Дата документу 20.06.2014
ЄУ № 420/258/14-ц
Провадження №2/420/156/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Бондар Ю.О.

при секретарі Котовій О.Л.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи - ОСОБА_3, розглянувши у відкриому судовому засіданні в смт. Новопсков цивільну справу за позовною заявою Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області до ОСОБА_2 про зобов»язання відшкодування шкоди, третя особа-Старобільська міжрайонна державна фінансова інспекція,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача 32121,71 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача на позові наполягала, в обґрунтування позову пояснила, що за результатами проведеної планової ревізії Державною фінансовою інспекцією фінансово-господарської діяльності Білолуцької селищної ради за період з 01.01.2009 року по 01.11.2012 року було складено акт ревізії від 26.02.2013 року № 720-16/03, в якому Білолуцька селищна рада визнала порушення у повному обсязі. 18.03.2013 року до Білолуцької селищної ради надійшла вимога Старобільської міжрайонної державної фінансової інспекції «Про усунення порушень» від 12.03.2013 року. Щодо виконання п. 2 вимоги в частині відшкодування 24653,29 грн. Ревізією було встановлено, що працівникам селищної ради (голові селищної ради, секретарю, головному бухгалтеру та спеціалістам) за розпорядженням селищного голови була нарахована та виплачена надбавка за «особливий характер роботи та інтенсивність держслужбовців», яка не передбачена Постановою КМУ «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», що призвело до зайвого нарахування заробітної плати на загальну суму 24653,29 грн. зазначена надбавка не може бути застосована до працівників селищної ради. Також щодо виконання п. 8 вимоги в частині відшкодування 10495,59 грн, зазначила, що дані кошти було витрачено згідно документації на реконструкцію дитячого садка «Барвінок». Договори на виконання робіт укладено з ФОП Солов»янова І.І. встановлено завищення вартості матеріалів на суму 9752 грн., завищена вартість робіт на 10239,60 грн. та зайво нараховані кошти за технічний нагляд в сумі 255,99 грн.

Відповідач проти позову заперечував, вважає його необґрунтованим і таким що не підлягає задоволенню. Згідно письмового заперечення зазначив, що враховуючи вимоги КзпПУ та Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» в разі задоволення судом позову, сума відшкодування не може перевищувати його середньомісячного заробітку на посаді заступника голови Новопсковської РДА. Надав клопотання, в якому просить суд залишити без розгляду позов Білолуцької селищної ради, так як пропущено строк позовної давності передбачений ст. 257 ЦК України.

Представник третьої особи позов підтримала та пояснила, що згідно постанови Луганського окружного адміністративного суду від 20.02.2014 р. позов Державної фінансової інспекції до Білолуцької селищної ради задоволено. Білолуцьку селищну раду зобов»язано виконати п. 2,3,4,5,8,10,11 вимоги Державної фінансової інспекції в Луганській області від 12.03.2013 року. П. 2 вимоги - відшкодування 24653,29 грн. зайво виплачених надбавок з особи винної у зайвих грошових виплатах. П.8 відшкодування коштів, що були завищені за реконструкцію дитячого садка.

Дослідивши матеріали справи, надані докази та заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до вимоги Старобільської міжрайонної державної фінансової інспекції «Про усунення порушень» від 12.03.2013 року, складеного на підставі акту по результатам планової ревізії Державною фінансовою інспекцією фінансово-господарської діяльності Білолуцької селищної ради за період з 01.01.2009 року по 01.11.2012 року встановлені порушення, з яких в п. 2 - відшкодувати зайво виплачену надбавку, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи щодо повернення зайво виплачених сум коштів. В іншому випадку стягнути з особи, винної у зайвих грошових виплатах суму 24653,29 грн.- кошти виплачені працівникам Білолуцької селищної ради за «особливий характер роботи та інтенсивність держслужбовців», яка не передбачена Постановою КМУ «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», у порядку та розмірах, передбачених ст.ст. 133- 136 КЗпПУ. В пункті 8, щодо завищення вартості матеріалів при реконструкції дитячого садка «Барвінок», за рахунок збільшення ціни та виконання будівельних робіт ФОП «Солов»яновою», внаслідок включення до актів форми № КБ-2в будівельних матеріалів по завищеній вартості робіт - 10239,60 грн. та зайво нараховані кошти за здійснення технічного нагляду -255,99 грн. На виконання усунення порушення вказаного в цьому пункті - стягнути з ФОП Солов»янової І.І. зайво виплачені кошти, внаслідок завищення вартості матеріалів в сумі -10495,59 грн., в іншому випадку стягнути з осіб, винних в проведенні зайвих виплат, шкоду в порядку та розмірах передбачених ст.ст. 133-136 КЗпПУ.

Згідно рішення № 1/1 першої сесії п»ятого скликання Білолуцької селищної ради, квітень 2006 р. ОСОБА_2Ф обрано головою Білолуцької селищної ради.

Відповідно до розпорядження голови Білолуцької селищної ради № 6 від 25.01.2009 року працівникам Білолуцької селищної ради призначено надбавку за «особливий характер роботи та інтенсивність держслужбовців» у розмірі 40 % посадового окладу та згідно службового розпорядження голови Білолуцької селищної ради № 5 від 25.01.2009 року працівникам Білолуцької селищної ради призначено надбавку за «особливий характер роботи та інтенсивність держслужбовців» у розмірі 50 % посадового окладу, посилаючись на Постанову КМУ «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Згідно з положеннями ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, і кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так в постанові Луганського окружного адміністративного суду від 20.02.2014 року по справі №812/4522/13-а за позовом Державної фінансової інспекції в Луганській області до Білолуцької селищної ради про зобовязання виконати вимогу, встановлено, що постанова КМУ «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» не може бути застосована до працівників селищної ради, шкода підлягає стягненню, з особи винної у зайвих грошових виплатах.

У чинність ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансові звітність в Україні» питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належить до компетенції його керівника відповідно до законодавства та установчих документів.

Шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом, що закріплено в ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно ст.130 КЗпПУ, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Статтею 132 КЗпПУ передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність.

Статтею 137 КЗпПУ передбачено, що суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно.

У чинність ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

В ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 23 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» передбачено, що збитки, шкода, завдані державі внаслідок вчинення корупційного правопорушення, підлягають відшкодуванню в установленому законом порядку.

Щодо вимоги позивача, про стягнення коштів в сумі 10495,59 грн., нарахованих при завищенні вартості матеріалів при реконструкції дитячого садка «Барвінок», за рахунок збільшення ціни та виконання будівельних робіт ФОП «Солов»яновою», слід зазначити, що позивачем на підтвердження даного факту не були надані доказі, та підтвердження того, що це сталося саме з вини відповідача. Натомість відповідачем було надано рішення Білолуцької селищної ради про затвердження кошторисної документації по реконструкції дитячого садка «Барвінок», договір на виконання робіт, сметну документацію, довідку про вартість виконаних робіт та інші документи по реконструкції, відповідно яких всі ціни на послуги були документально визначені, нема підтверджень того, що ці ціни є завищеними. Оскільки позивачем не було доведено наявність вини відповідача, щодо зайво нарахованих коштів на реконструкцію в сумі 10495,59 грн., то вони не підлягають стягненню з відповідача.

Сума в розмірі 21626,12 грн., що залишилась не відшкодована, є надбавкою за «особливий характер роботи та інтенсивність держслужбовців», яка не передбачена Постановою КМУ «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» підлягає стягненню з відповідача.

В ст. 256 ЦК України зазначено, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, згідно ст. 257 ЦК України, на яку в клопотанні посилається відповідач.

В ч. 1 ст. 261 ЦК України зазначено, що перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В судовому засіданні було встановлено, що позивачу стало відомо про наявність зайвих виплат з вимоги Старобільської міжрайонної державної фінансової інспекції «Про усунення порушень» від 12.03.2013 року. Тобто, про порушення прав позивачу стало відомо в 2013 році. Встановлено, що первинно Білолуцька селищна рада зверталася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та ухвалою суду від 22.11.2013 р. провадження було закрито, та позивачу роз»яснено, що розгляд таких справ проводиться в цивільному судочинстві. Таким чином, доводи відповідача про порушення строку позовної давності при зверненні до суду не знайшли в судовому засіданні свого доказового підтвердження.

Судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,60,88,212-215,218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області до ОСОБА_2 про зобов»язання відшкодування шкоди, третя особа- Старобільська міжрайонна державна фінансова інспекція, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, іпн. - НОМЕР_1 на користь Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області, 21626,12 грн. в рахунок відшкодування спричиненої шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2, іпн. - НОМЕР_1 на користь Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області 216,26 грн. в рахунок відшкодування судового збору.

В решті частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений в нарадчій кімнаті 25.06.2014 року.

Суддя: