Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2014 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря Андрушко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожитий природний газ в сумі 5741,93 грн. та сплачений судовий збір в сумі 229,40 грн. Вимоги позову мотивовані тим, що відповідач є споживачем послуг з газопостачання для опалення плити, котла та колонки за адресою: м. Житомир, вул. М. Рибалка, 61. Для проведення нарахування та оплати за спожитий природній газ відповідачу було відкрито особовий рахунок № 700656. Між підприємством та відповідачем було укладено договір про надання послуг з газопостачання за № 63359 від 23.05.2002 року. Протягом тривалого часу відповідач у повному не сплачувала грошових коштів, внаслідок чого станом на 01.12.2010 року заборгованість за спожитий природній газ перед позивачем становить 5741,93 грн. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.2014 року у справі № 2-н-304/11 судовий наказ було скасовано.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві, та пояснила, що за адресою: м. Житомир, вул. М. Рибалка, 61 розташовані два житлових будинки, тому тариф, який підлягав застосуванню при визначенні суми нарахувань за спожитий газ, визначається за сумарним обсягом спожитого газу по встановлених в обох обєктах приладах обліку. Однак відповідач не вірно, на свій розсуд визначала тариф та постійно сплачувала за спожитий природній газ за меншим тарифом, ніж повинна була сплачувати згідно Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246.

Відповідач та представники відповідачів позов не визнали, пояснивши, що кошти сплачувалися щомісячно згідно тарифу по кожному лічильнику окремо. В одному з будинків проживали та на даний час проживають її діти. Представники відповідачів просили застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності, оскільки вважають, що позивач, заявляючи вимоги за період з 01.01.2008 року по 01.12.2010 року, та, звернувшись до суду з позовом 15.08.2013 року, пропустив трирічний строк позовної давності щодо частини позовних вимог, а саме з 01.01.2008 року по 14.08.2010 року.

Суд, заслухавши представника позивача, майстра відділу супроводження клієнтів фізичних осіб ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» ОСОБА_2, допитану в якості спеціаліста, яка надала пояснення щодо нарахувань та сплати відповідачем за послуги, заслухавши відповідача та його представників, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, у разі розміщення за однією поштовою адресою кількох об'єктів, що належать споживачеві на правах власності або користування, загальний обсяг споживання природного газу для застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, визначається як сума показників приладів обліку, встановлених на таких об'єктах.

Абзацом 1 п. 10, абз. 3 п. 19 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246, встановлено, що розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 01.01.2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за фактично отримані послуги за показаннями лічильника газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Пунктом 17 Правил передбачено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк.

Судом встановлено, що до 01.12.2010 року відповідач була споживачем послуг з газопостачання за адресою: м. Житомир, вул. М. Рибалка, 61, де знаходилися два належних позивачу житлових будинки з окремими лічильника газу.

23.05.2002 року між позивачем та відповідачем було укладено два договори № 63326 та № 63359 про надання послуг з газопостачання.

Згідно п. 5.10 договору та п. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246, споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання.

Як убачається з наданого позивачем помісячного розрахунку (а.с. 11, 48-51), заборгованість відповідача з оплати наданих позивачем послуг по договору № 63359 за період з 01.01.2008 року по 01.12.2010 року складає 5741,93 грн. Заборгованість виникла через те, що відповідач не в повному обсязі сплачувала кошти за спожитий газ.

08.02.2011 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» звернулося до Богунського районного суду м. Житомира із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ за період з 01.01.2008 року по 01.12.2010 року в сумі 5741,93 грн. У подальшому 23.02.2011 року було видано судовий наказ, а ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.2011 року за заявою ОСОБА_1 судовий наказ було скасовано.

За положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Оскільки 08.02.2011 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» звернулося до Богунського районного суду м. Житомира із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ в сумі 5741,93 грн. за період з 01.01.2008 року по 01.12.2010 року, тому позовна давність була перервана, а в подальшому 15.08.2013 року позивач звернувся до суду з указаним позовом щодо тих самих вимог, пропустивши строк позовної давності щодо вимог за період з 01.01.2008 року по 07.02.2008 року. Тому за заявою представників відповідачів підлягає застосуванню строку позовної давності за період з 01.01.2008 року по 07.02.2008 року.

З огляду на те, що відповідач у порушення своїх зобов'язань не сплачувала у повному обсязі плату за надані послуги з газопостачання, у зв'язку з чим були порушені права позивача, тому суд, враховуючи п. 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, задовольняє вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за період з 08.02.2008 року по 01.12.2010 року, що становить 5704,46 грн. (155,61 грн. : 29 днів = 5,37 грн.; 22 дні х 5,37 грн. = 118,14 грн., де 155,61 грн. заборгованість за надані послуги з газопостачання за лютий 2008 року, 29 днів кількість днів у лютому 2008 року, 5,37 грн. середня вартість послуги з газопостачання за 1 день у лютому 2008 року, 22 дні кількість днів з 08.02.2008 року по 29.02.2008 року).

На підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачів належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 229,40 грн., оплачений при поданні до суду позовної заяви, підтвердженням чому є платіжне доручення.

Керуючись ст. ст. 264, 509, 526 ЦК України, ст. 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» (р/р 1 у ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 311647, ідентифікаційний код 03344071) заборгованість за спожитий природній газ в сумі 5623,91 грн. станом на 01.12.2010 року та судовий збір в сумі 229,40 грн., а всього 5853,31 грн. (пять тисяч вісімсот пятдесят три гривні тридцять одна копійка).

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Семенцова