Провадження № 2/487/2274/14
Справа № 487/6092/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

05.12.2014 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Щербини С.В., при секретарі ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власником квартирою, шляхом вселення, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нею, яка власника, квартирою №22 по вул. Червоних Майовщиків, 3-а в м. Миколаєві, шляхом вселення.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив клопотання про зупинення провадження по даній цивільній справі, оскільки розгляд цієї справи неможливий до розгляду по суті цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третьої особи приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округ ОСОБА_4 про визнання недійсним договору довічного утримання (догляду) та визнання права власності. Так, зазначила, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.01.2014 року визнано недійсним договір довічного утримання (догляду) від 03.08.2006 року укладеного між ОСОБА_5 з однією сторони та ОСОБА_2 з іншої сторони, за яким ОСОБА_5 передала, а ОСОБА_2 отримала у власність квартиру АДРЕСА_1. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 15.04.2014 року вищевказане рішення першої інстанції скасовано та ОСОБА_3 в задоволені позову відмовлено. Проте, ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 30.07.2014 року рішення апеляційного суду Миколаївської області від 15.04.2014 року скасована та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Судовий розгляд по справі триває, у зв'язку з чим на теперішній час у ОСОБА_2 відсутні правові підстави на вселення у спірну квартиру.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення клопотання, у зв'язку з відсутністю правових підстав.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст. 201 ч.1 п. 4 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Водночас, як роз'яснено в п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що підстава, зазначена в п. 4 ч. 1 цієї статті застосовується в тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, стосовно підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Так, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нею, яка власника, квартирою №22 по вул. Червоних Майовщиків, 3-а в м. Миколаєві, шляхом вселення, оскільки відповідач, після смерті ОСОБА_5, залишався проживати у спірній квартирі та створює їй перешкоди у користуванні належним їй майном, яке необхідне для проживання її та членів її сім'ї.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_3 зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 пред'являючи позов про вселення до суду зазначила, що підставою для її вселення у спірну квартиру є те, що вона є власником в цілому квартири АДРЕСА_1, на підставі договору довічного утримання (догляду) від 03.08.2006 року укладеного між нею та ОСОБА_5, яка померла 30.03.2007 року.

Проте, на теперішній час договір довічного утримання (догляду) від 03.08.2006 року, за яким ОСОБА_2 набула право власності на спірну квартиру, оспорюється в судовому порядку.

Так, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.01.2014 року визнано недійсним договір довічного утримання (догляду) від 03.08.2006 року укладеного між ОСОБА_5 з однією сторони та ОСОБА_2 з іншої сторони, за яким ОСОБА_5 передала, а ОСОБА_2 отримала у власність квартиру АДРЕСА_1. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 15.04.2014 року вищевказане рішення першої інстанції скасовано та ОСОБА_3 в задоволені позову відмовлено. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 30.07.2014 року рішення апеляційного суду Миколаївської області від 15.04.2014 року скасована та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, судовий розгляд по справі триває.

Таким чином, суд приходить до переконання, що від результату розгляду цивільної справи щодо недійсності договору довічного утримання (догляду) від 03.08.2006 року, залежить розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 про її вселення, у зв'язку з чим, клопотання представника відповідача підлягає задоволенню та відповідно до вимог ст.ст. 201 ч.1 п.4, 203 ч. 1 п. 3 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власником квартирою, шляхом вселення до розгляду по суті та набрання законної сили судового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третьої особи приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округ ОСОБА_4 про визнання недійсним договору довічного утримання (догляду) та визнання права власності.

Керуючись ст. ст. 201 ч.1 п.4, 203 ч. 1 п. 3 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власником квартирою, шляхом вселення - зупинити, до розгляду по суті та набрання законної сили рішення апеляційного суду Миколаївської області цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третьої особи приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округ ОСОБА_4 про визнання недійсним договору довічного утримання (догляду) та визнання права власності.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після його проголошення та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської обоасті через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст.ст.294,296 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина