Номер провадження: 22-ц/785/8001/14
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Фальчука В.П.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про виділ в натурі частини земельної ділянки та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 червня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

08.11.2004 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про виділ в натурі 3/4 частини земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.2-3).

Позов неодноразово уточнювала та остаточно просила провести розподіл земельної ділянки по вищевказаній адресі між нею і відповідачем згідно варіанту, який запропоновано експертом при проведенні судової земельної експертизи, а саме: виділити обом співвласникам двір загального користування площею 0,0060 га для проходу та обслуговування житлового будинку, вхід зі сторони вул. Плавньова зробити загальним для проходу та користування обох сторін; усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загального користування розміром 0,0060 га шляхом зобов'язання відповідача ОСОБА_3 знести за власний рахунок самочинно збудовані ним споруди: навіс, літню кухню літ. «В», зазначені на схематичному плані літ. «Г» «Д», «В» та дерев'яний паркан; зобов'язати ОСОБА_3 відкрити проїзд та не перешкоджати їй в користуванні двором загального користування.

В якості третьої особи до участі у справі нею залучений виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради.

Позов обґрунтувала тим, що вона є власником 3/4 частини домоволодіння по вищевказаній адресі, а відповідач - власником його 1/4 частини. Земельна ділянка, на якій розташоване зазначене домоволодіння перебуває у власності Білгород-Дністровської міської ради, а сторони по справі є користувачами вказаної земельної ділянки.

Вона має намір здійснити приватизацію земельної ділянки, на якій розташована належна їй на праві власності частина житлового будинку, однак відповідач чинить перешкоди в її користуванні. Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просила задовольнити позов (т.1 а.с.42- 43, 145-147, 156-158; т.2 а.с.19-20; т.2 а.с.111-114).

Справа розглядалась судом неодноразово.

Останнім рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 червня 2014 року позовна заява ОСОБА_2 задоволена.

Суд вирішив провести розподіл земельної ділянки АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 двір загального користування площею 0,0060 га для проходу та обслуговування житлового будинку. Вхід зі сторони вул. Плавньова зробити загальним для проходу (проходу та проїзду на велосипеді; проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій та інш.) та користування обох сторін.

Частину земельної ділянки 0,0743 - 0,0060, що залишилась 0,0683 га розділити пропорційно ідеальних часток на будинок, ОСОБА_2 (3/4 частини) 1-му співвласнику:

- виділити в особисте користування земельну ділянку №1 площею:

- частка двору загального користування - 0,0060 х 3/4 = 0,0045 га.

- у особисте користування земельна ділянка - 0,0683 х 3/4 = 0,0512 га, в т.ч. передбачити сервітут на право "встановленая будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд" (веранди "літ. а"), площею - 0,0002 га.

2-му співвласнику ОСОБА_3 виділити в особисте користування земельну ділянку .№2 площею:

- частка (1/4 частини) двору загального користування - 0,0060 х 1/4 = 0,0015 га.

- у особисте користування, земельна ділянка - 0,068 х 1/4 = 0,0171 га.

за літньою кухнею "Б" і житловим будинком "А" в користування ОСОБА_3 залишити земельну ділянку шириною 0,55 м для обслуговування захищаючих конструкцій під час ремонтних робіт.

Усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загального користування розміром 0,0060 га шляхом зобов'язання відповідача ОСОБА_3 знести за власний рахунок ним самочинно збудовані споруди: навіс, кухня літня літ. «В», зазначені на схематичному плані літ. «Г», «Д», «В» та дерев'яний паркан за адресою: АДРЕСА_1

Зобов'язати ОСОБА_3 відкрити проїзд та не перешкоджати ОСОБА_2 в користуванні двором загального користування по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.109-11; т.1 142-143; т.2 а.с.134-137).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 просять рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, який виклав зміст рішення, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, заперечень на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені і підтверджені матеріалами справи наступні обставини.

Згідно свідоцтва про право приватної власності на будинок від 26.12.1988 року, виданого на підставі рішення Білгород-Дністровського виконкому народних депутатів №1241 від 15.12.1988 року замість договору купівлі продажу від 19.08.1971 року ОСОБА_2 належить 3/4 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.38).

Власником 1/4 частини будинку є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 25.02.1998 року, що встановлено рішенням апеляційного суду Одеської області від 17.02.2012 року та підтверджено копією вказаного свідоцтва (т.1 а.с.126, т.2 а.с.56-58). Запис в реєстрових книгах поновлено на виконання ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.06.2013 року, якою допущено поворот виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.11.2007 року, та додаткового рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.11.2008 року (т.2 а.с.72; 73; 95; ).

Земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння, перебуває у власності Білгород-Дністровської міської ради, сторони по справі є її фактичними землекористувачами.

З приводу користування спірною земельною ділянкою між сторонами склалися неприязні стосунки.

Висновком судової-земельної експертизи від 17.08.2005 року запропонований варіант розділу земельної ділянки, площею 0,0743 га наступним чином.

Для входу і обслуговування частин житлового будинку і проходу на город, в загальне користування обох співвласників пропонується виділити двір загального користування площею 0,0060 га.

Частину земельної ділянки 0,0743 - 0,0060, що залишилися = 0,0683 га розділити пропорційно ідеальних часток на будинок:

1-му співвласнику ОСОБА_2 (3/4 частина) пропонується виділити в особисте користування земельну ділянку №1 площею:

- частка двору загального користування - 0,0060 х 3/4 = 0,0045 га.

- у особисте користування земельна ділянка - 0,0683 х 3/4 = 0,0512 га, в т.ч. передбачити сервітут на право "встановленая будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд" (веранди "літ. а"), площею - 0,0002 га.

2-му співвласнику ОСОБА_3 виділити в особисте користування земельну ділянку .№2 площею:

- частка (1/4 частини) двору загального користування - 0,0060 х 1/4 = 0,0015 га.

- у особисте користування, земельна ділянка - 0,068 х 1/4 = 0,0171 га.

за літньою кухнею "Б" і житловим будинком "А" в користування ОСОБА_3 залишити земельну ділянку шириною 0,55 м для обслуговування захищаючих конструкцій під час ремонтних робіт (т.1 а.с.30-33).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд 1-ої інстанції виходив з того, що сторони у справі є співвласниками житлового будинку, запропонований експертом порядок розділу земельної ділянки не обмежує їх законні права користувачів та підлягає застосуванню.

Відповідач самовільно закрив в`їзд на земельну ділянку, на якій розташована частина будинку ОСОБА_2, чим порушив її права як землекористувача загальною земельною ділянкою, які підлягають захисту шляхом зобов'язання ОСОБА_3 знести за власний рахунок самочинно збудовані ним споруди.

При вирішенні спору по суті, суд керувався вимогами ст.ст.96, 116, 118, 152 ЗК України; ч.7 ст. 376, 377 ЦК України та відповідними нормами цивільно-процесуального законодавства.

Між тим з такими висновками суду колегія погодитись не може.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаній нормі права рішення суду не відповідає.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони по справі стали співвласниками будинку у 1998 році.

Проводячи розподіл спірної земельної ділянки, судом не звернуто уваги на те, що вона не знаходиться в спільній сумісній власності сторін, сам будинок між сторонами реально не поділений, тому її позов, на думку колегії, не відповідає вимогам діючого на час звернення до суду земельного законодавства, а також ст.89 ЗК України, які передбачали і передбачають можливість поділу земельної ділянки лише за умови її знаходження у спільній сумісній власності громадян.

Судом також не звернуто уваги на те, що згідно рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів №15 від 05.01.1979 року площа земельної ділянки для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1, становить 0,0667 га.

Визначення порядку користування земельною ділянкою не проводилось. Конфігурація земельної ділянки і розташування не ній житлового будинку та господарських споруд передбачає наявність ділянки двору загального користування.

Дані обставини підтверджені матеріалами справи ( т.1 а.с.37 звор.; т.2 а.с.219).

При викладених обставинах, колегія вважає, що для вирішення спору, який виник між сторонами, позивачка повинна була звернутися з вимогами про встановлення порядку користування земельною ділянкою, а не її поділу, чого нею зроблено не було.

Крім того, експертом встановлена фактична площа земельної ділянки в розмірі 0,0743 га, і висновок експертизи стосується розподілу земельної ділянки саме вказаної площі.

При вирішенні спору по суті, суд поклав в основу рішення цей висновок експерта.

Однак, в порушення ч. 6 ст.147 та ст. 212 ЦПК України даному висновку не дав належної правової оцінки, не встановив наявність права користування сторонами земельною ділянкою площею 0,0743 га, не з'ясував відношення її власника - Білгород-Дністровської міської ради до збільшення площі ділянки, не роз'яснив позивачці її право про залучення до участі у справі у якості співвідповідача міську раду, чим також порушив вимоги ч.4 ст.10, ч.1 ст.33 ЦПК України.

Зобов'язуючи ОСОБА_3 знести самочинно побудовані споруди, суд не врахував те, що сам будинок між сторонами в натурі не поділений і порядок користування земельною ділянкою не встановлений.

Тому, на думку колегії, позовні вимоги ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання ОСОБА_3 знести самочинно збудовані споруди, є взагалі передчасними.

Таким чином, всупереч вимогам ст.ст.213, 214 ЦПК України, суд не визначив коло осіб, на права та обов'язки яких може вплинути судове рішення, не з'ясував всі фактичні обставини справи, не визначився з правовідносинами сторін, які випливають із встановлених обставин, з правовими нормами, які підлягають застосуванню до даних правовідносин та ухвалив рішення при відсутності правових підстав для задоволення позову.

З урахуванням викладеного і відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України вказане рішення як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, підлягає скасуванню, з ухваленням нового - про відмову ОСОБА_2 у задоволені позову.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 червня 2014 року скасувати.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про виділ в натурі частини земельної ділянки та усунення перешкод в її користуванні - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області: Л.Л.Троїцька

О.М.Таварткіладзе

В.П.Фальчук