Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2014 Справа №607/19558/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

при секретарі Зубко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1'500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача аліменти за минулий час, а саме з 17 грудня 2012 року по день пред'явлення позову до суду. Вказане мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем в них народилась зазначена дитина, котра проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач ухиляється від виконання обов'язків, щодо утримання сина, саме тому вона і була змушена звернутись до суду.

У судовому засіданні позивачка вказані вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач повторно у судове засідання не з'явився та не надіслав на адресу суду заяви про розгляд справи за його відсутності, хоча своєчасно повідомлявся про час і місце судового розгляду, відтак, за згоди позивачки, відповідно до приписів ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу заочно, на підставі наявних в ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідач та позивачка є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Даний факт встановлений таким, що набрало законної сили рішенням Тернопільської міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2012 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про розірвання шлюбу (справа № 1915/16435/2012), а тому, в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягає.

Дитина проживає з матірю та перебуває на повному її утриманні.

Документів за допомогою яких можна було б охарактеризувати матеріальне становище позивачки та відповідача суду надано не було.

Незважаючи на це, відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отож відповідач зобов'язаний забезпечувати матеріально свого сина, а оскільки він не здійснює це добровільно з нього слід стягувати аліменти на утримання дитини.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. (ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а саме: те, що суду не надано відомостей того, що відповідач за своїм станом здоров'я і матеріальним становищем не може виконувати обов'язки по утриманню дитини; про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином суд приходить до висновку, що малолітній ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги і відповідач зобов'язаний йому її надати, а тому з нього в користь позивачки на утримання сина слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1'500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

В силу вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір.

Щож до вимог позивачки про стягнення аліментів за минулий період, то у їх задоволенні слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

ОСОБА_1 не довела того факту, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не отримувала їх у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Керуючись ст.ст. 160, 181, 184, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 210, 213, 215, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій у розмірі 1'500 (одна тисяча п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 24 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів в межах одного місяця допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у розмірі 243 (двохсот сорока трьох) грн. і 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скаргу подається апеляційному суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяЯ. В. Процько