АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №755/309/14-ц Головуючий у 1 інстанції Яровенко Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарях Слащуку А.С., Басюк Ю.В.

за участю позивача ОСОБА_2,

представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представників відповідача Штеренберг О.О., Полєтаєва В.Ф.,

ЛуценкаГ.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тельбін-Комфорт» про захист прав споживача комунальних послуг, зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.06.2014 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є інвестором будівництва та власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1. Вказаний будинок збудовано за Генеральним договором, укладеним між Управителем ФФБ - ПАТ «Банк Український капітал» та Забудовником - ТОВ «Київське будівельне підприємство №3», та введений в експлуатацію 1 червня 2012 року.

Також установлено, що до введення будинку в експлуатацію його обслуговування здійснювало ТОВ «Тельбін-Сервіс» на підставі укладеного 21.11.2011 з ТОВ «Київське будівельне підприємство №3» (далі - КБП) договору управління майном. Після введення будинку в експлуатацію та створення ОСББ «Тельбін-Комфорт», зареєстрованого 20.03.2013, між забудовником ТОВ КБП №3 та ОСББ 29.03.2013 укладено договір, відповідно до якого ОСББ прийняло на себе здійснення господарсько-управлінських функцій щодо утримання будинку з 01.04.2013, проте до звершення процедури передачі та підписання відповідного акту будинок залишився на балансі ТОВ КБП №3.

04.09.2013 договір управління майном від 21.11.2011 розірвано на підставі угоди про це між ТОВ КБП №3 та ТОВ «Тельбін-Сервіс».

Виходячи з того, що позовні вимоги про зобов'язання укласти договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території не грунтуються на нормах закону, а позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права, - суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаних позовних вимог.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання відповідача взяти на абонентський облік квартирний лічильник теплової енергії, установлений самостійно ОСОБА_2, то суд виходив з того, що ОСББ не є балансоутримувачем будинку, не є виконавцем послуг теплопостачання, а також що позивач не надав належних доказів на підтвердження того, що для встановлення лічильника теплоенергії він одержав технічні умови і проектну документацію, розроблені у передбаченому законом порядку, а тому вважав вказані позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про зобов'язання відповідача поновити надання послуг з центрального опалення, електропостачання, постачання холодної та гарячої води і водовідведення суд першої інстанції вважав такими, що не підлягають задоволенню з тих підстав, що зазначені послуги надаються на підставі договорів з виробниками (виконавцями) таких послуг чи з ОСББ як з управителем, проте, ОСББ не є ні виконавцем, ні виробником вказаних послуг, договір між сторонами про надання таких послуг не укладений, а тому у відповідача немає обов'язку надавати вказані послуги позивачу.

Оскільки суд першої інстанції вважав відсутніми підстави для задоволення вказаних позовних вимог, а позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від них, - вважав відсутніми і підстави для їх задоволення.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення Дніпровського райсуду м. Києва від 25.06.2014 та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів. Представники відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечували та просили залишити рішення суду першої інстанції у даній справі без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача відновити постачання в квартиру позивача холодної та гарячої води і водовідведення та теплоенергії з ухваленням у цій частині нового рішення, а в іншій частині - залишенню без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини, що мають значення для вирішення спору, вірно визначився з характером спірних правовідносин та норм права, що їх регулюють, проте невірно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення частини позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) балансоутримувач будинку - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального та поточних ремонтів та утримання, забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію.

Встановлено, що на підставі договору від 29.03.2013, укладеного між забудовником ТОВ КБП №3 та ОСББ відповідач прийняв на себе здійснення господарсько-управлінських функцій щодо утримання будинку з 01.04.2013. З урахуванням наведеного є підстави вважати, що ОСББ «Тельбін-Комфорт» з квітня 2013 року фактично виконує функції балансоутримувача будинку №18-б по проспекту П.Тичини у місті Києві. Сам по собі факт наявності судових проваджень у господарському суді з приводу спорів з цього питання не спростовує факту виконання відповідачем указаних функцій.

Крім того, встановлено, що послуги з постачання в квартиру позивача холодної та гарячої води і водовідведення, електро- та теплоенергії надавались позивачу з моменту введення будинку в експлуатацію за участі товариства «Тельбін-Сервіс» на підставі укладеного 21.11.2011 з ТОВ «Київське будівельне підприємство №3» договору управління майном, а позивач оплачував такі послуги (т1ас36-41). Після прийняття на себе функцій балансоутримувача у ОСББ «Тельбін-Комфорт» були вістуні законні підстави для відключення квартири позивача від постачання холодної та гарячої води і водовідведення, електро- та теплоенергії. Доводи представників відповідача про непроживання позивача у квартирі в обгрунтування їх дій не заслуговують на увагу як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону.

На підставі положень ч.6 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ОСББ «Тельбін-Комфорт» є особливим учасником відносин у сфері житлово-комунальних послуг як колективний споживач таких послуг. Виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, а також з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення є спеціальні суб'єкти господарювання з постачання теплової енергії та централізованого водопостачання і водовідведення (частини 4,5 ст.19 Закону).

З огляду на викладене ОСББ як колективний споживач указаних послуг не вправі вирішувати питання припинення надання житлово-комунальних послуг іншому споживачу, адже відповідно до положень ст.16,20 Закону і позивач, і відповідач як споживачі послуг мають однаково рівні права на безперебійне одержання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води, з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення. Належних та допустимих доказів про наявність передбачених законом підстав для застосування перерви у наданні вказаних послуг суду у передбаченому ст.ст.10,60 ЦПК України не надано.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_2 про відновлення постачання холодної та гарячої води і водовідведення та теплоенергії грунтуються на нормах матеріального права, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому законних підстав для відмови у задоволенні таких вимог у суду першої інстанції не було.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про зобов'язання відповідача укласти договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, то вони не заслуговують на увагу з урахуванням наведених норм Закону та статусу сторін як учасників відносин у сфері вказаних житлово-комунальних послуг (ст.13,29 Закону).

Що стосується доводів позивача і його представника в частині позовних вимог про зобов'язання відповідача укласти договір про утримання будинку, споруд та прибудинкової території, то такі доводи також не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Системний аналіз норм ч.3 ст.6, ч.1 ст.630 ЦК України, ст.ст.13,14,19-21,29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови №529 Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» дають підстави вважати, що умови типового договору є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Обов'язком балансоутримувача (особи, що фактично здійснює функції балансоутримувача) є пропозиція укласти договір, умови якого відповідають умовам типового договору, а обов'язком споживача - підписати його за умови, що запропонований варіант договору відповідає типовому договору. Процедура погодження умов договору відбувається протягом місяця з дня внесення проекту договору однією зі сторін.

Оскільки процедура укладення договору та погодження його умов не дотримана сторонами, а також враховуючи положення ст.ст.626,627,638 ЦК України, висновок суду про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 про зобов'язання ОСББ укласти з ним договір про утримання будинку, споруд та прибудинкової території грунтується на вимогах закону і встановлених судом обставинах, які доводами апеляційної скарги не спростовані.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині відмови у задоволенні позову про зобов'язання відповідача взяти на облік квартирний лічильник теплової енергії, установлений позивачем особисто, то з урахуванням установлених судом обставин, які не заперечував позивач, а також вимог закону, рішення суду у цій частині є обґрунтованим і скасуванню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до п.5) ст.29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630) споживач має право на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік, а виконавець зобов'язаний забезпечувати за заявою споживача взяття на абонентський облік квартирних засобів обліку. Виконавцем відповідно до положень ст.2 цих Правил та ч.4 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є теплопостачальна організація, а не відповідач у справі, який є колективним споживачем теплоенергії у гарячій воді на підставі укладеного з ПАТ «Київенерго» договору (т.2ас204-205,209) і зобов'язаний дотримуватися кількості споживання теплоенергії та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплоенергії.

Оскільки для обрахування спожитої теплоенергії значення має не лише опалювальна площа квартири позивача, а й опалювальна площа місць загального користування будинку, яка була обрахована ПП «Модуль», що виконав робочий проект №1108/09-2013 на замовлення ОСОБА_2 на уставлення вузла комерційного обліку тепла в квартирі АДРЕСА_1 (т1ас139-148), на підставі даних, отриманих від забудовника (т.1ас151), які після закінчення будівництва підлягали уточненню і перевірці, - заслуговують на увагу доводи представників ОСББ про те, що за таких обставин відповідач як колективний споживач теплоенергії позбавлений можливості на отримання об'єктивних даних про кількість спожитої теплоенергії позивачем з урахуванням опалювальної площі загальних місць користування у будинку.

Враховуючи викладене, відмова у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про зобов'язання ОСББ «Тельбін-Комфорт» взяти на облік квартирний лічильник теплоенергії не позбавляє позивача права після усунення зазначених недоліків робочого проекту вирішити це питання у передбаченому законом порядку і не порушує його прав споживача. Реалізація права споживача на установлення засобу обліку теплоенергії у його квартирі не повинна порушувати право колективного споживача теплоенергії на об'єктивний і достовірний облік кількості спожитої теплоенергії на весь будинок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,308,309,313,315,316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 червня 2014 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача поновити постачання в його квартиру холодної та гарячої води і водовідведення та теплоенергії скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення наступного змісту.

Зобов'язати Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тельбін-Комфорт» відновити постачання холодної, гарячої води і водовідведення та теплоенергії в квартиру АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 червня 2014 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа №755/309/14-ц Головуючий у 1 інстанції Яровенко Н.О.

Апеляційне провадження №22-ц/796/10719/2014 Доповідач Антоненко Н.О.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарях Слащуку А.С., Басюк Ю.В.

за участю позивача ОСОБА_2,

представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представників відповідача Штеренберг О.О., Полєтаєва В.Ф.,

ЛуценкаГ.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тельбін-Комфорт» про захист прав споживача комунальних послуг, зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія, керуючись ст.ст.218,317 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 червня 2014 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача поновити постачання в його квартиру холодної та гарячої води і водовідведення та теплоенергії скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення наступного змісту.

Зобов'язати Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тельбін-Комфорт» відновити постачання холодної, гарячої води і водовідведення та теплоенергії в квартиру АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 червня 2014 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна