Провадження №2/369/4584/14
РІШЕННЯ

Іменем України

22.12.2014 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Ткаченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 08.08.2013 вона оформила договір на «вклад «Накопичувальний» на ім'я фізичної особи» з АТ «Ощадбанк».Згідно пункту 1.1. договору: «вкладник вносить, а банк приймає на вкладний (депозитний) рахунок на умовах цього договору кошти в розмірі 60 000 грн. строком на 12 місяців».Відповідно до п.1.2. договору: «Процентна ставка за депозитом встановлюється в розмірі 15,5% річних».

Відповідно до п.1.3. договору: «Сплата процентів за користування депозитом здійснюється разом з поверненням депозиту».

Після закінчення строку вкладу вона не отримала процентів.08.08.2014 вона звернулася до банку з проханням повернути її кошти разом з відсотками, але на сьогоднішній день їй ніхто коштів з відсотками не повернув.

Станом на 31.10.2014 сума заборгованості банка складає 60 000 грн. - сума вкладу 1,29% - процент за місяць 15 міс. - заборгованість по сплаті депозиту, тобто 60 000 + 11 610 = 71 610 грн.

В ході перевірки всіх договорів, проведення експертиз, на протязі чотирьох місяців вона знаходиться у стресовому стані. З 2007 року хворіє на цукровий діабет. Кожен рік вона лягає у лікарню, а у цьому році вона планувала на гроші, які отримає в серпні поїхати у санаторій на відпочинок та восени у вересні лягти у лікарню з метою профілактики діабету, але у у зв'язку з відсутністю грошей вона не змогла поїхати у санаторій та не змогла лягти у лікарню. На сьогоднішній день із-за цієї ситуації вона весь час знаходиться у стресовому стані, що призводить до поганого самопочуття, цукор збільшився.

Тому просила стягнути з відповідача 71 610 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги, та просила стягнути з відповідача суму моральної шкоди, оскільки вклад та проценти по ньому їй повернули.

Представники відповідача позов не визнали, оскільки при закінчення строку дії договору позивач не звернулася з заявою про видачу вкладу, в зв»язку з чим договір було пролонговано, коли звернулася з вимогою видачі , їй все було видано. Також вважають , що ніякої моральної шкоди позивачці не нанесено, банк також визнаний потерпілим у справі за обвинуваченням їх робітника.

Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, в позові відмовляє з наступних підстав:

Судом встановлено, що 08.08.2013 оформила договір №Н-30 на «вклад «Накопичувальний» на ім'я фізичної особи» з АТ «Ощадбанк».

Згідно пункту 1.1. договору: «вкладник вносить, а банк приймає на вкладний (депозитний) рахунок на умовах цього договору кошти в розмірі 60 000 грн. строком на 12 місяців».

Відповідно до п.1.3. договору: «Сплата процентів за користування депозитом здійснюється разом з поверненням депозиту».

Як стверджувала позивач в судовому засіданні після закінчення строку вкладу позивач не отримала процентів 08.08.2014, але як встановлено судом вона не зверталася з вимогою повернення депозиту, що підтвердили в судовому засіданні представники відповідача, також твердження її спростовуються її заявою від 08.08.2014, з якої вимоги про повернення її депозиту не вбачається.

Станом на день розгляду справи відповідачем було повернуто позивачу суму вкладу та проценти по ньому в розмірі 71 610 грн., а тому матеріальних претензій позивач до відповідача не має.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями діями, чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд відмовляє в позові щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідно роз'яснень даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди " обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача, та вина останнього в її заподіянні. Зокрема суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин, та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Позивач не довела свого позову щодо стягнення моральної шкоди з відповідача, не доведено з яких міркувань визначена ця сума, причинний зв»язок між діями відповідача та сумою моральної шкоди, які протиправні дії скоєні відповідачем, які б давали підстави для відшкодування моральної шкоди, та чим підтверджена сума моральної шкоди.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, оскільки вони не відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення моральної шкоди, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: