання сторони відповідача ОСОБА_2 на те, що отримані останньою грошові кошти від боржників, які вказані в графіку та в розписці, відповідно - 12 320 Євро та 80 080 Євро (отримання яких нею визнається), це була сплата боржниками пені по договору позики, а не погашення позики, суд не приймає до уваги, так як такі посилання є бездоказові, невідповідні будь-яким розрахункам. Крім того, ці посилання спростовуються і змістом графіка погашення позики, і розпискою, які визнаються відповідачем, і в яких мова іде про повернення позики, жодного слова чи натяку на те, що отримані суми є пенею, в даних документах не міститься. Також, в графіку погашення зазначено відповідачем про отримання саме тих сум (3 080 Євро), тих же строків отримання (січень, лютий, березень, квітень 2012 року), що і вказано в самому договорі позики в п.3.

Викладене свідчить про те, що вказана в виконавчому написі сума заборгованості не була як на час вчинення виконавчого напису, так і на час розгляду справи в суді, безспірною, дана сума є взагалі невідповідною, що було встановлено та підтверджено в суді.

Відповідно до ст.369 ЦПК України суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню якщо обов'язок боржника відсутній повністю або частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 30.04.2014 року, реєстровий номер 956, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 1 054 738,25 грн. шляхом звернення стягнення на майно - автомобілі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: