Справа № 450/1932/13-ц Провадження № 2/450/219/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2014 р.Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді -Кукси Д. А.
при секретарі -Бідник І. Р.

за участю : представника позивача Заяць І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа :відділення Держземагенства у Пустомитівськоу районі Львівської області, Лисиничівська сільська рада Пустомитівськогорайону Львівської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію право власності на земельну ділянку площею 0,2000 га., призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, розташованої в АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, зареєстроване за ОСОБА_5; визнати недійсною та скасувати реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1, яка згідно витягу про державну реєстрацію прав №32736305 від 29.12.2011р. проведену за ОСОБА_5 Зіновійовпчем на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28.01.2011р; зобов"язатиОСОБА_5 не чинити ОСОБА_4 перешкод у користуванні та розпорядженні належною їй земельною ділянкою площею 0,1572 га. призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану на території Лисиничівської сільської ради, Пустомитівського району, Львівської області, кадастровий номер НОМЕР_3.

В обґрунтування своїх вимог позивачка покликається на те, що являється власником земельної ділянки площею 0,1572 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Лисиничі Пустомитівський район Львівська область. Дана земельна належала її батькові ОСОБА_8 згідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого на підставі рішення виконавчого комітету Лисиничівської сільської ради, Пустомитівського району Львівської області № 21 від 30.04.1999 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 985 та у власність позивачки земельна ділянка перейшла на підставі договору дарування земельної ділянки серії НОМЕР_4, посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Копійчак С.В. 20.04.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 394.

02.06.2005 року ІІустомитівським районним відділом Центру ДЗК вказаній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер НОМЕР_3.

Позивачка вказує, що при зверненні в Держземагенство у Пустомитівському районі для отримання висновок про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, вона отримала рішення №РВ- 013 від 22.05.2013р. про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки в межах її ділянки розміщена інша земельна ділянка, а

саме ділянка із кадастровим номером НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_5, тобто відповідачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності 06.09.2012р. за №12738 на якій розташований належний йому житловий будинок.

Як право власності на земельну ділянку так і право власності на житловий будинок відповідач набув на підставі рішення Пустомитівського районного суду від 28.01.2011р., однак згідно відповіді Пустомитівського районного суду вказане рішення стосовно визнання права власності за відповідачем не приймалось.

Таким чином, відповідач ОСОБА_5 набув права власності на земельну ділянку та розташований на ній житловий будинок неправомірно на підставі неіснуючого рішення суду, тобто незаконно, чим грубо порушив мої законні права та інтереси.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 адвокат Заяць І.І. позовні вимоги підтримав та просить суд захистити порушені майнові права позивачки, шляхом задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Микита Т.В. позовні вимоги позивача не визнав та просить суд в їх задоволенні відмовити повністю. Свої заперечення мотивує тим, що його довіритель на законних підставах набув право власності на спірну земельну ділянку та розташований на ній житловий будинок, а саме на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28.01.2011 року, яке набрало законної сили. Приватизації земельної ділянки здійснювалось на підставі відповідної технічної документації розробленої спеціалізованими державними та іншими землевпорядними організаціям, з визначенням меж земельної ділянки в натурі та закріплено їх довгостроковими межовими знаками, що не було здійснено при присвоєнні кадастрового номера земельній ділянці позивача ОСОБА_4

Окрім того, посилання позивача ОСОБА_4, на недійсність рішення Пустомитівського районного суду від 28.01.2011 року, вважає безпідставними, так дане рішення ухвалене судом відповідно до процедури передбаченої цивільним процесуальним законодавством України. Відсутність даного рішення у Пустомитівському районному суді Львівської області станом на момент розгляду справи, може бути лише підставою стверджувати про неналежність виконання апаратом Пустомитівського районного суду Львівської області обов'язку щодо формування справ.

За вказаних вище обставин, вважає позовні вимоги позивача ОСОБА_4 безпідставними.

В судове засідання представник третьої особи Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області не з'явився, однак в ході судового розгляду справи позовні вимоги позивача підтримав.

В судове засідання представник третьої особи відділення Держземагенства у Пустомитівськоу районі Львівської області не з'явився, однак в ході судового розгляду щодо задоволення позову поклався на розсуд суду.

Проаналізувавши покази сторін та матеріали справи, належним чином дослідивши докази подані сторонами на підтвердження своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє підтвердження, виходячи з наступного :

На підставі договору дарування земельної ділянки серії НОМЕР_4, посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Копійчак Є.В. 20.04.2007р., зареєстрованого в реєстрі за №394, позивачці належить земельна ділянка розташована в с. Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області розташована земельна ділянка площею 0,1572 га. призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Судом встановлено, що до укладення зазначеного договору дарування вказана земельна ділянка належала ОСОБА_8 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого на підставі рішення виконавчого комітету Лисиничівської сільської ради, Пустомитівського району, Львівської області №21 від 30.04.1999р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №985.

02.06.2005р. ІІустомитівським районним відділом Центру ДЗК вказаній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер НОМЕР_3, позивачкою розроблено технічну документацію та виготовлено держаний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6, однак у реєстрації права власності позивачці відмовлено.

Згідно рішення Держземагенство у Пустомитівському районі №РВ- 013 від 22.05.2013р про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, в межах земельної ділянки позивачки ОСОБА_4 розміщена ділянка із кадастровим номером НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_5, тобто відповідачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності 06.09.2012р. за №12738.

Також судом встановлено, що на даній земельній ділянці знаходиться житловий будинок, який належить відповідачу ОСОБА_5 на праві власності згідно витягу про реєстрацію права власності №32736305 виданого ОКП Львівської обласної ради БТІ та ЕО 29.12.2011р.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч.2 ст.152 ЗК України).

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Перелік підстав для державної реєстрації прав та їх обтяжень передбачений ст. 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", однією з яких є рішення судів, що набрали законної сили.

Як право власності на земельну ділянку так і право власності на житловий будинок відповідач ОСОБА_5 набув на підставі рішення Пустомитівського районного суду від 28.01.2011р по цивільній справі № 2-2285/10 за позовом ОСОБА_5 до Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності на садибу.

На підтвердження набуття майнових прав на земельну ділянку представник відповідача ОСОБА_5 представив суду копію рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28.01.2011 року, яка знаходиться в матеріалах технічної документації із землеустрою земельної ділянки ОСОБА_5

Судом встановлено, що позовна заява ОСОБА_5 до Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності на садибу за адресою : АДРЕСА_1 не надходила та цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності на садибу під № 2-2285/10 у Пустомитівському районному суді Львівської області не заводилася, а тому така справа судом не розглядалася та рішення по такій справі у 2011 році судом не ухвалювалося.

До вказаного висновку суд прийшов на основі листа Пустомитівського районного суду № 6925 від 23.08.2013 року, згідно якого відповідно до алфавітних покажчиків справ та автоматизованої системи документообігу суду за 2010 - 2012 р.р. цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності на садибу за адресою : АДРЕСА_1, зокрема під № 2-2285/10 не реєструвалася, і відповідно не розглядалась.

Таким чином, всупереч та положень Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", реєстрації права власності за відповідачем ОСОБА_5 на спіну земельну ділянку та розташований на ній будинок, проведена на підставі документу який не відповідає чинному законодавству.

Також, на підтвердження своїх заперечень щодо доводів та вимог позивача представник відповідач ОСОБА_5 покликається на те, що кадастровий номер земельній ділянці позивача ОСОБА_4 площею 0,1572 га. присвоєно відділом ДЗК від 02.06.2005 року в умовній системі координат, тобто без визначення меж земельної ділянки в натурі та закріплення їх довгостроковими межовими знаками, що свідчить про недоведеність факту, що саме відповідач ОСОБА_5 неправомірно захопив частину земельної ділянки позивача ОСОБА_4, суд вважає такі твердження таким, що не заслуговують на увагу та недоцільність проведення інженерно-технічної експертизи, виходячи з наступного :

Згідно схеми розташовування земельної ділянки ОСОБА_4, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель , розташованих за адресою : Лисиничі, Лисиничівської сільської ради, Пустомитівського району Львівської області виконаної ПП „Експерт-Тур-Проект", в межах якої проведено обстеження земельної ділянки та складено акт відновлення меж земельних ділянок в натурі від 18.04.2011 року, встановлено, що станом на час проведення обстеження з урахування технічних матеріалів по виготовленню Державного акта на право власності на земельну ділянку, зміну меж не виявлено. Довжини сторін не змінені в зв'язку з обмірами ділянки землекористування, суміжні землекористувачі відповідають вказаним у державному акті на землю.

Таким чином, межі та розміри земельної ділянки відповідають розмірам визначеним при присвоюванні кастрованого номеру земельній ділянці 02.06.2005 року.

Згідно ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно довідки виконавчого комітету Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 124 від 06.05.2014 року, по погосподарських книгах Лисиничівської сільської ради в період 2010-2012 років за ОСОБА_5 нерухоме майно : житловий будинок, земельні ділянки на території Лисиничівської сільської ради, в тому числі Будинковолодіння АДРЕСА_1, не обліковувалися і станом на час видачі довідки необліковуються.

З огляду на вищенаведене, суд робить висновок, що земельна ділянка, яка приватизована відповідачем ОСОБА_5 у користуванні останнього не перебувала та в установленому законом порядку не передавалась, що також об'єктивно вбачається з матеріалів технічної документації із землеустрою земельної ділянки ОСОБА_5

Також, дані обставини об'єктивно стверджуються показами допитаного судом в якості свідка ОСОБА_14 та представленими письмовими доказами, який показав, на підставі укладеного 03.03.1992 року договору купівлі продажу лісового кордону Державного лісогосподарського об'єднання „Львівліс" в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області набув у власність спірну земельну ділянку та розташований на ній житловий будинок, які в подальшому на підставі дозволу № 894 від 02.02.1994 року ЛДЛО „Львівліс" були передані у власність ОСОБА_8, батькові позивачки ОСОБА_4

Показами допитаної судом в якості свідка ОСОБА_15, яка в судому засіданні пояснила, що являється власником сусідньої з позивачкою ОСОБА_4 земельної ділянки, власником якої з 90-х років був її батько ОСОБА_8 Протягом часу її проживання на території лісового господарства „Львівліс" та на даний час про існування у власності ОСОБА_5 земельної ділянки, яка сусідньою до її ділянки, їй нічого не відомо.

Таким чином, суд вважає, доведеним факт правомірності набуття позивачкою ОСОБА_4 майнових прав на спірну земельну ділянку та законність перебування такої у її володінні.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За вказаних вище обставин, надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам, враховуючи те, що рішення про передачу спірної земельної ділянки на якій розташований житловий будинок на користь ОСОБА_5 органами місцевого самоврядування не приймались, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28.01.2011 року, на підставі якого проведена реєстрація права власності за відповідачем ОСОБА_5 на спірну земельну ділянку та розташований на ній будинок судом не ухвалювалось, а від так реєстрація права власності за ОСОБА_5 щодо спірного майна проведена на підставі документу який не відповідає чинному законодавству, що в свою чергу свідчить про відсутність правових підстав, для проведення такої, а тому проведена реєстрація права власності за ОСОБА_5 на спірне майно підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема: припинення дії, яка порушує право, і відновлення становища, яке існувало до порушення.

Також, майнові права позивачки ОСОБА_4 підлягають захисту, шляхом усунення перешкод у користуванні нею належною їй земельною ділянкою з боку відповідача ОСОБА_5

Керуючись ст. ст.10, 58, 60, 209 ч.3, 215, 216, 222 ЦПК України, ст.ст. , 319, 321, 328, 387, 391 ЦК України, ст. ст. 116, 131, 152, ЗК України суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 06.09.2012р. за №12738, виданий на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28.01.2011р. згідно якого ОСОБА_5 являється власником земельної ділянки площею 0,2000 га., призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, розташованої в АДРЕСА_1, Пустомитівський район Львівська область, кадастровий номер НОМЕР_2.

Визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 Львівської області, яка згідно витягу про державну реєстрацію прав №32736305 від 29.12.2011р. проведена за ОСОБА_5 Зіновійовпчем на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28.01.2011р.

ЗобовязатиОСОБА_5 не чинити ОСОБА_4 перешкод у користуванні та розпорядженні належною їй земельною ділянкою площею 0,1572 га. призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану на території Лисиничівської сільської ради, Пустомитівського району, Львівської області, кадастровий номер НОМЕР_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

СуддяД. А. Кукса