АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року м. Дніпропетровськ

24 листопада 2014 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Макарова М.О.

при секретарі: Поляковій Н.О.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційні скарги Відкритого акціонерного товариства "Завод Дніпропрес", Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма кабель" на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства "Завод Дніпропрес", третя особа: Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України ВАТ "Завод "Дніпропрес" про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

29 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання виконати рішення суду про поновлення його на роботі та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2012 року визнано недійсним та скасовано наказ ВАТ "Завод Дніпропрес" №181к від 8 липня 2011 року про звільнення ОСОБА_2 з посади токаря-розточувальника 5 розряду як незаконний; поновлено ОСОБА_2 на роботі у ВАТ "Завод "Дніпропрес" на посаді токаря-розточувальника 5 розряду; стягнуто з ВАТ "Завод Дніпропрес" на користь позивача 22204,42 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 500,00 грн. моральної шкоди. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць в розмірі 2523,23 грн., та 27 лютого 2012 року видано виконавчий лист.

Рішення суду першої інстанції ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2012 року залишено без змін.

30 грудня 2008 року Господарським судом Дніпропетровської області була порушена справа №Б15/365-08 про банкрутство ВАТ "Завод "Дніпропрес" та згідно з ст.12,14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (що не поширюється на заробітну плату), формується комітет кредиторів та формуються грошові вимоги кредиторів.

28 лютого 2012 року Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №31658042 по виконавчому листу № 2-4828/11 від 27 лютого 2012 року, 12 березня 2012 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.7 ст.49 закону України "Про виконавче провадження".

Арбітражний керуючий Барановський О.М. листом від 23 квітня 2012 року також відмовився виконувати рішення АНД районного суду від 27 лютого 2012 року та повернув виконавчий лист до суду , який до адресата не надійшов.

03 липня 2012 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська було видано виконавчий лист в частині виплати ОСОБА_2 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 22704,42 грн., а також 500,00 грн. моральної шкоди.

27 червня 2012 року позивач звернувся до арбітражного керуючого Барановського О.М. із заявою про виконання рішення суду.

05 липня 2012 року Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №33376436 по виконавчому листу № 2-4828/11 від 03 липня 2012 року та 16 липня 2012 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.7 ст.49 закону України "Про виконавче провадження".

Оскільки рішення суд не було виконане та виконавчий лист до АНД суду не повернувся, за заявою позивача 22 січня 2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська видано дублікат виконавчого листа від 27 лютого 2012 року № 401/13607/12 (6/401/306/12) в частині негайного поновлення на роботі ОСОБА_2 та виплати середньої заробітної плати за один місяць в розмірі 2523,23 грн.

Постановою Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 23 січня 2013 року відкрито виконавче провадження №36377443 по виконавчому листу №401/13607/12 (6/401/306/12) від 22 січня 2013 року та 20 лютого 2013 року знову винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.7 ч.1 ст.49 закону України "Про виконавче провадження".

У подальшому позивач оскаржував дії державного виконавця та арбітражного керуючого Барановського О.М., однак це також не посприяло виконанню рішення АНД районного суду від 27 лютого 2012 року.

Посилаючись на те, що до теперішнього часу рішення не виконано, позивач просив суд зобов'язати відповідача ВАТ "Завод "Дніпропрес" виконати рішення суду, за яким ОСОБА_2 поновити на роботі у ВАТ "Завод "Дніпропрес" на посаді токаря-розточувальника 5 розряду; стягнути з ВАТ "Завод Дніпропрес" на користь позивача 22204,42 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 500,00 грн. моральної шкоди. Окрім цього, ОСОБА_2 також просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки виконання рішення суду, що на час розгляду справи становив 68 631 грн.85 коп.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Завод "Дніпропрес" на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в сумі 69 631 (шістдесят дев'ять тисяч шістсот тридцять одну) гривню 85 копійок та 696 гривень 31 копійку судовий збір на користь держави.

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2014 року, стягнуто середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в сумі 70776 грн.57 коп. та 707 гривень 76 коп. судовий збір на користь держави.

Позовні вимоги про зобов'язання ВАТ "Завод "Дніпропрес" виконати рішення АНД районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2012 року про поновлення ОСОБА_2 на роботі, вчинивши відповідний запис у його трудовій книжці, за заявою позивача судом були залишені без розгляду.

В апеляційних скаргах апелянти посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення й постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2012 року визнано недійсним та скасовано наказ ВАТ "Завод Дніпропрес" №181к від 8 липня 2011 року ,як незаконний, про звільнення ОСОБА_2 з посади токаря-розточувальника 5 розряду та поновлено його на роботі у ВАТ "Завод "Дніпропрес" на посаді токаря-розточувальника 5 розряду; стягнуто з ВАТ "Завод Дніпропрес" на користь позивача 22204,42 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 500,00 грн. моральної шкоди. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць в розмірі 2523,23 грн., та 27 лютого 2012 року в цій частині судом видано виконавчий лист.

Вказане рішення ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2012 року залишено без змін.

30 грудня 2008 року Господарським судом Дніпропетровської області була порушена справа №Б15/365-08 про банкрутство ВАТ "Завод "Дніпропрес" та згідно з ст.12,14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (що не поширюється на заробітну плату), формується комітет кредиторів та формуються грошові вимоги кредиторів.

28 лютого 2012 року Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №31658042 по Виконавчому листу № 2-4828/11 від 27 лютого 2012 року, а 12 березня 2012 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.7 ст.49 закону України "Про виконавче провадження".

3 липня 2012 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська було видано виконавчий лист в частині виплати ОСОБА_2 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 22704,42 грн., а також 500,00 грн. моральної шкоди.

27 червня 2012 року позивач звернувся до арбітражного керуючого Барановського О.М. із заявою про виконання рішення суду.

05 липня 2012 року Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №33376436 по виконавчому листу № 2-4828/11 від 03 липня 2012 року, а 16 липня 2012 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.7 ст.49 закону України "Про виконавче провадження".

За заявою позивача 22 січня 2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська було видано дублікат виконавчого листа від 27 лютого 2012 року № 401/13607/12 (6/401/306/12) в частині негайного поновлення на роботі ОСОБА_2 та виплати середньої заробітної плати за один місяць в розмірі 2523,23 грн.

Постановою Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 23 січня 2013 року було відкрито виконавче провадження №36377443 по виконавчому листу №401/13607/12 (6/401/306/12) від 22 січня 2013 року, та 20 лютого 2013 року знову винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.7 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до вимог п.2 ст. 67 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ліквідації боржника - юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку. Відповідно до постанови Господарського суду Дніпропетровської області ліквідатором ВАТ "Завод" Дніпропрес" призначено арбітражного керуючого Барановського О.М. і таким чином, виконавче провадження підлягало закінченню на підставі п.7 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", а виконавчий документ правомірно був направлений на адресу арбітражного керуючого для вирішення про подальший порядок виконання зазначеного рішення.

У подальшому позивач оскаржував дії державного виконавця та арбітражного керуючого Барановського О.М.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2012 року не виконано, про що свідчить відсутність будь-яких записів у трудовій книжці ОСОБА_2, що суперечить посиланням відповідача на вимоги ст.240-1 КЗпП України та спростовує його висновки стосовно виконання рішення суду від 27 лютого 2012 року в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі.

Ухвалою суду від 25 червня 2014 року позовні вимоги про зобов'язання ВАТ "Завод "Дніпропрес" виконати рішення АНД райсуду від 27 лютого 2012 року про поновлення ОСОБА_2 на роботі, вчинивши відповідний запис у його трудовій книжці, судом залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Як вбачається з листа ліквідатора ВАТ "Завод "Дніпропрес" Барановського О.М. (а.с.65), після отримання вказаних виконавчих листів ліквідатором були включені до І черги реєстру вимоги кредитора ОСОБА_2 на суму 22 204,42 грн. 91 коп. - середній заробіток за час вимушеного прогулу та до ІУ черги вимоги кредиторів його вимогу про стягнення моральної шкоди в сумі 500,00 грн.

За ст.31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання банкрутом" кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. Згідно до ч.3 цієї норми у разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредиторові однієї черги.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута( ч.1 ст.23 вказаного Закону).

Відповідно до положень Закону"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання банкрутом" з часу прийняття рішення про визнання юридичної особи банкрутом припиняються повноваження керівних органів банкрута і покладаються на ліквідатора, який є керівним органом підприємства, а отже він наділений правами стосовно ведення господарської діяльності, розпорядження майном та грошовими коштами, в тому числі, з питань прийняття на роботу та звільнення, що ним вчиняється шляхом видання наказів та розпоряджень.

Судом встановлено, що позивач знаходився у трудових відносинах з ВАТ "Завод "Дніпропрес", працював на посаді токаря-розточувальника 5 розряду, був незаконно звільнений, а згодом поновлений на роботі, на виконання рішення про його поновлення на роботі був виданий виконавчий лист, який був переданий ліквідатору, що передбачено чинним законодавством.

Із матеріалів справи вбачається, що вимоги позивача стосуються ВАТ "Завод "Дніпропрес", а здійснення чи виконання таких вимог у разі їх задоволення повинно здійснюватись відповідачем через свій орган управління, яким є ліквідатор. Оскільки саме підприємство є боржником перед позивачем, на роботі у ВАТ "Завод "Дніпропрес" за рішенням АНД райсуду від 27 лютого 2012 року повинен бути, однак відповідачем не поновлений ОСОБА_2, тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про те, що чинним трудовим законодавством саме на роботодавця покладається обов'язок веденню трудових книжок і вчинення в них записів.

Крім того, ст. 240-1 КЗпП України передбачений порядок прийняття рішень органом, що розглядає трудові спори, у разі неможливості поновлення працівника на роботі внаслідок припинення діяльності підприємства, установи, організації. При розгляді даної справи встановлено, що ВАТ "Завод "Дніпропрес" на час розгляду справи не є ліквідованим, дані про реєстрацію вказаної юридичної особи з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не виключені.

Відповідно до вимог ст.236 КЗпП України в разі затримки власником або уповноваженим органом виконання рішення органу, який розглянув трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, відновлюючи трудові права позивача, правомірно дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнув з ВАТ "Завод "Дніпропрес" на його користь середню заробітну плату за період невиконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2012 року середній заробіток за час затримки виконання рішення в сумі 69 631 (шістдесят дев'ять тисяч шістсот тридцять одну) гривню 85 копійок, а додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2014 року стягнув з Відкритого акціонерного товариства "Завод "Дніпропрес" на користь ОСОБА_2 уточнений середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в сумі 70776 грн.57 коп.

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального, процесуального права, встановленим обставинам і матеріалам справи.

Доводи апелянтів відносно незаконності рішення суду, оскільки суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, не прийняв до уваги, що заявлені позивачем вимоги які задоволені, нараховані за період після визнання постановою господарського суду, Дніпропетровської області від 12 липня 2011 року боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, що в силу закону ці вимоги не є поточними і не підлягають задоволенню бо заявлені за період після визнання боржника банкрутом і запровадження ліквідаційної процедури, під час якої нових зобов'язань у боржника не виникає, є необґрунтованими.

Як вбачається із матеріалів справи, в позові позивач просив стягнути з відповідачів середній заробіток за час невиконання рішення суду.

Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" встановлено, що при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідне роз'яснення надав Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 КЗпП України.

На час розгляду даної справи судом першої інстанції, спірні суми відповідачем позивачеві не виплачені, а на підставі ст. 117 КЗпП суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Суд стягнув спірну суму з належного відповідача, який на час розгляду справи не ліквідований.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують правильність висновків у рішенні суду, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, не є суттєвими для правильного вирішення спору, зводяться до переоцінки доказів по справі.

За вимогами ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом першої інстанції у повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм надана належна оцінка, справа розглянута у межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Відкритого акціонерного товариства "Завод Дніпропрес" Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма кабель" - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства "Завод Дніпропрес", третя особа: Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України ВАТ "Завод "Дніпропрес" про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О.

С у д д і: Болтунова Л.М.

Макаров М.О.