КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/4672/14-ц
Провадження № 2/505/2090/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24.12.2014 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Н.В.

при секретарі - Шершун О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Котовськ Одеської області цивільну справу за первинним позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 09.11.2006 року.

У позовній заяві, представник позивача свої вимоги обґрунтував тим, що 09 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1, був укладений кредитний договір № 0 згідно з умовами якого, якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 74 800 гривень із розрахунку 15 % річних строком до 09.11.2011 року.

В забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором № 0 від 09.11.2006 року між АКІБ «УкрСибБанк» на ОСОБА_2 09.11.2006 року було укладено договір поруки №58047, згідно умов якого, ОСОБА_2 поручається за виконання ОСОБА_1 обов'язків, які виникли на підставі кредитного договору № 0.

05.12.2011 року між публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» яке являється правонаступником АКІБ «УкрСибБанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначений договором, ПАТ «Укрсиббанк» відступає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Укрсиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а в наслідок передачі від ПАТ «Укрсиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Так відповідно до вказаного договору купівлі-продажу права вимоги, АТ «Дельта Банк» набуло права вимоги за кредитним договором, укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 та ОСОБА_2..

Відповідно до вимог кредитного договору п.1.2.2 відповідач зобов'язаний був повернути кредит у повному обсязі в терміни та на умовах, що встановлені графіком погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору.

Відповідно до п.п. 1.3.1, 1.3.3, 1.3.4 вказаного кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється щомісяця в останній робочий день поточного місяця, методом факт/360 відповідно до вимог нормативно - правових актів Національного банку України та чинного законодавства України. Термін сплати відсотків з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за яким біли нараховані банком відсотки.

Через неналежне виконання позичальником умов передбачених кредитним договором № 0 від 09.11.2006 року, ОСОБА_1 станом на 07.08.2014 року має перед позивачем по справі - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» заборгованість на загальну суму 114 188 гривень 25 копійок яка складається з:

· 62 930 гривень 13 копійок заборгованості за кредитом;

· 51 258 гривень 12 копійок заборгованості по процентам за користування кредитом;

Яка підтверджується відповідним розрахунком доданим до матеріалів позовної заяви.

З огляду на вищенаведене позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 іпн НОМЕР_1 та ОСОБА_2 іпн № НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 114 188 гривень 25 копійок заборгованості за кредитним договором та стягнути з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судові витрати за сплачений судовий збір у сумі 1 141 гривня 88 копійок.

Представник позивача Трачук О.М. у судовому засіданні позовні вимоги уточнив просив суд стягнути ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість у сумі 114 188 гривень 25 копійок та судовий збір у сумі 1 141 гривня 88 копійок.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог посилаючись на їх необґрунтованість, посилаючись на обставину, що з АТ «Дельта Банк» жодних угод не укладав.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, де ОСОБА_1 особисто розписалася про отримання судової повістки про виклик до суду.

На виконання вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу надсилалися судові повістки за адресою його місця мешкання.

Відповідно до ст.74 ЦПК України, фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд вважає неявку відповідача у судове засідання неповажною, оскільки суд належним чином сповістив відповідача про явку до суду.

Згідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки у судове засідання відповідача, належним чином сповіщеного та який не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних в справі доказів (ч. 4 ст. 169 ЦПК України), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вислухавши доводи представника позивача та заперечення відповідача ОСОБА_2, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно копії кредитного договору №0 від 09 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1, був укладений кредитний договір згідно з умовами якого, якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 74 800 гривень із розрахунку 15 % річних строком до 09.11.2011 року.

В забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором № 0 від 09.11.2006 року між АКІБ «УкрСибБанк» на ОСОБА_2 09.11.2006 року було укладено договір поруки №58047, згідно умов якого, ОСОБА_2 поручається за виконання ОСОБА_1 обов'язків, які виникли на підставі кредитного договору № 0, про що свідчить копія договору поруки у матеріалах справи.

05.12.2011 року між публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» яке являється правонаступником АКІБ «УкрСибБанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначений договором, ПАТ «Укрсиббанк» відступає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Укрсиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а в наслідок передачі від ПАТ «Укрсиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами, що підтверджується копією договору купівлі-продажу у матеріалах справи.

Так відповідно до вказаного договору купівлі-продажу права вимоги, АТ «Дельта Банк» набуло права вимоги за кредитним договором, укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договори є обов'язковими для виконання сторонами. В силу ст. 1049 та ст. 1048 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 2 ст.527 ЦК України передбачено, що кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Так згідно розрахунку заборгованості у матеріалах справи заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 07.08.2014 року складає 114 188 гривень 25 копійок яка складається з: 62 930 гривень 13 копійок заборгованості за кредитом; 51 258 гривень 12 копійок заборгованості по процентам за користування кредитом.

Окрім уточнених позовних вимог, у яких представник позивача просив суд стягнути суму заборгованості та судові витрати лише з ОСОБА_1, вимога позивача щодо стягнення цього боргу солідарно з відповідача ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки позивачем пропущений шестимісячний строк визначений ст. 559 ЦК України на право пред'явлення вимоги до поручителя за боргами кредитного договору, який закінчився 09 травня 2012 року. Відповідно поручитель на цей час не може нести відповідальність за прострочення кредиту позичальником.

До відношень встановлених по кредитному договору застосовуються положення параграфа 1,2 глави 71 ЦК України (ст. ст. 1046-1056), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Суд, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів по справі, а також врахувавши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст. ст. 193, 524, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 64, 88, 212-215, 226 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» МФО 380236, ідентифікаційний код за ) заборгованість по кредитному договору від 09.11.2006 року на загальну суму 114 188 гривень 25 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» МФО 380236, ідентифікаційний код за ) судові витрати за сплачений судовий збір у сумі 1 141 гривня 88 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили протягом десяти днів з дня отримання відповідачем його копії та у випадку якщо ним не було подано до суду першої інстанції у встановлені ст. 228 ЦПК України строки заяви про його перегляд.

Суддя: Н.В. Бондаренко