Справа № 191/1313/14-ц
Провадження № 2/191/829/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року м. Синельникове

29.12.2014 року Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого -судді Черкової Н.Т.

при секретарі - А.В. Куслій

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Мар'ївської сільської ради Синельниківського р-ну Дніпропетровської області, Дібровської сільської ради Синельниківського р-ну Дніпропетровської області, ОСОБА_3, про встановлення факту прийняття спадщини за законом, про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом, про визнання недійсним рішення виконкому та свідоцтва про право власності на житловий будинок, про визнання недійсним державного акту про право приватної власності на земельну ділянку, про витребування майна з чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженням майном,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, виконавчого комітету Мар'ївської сільської ради Синельниківського р-ну Дніпропетровської області, Дібровської сільської ради Синельниківського р-ну Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_3, про встановлення факту прийняття спадщини за законом, про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом, про визнання недійсним рішення виконкому та свідоцтва про право власності на житловий будинок, про визнання недійсним державного акту про право приватної власності на земельну ділянку, про витребування майна з чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном.

Свої вимоги позивачка зазначила в позовній заяві, які мотивувала тим, що вона, ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_1) 21.04.1959 року взяла шлюб з ОСОБА_4 і отримала його прізвище «ОСОБА_4». 24.06.1983 року її чоловік ОСОБА_4 купив у колгоспі «Перемога» житловий будинок житловою площею 52 кв.м. з надвірними будівлями, що знаходиться на присадибній земельній ділянці 0,45 га. за адресою АДРЕСА_1, сплативши за нього ціну договору у повному обсязі, а саме 14 860 карбованців. Інших правочинів щодо переходу права власності по вищезазначеному будинку не зареєстровано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Діброва у віці 48 років її чоловік ОСОБА_4 помер, внаслідок чого відкрилася спадщина на житловий будинок жилою площею 52 кв.м., з надвірними будівлями, що знаходиться на присадибній земельній ділянці 0,45 га за адресою АДРЕСА_1. Оскільки вона, ОСОБА_1, на день смерті свого чоловіка проживала з ним удвох за адресою: АДРЕСА_1 то вона фактично прийняла у володіння успадковане майно, тобто фактично прийняла спадщину. Крім того вона отримує пенсію за померлого кормильця. Інші спадкоємці, окрім неї, спадщину за померлим ОСОБА_4 не приймали, оскільки на момент його смерті не проживали разом з ОСОБА_4 та заяв про прийняття спадщини до компетентних органів не подавали.

07 березня 2014 року вона подала до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності успадкованого майна

спадкодавцеві, державний нотаріус Мельников О.Ж. відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, про що виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відсутність правовстановлюючих документів на зазначений будинок сталась внаслідок того, що її син, ОСОБА_2, без її відома оформив право власності на спірний будинок на себе. Вважає, що документи, які підтверджують право власності на зазначений будинок за ОСОБА_2, є такими, що порушують її права на успадковане майно та її право власності, а тому видані з порушенням норм матеріального та процесуального права і є недійсними з моменту їх видачі, а тому підлягають скасуванню. Вважає, що документи, які підтверджують право власності на зазначений будинок за ОСОБА_2, є такими, що порушують її права на успадковане майно та її право власності, а тому видані з порушенням норм матеріального та процесуального права і є недійсними з моменту їх видачі, а тому підлягають скасуванню. На підставі зазначених документів, які підтверджують право власності на жилий будинок, ОСОБА_2, оформив право власності й на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 Державний акт був виданий на підставі рішення VIII сесії І скликання Дібровської сільської ради народних депутатів 24.04.1997 року. Однак, в протоколі восьмої сесії І скликання Дібровської сільської ради народних депутатів 24.04.1997 року відомості про ОСОБА_2 відсутні.

У зв'язку з чим вона була вимушена вернутись з позовом до суду. Просить суд поновити право позовної давності; встановити факт своєчасного прийняття спадщини ОСОБА_1 після померлого ОСОБА_4; визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1; визнати недійсним з моменту прийняття рішення виконкому Мар'ївської сільської ради народних депутатів №22 від 24.03.1993 року; визнати недійсним з моменту видачі свідоцтво про право власності на жилий будинок від 15.04.1993 року; визнати недійсним з моменту прийняття рішення №26 від 07.10.2005року виконкому Дібровської сільської ради Синельниківського р-ну Дніпропетровської області про заміну власності на жилий будинок; визнати недійсним з моменту видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.11.2005 року; витребувати будинок АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння; усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_6 будинком АДРЕСА_1

В судовому засіданні третю особу ОСОБА_3 за її письмовим клопотанням ухвалою суду було визнано відповідачем по справі.

- У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності - ОСОБА_7 позовні вимоги уточнив, доповнивши їх вимогою: «визнати недійсним з моменту видачі Державний акт на право приватної власності на землю від 23.07.1997 року серії ДП СВ №007350», про що надав письмову заяву від 04.07.2014 року (а.с.131,т.1) та уточнення до позову від 27. 07.2017 р. (а.с.160-161ґ,т.1). У судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги позивачки у повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

В подальшому представник позивачки ОСОБА_7 відмовився від вимоги про поновлення строку позовної давності для звернення з позовом, так як вважає, що строк позовної давності не порушено позивачкою оскільки їй стало відомо, що право власності на спірний будинок належить її сину ОСОБА_2 після розгляду справи Синельниківським міськрайсудом про розподіл майна між її сином ОСОБА_2 та його дружиною ОСОБА_3, яким було винесено рішення від 06.09.2013 року. Часткова відмова від позовних вимог була прийнята судом, про що суд на місці виніс ухвалу.

-У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 не заперечували проти позовних вимог, просили їх задовольнити в повному обсязі.

- Представник відповідача - виконавчого комітету Мар'ївської сільської ради - Безп'ята Т.С. визнала позовні вимоги в частині визнання недійсним з моменту прийняття рішення виконкому

Мар'ївської сільської ради народних депутатів №22 від 24.03.1993 року та свідоцтва на право власності. Вважає, що таке рішення не виносилось, так як таке рішення було відсутнє в журналі оригіналів рішень виконкому Мар'ївської сільської ради народних депутатів, представленому

для огляду в суді завідуючою архівним відділом Синельниківської Райдержадміністрації. В іншій частині позовні вимоги залишає на розсуд суду.

- Представник Дібровської сільської ради - Павелко С.М. суду пояснила, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Всі рішення Дібровської сільської ради винесені у відповідності до діючого законодавства, підстав визнавати їх недійсними немає. При цьому пояснила суду, що свідоцтво на право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 було видано на підставі рішення. Бланк свідоцтва про право власності оформлено в БТІ, а підписував та ставив печатку голова сільської ради. Власником житлового будинку оформлений ОСОБА_2 з 1993 року. Будинок будувався колгоспом. Після смерті чоловіка у 1984 році, ОСОБА_1 переїхала проживати в будинок по АДРЕСА_2, який є у її власності. Земельна ділянка приватизована. Позивачу ОСОБА_1 було відомо, що будинок по АДРЕСА_1 оформлено на ОСОБА_2, так як вона з ним весь час спілкувалась, жила в одному селі неподалеку, а крім того всі питання виконкому Дібровської сільської ради були вивішені на дошку об'яв. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу ОСОБА_6 у повному обсязі, так як вони не обґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

- Відповідач по справі ОСОБА_3 пояснила у судовому засіданні, що батьки чоловіка вселились у спірний будинок в 1984 році, а вона вселилась в 1985 році. Після смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачка ОСОБА_1 проживала з ними ще 5 місяців, а потім переїхала в другий будинок на АДРЕСА_2 до свого нового чоловіка. Вона отримувала посібник з втрати годувальника 35 грн. і була не в змозі сплачувати кредит в касу колгоспу за будинок і виникла заборгованість. У 1988 році свекруха написала відмовну від будинку по АДРЕСА_1 і просила перевести будинок на сина ОСОБА_2 Після вселення в цей будинок в травні 1985 року, вона стала сплачувати в касу колгоспу виниклу заборгованість, а пізніше стали у неї стягувати з зарплати. У 1993 році колгосп видав довідку, що все сплачено і після цього було оформлено будинок у власність на її чоловіка ОСОБА_2 В даний час є рішення Синельниківського міськрайонного суду, яким будинок розділено між нею і ОСОБА_2, і за нею визнано право власності на ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1

Позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

- Представник відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_11 позовні вимоги не визнав і в судовому засіданні пояснив, що будинок по АДРЕСА_1 є спільним майном ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Цей факт встановлено рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 06.09.2013 року. Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.11.2013 року зазначене рішення залишено без змін. Позивачами не доведено, що це майно є ОСОБА_1, а ОСОБА_2 також підтвердив, що він сплачував за будинок під час сумісного проживання з ОСОБА_3, про що надав копії квитанцій. В даний час ОСОБА_3 оформила право власності на ? частину спірного будинку. Позовні вимоги вважає необґрунтованими і просить у задоволенні позивачу відмовити в повному обсязі.

- Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що вона працює завідуючою архівним відділом Синельниківської Райдержадміністрації. Пояснити чому в журналі оригіналів рішень виконкому Мар'ївської сільської ради народних депутатів, представленому для огляду в суд, в рішенні від 24.03.1993 року стоїть № 5.4 пояснити не може, так як вона працює декілька років і хто мав доступ до журналу їй не відомо. Їй також не відомо, чому порядкові номери рішень зазначені не по-порядку.

Суд, заслухавши сторони, свідка, дослідивши письмові докази та оцінивши все у сукупності приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 необхідно відмовити в повному обсязі на підставі нижчезазначеного.

Згідно п.1 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно з договором від 24.06.1983 року ОСОБА_4 придбав у колгоспі будинок за адресою с. Діброва Мар'ївської сільської ради (т.1, а.с.11-12); з виписки загальних зборів колгоспників від 27.01.1983 року вбачається, що було прийнято рішення про продаж будинку ОСОБА_4 за 14800 грн.(т.1, а.с.13); відповідно до копії довідки № 150 від 02.02.1993 року, виданої на ім.'я ОСОБА_2, вбачається, що була виплачена вартість будинку 14860 руб. на наведену дату (т.1,а.с.15,16); як вбачається з копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_4, чоловік позивача, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1,а.с.17); згідно з довідкою №15 від 04.02.2014 року, позивачка на день смерті ОСОБА_4 проживала разом з ним за адресою АДРЕСА_1 (т.1,а.с.18); як вбачається з посвідчення НОМЕР_1 599 від 28.01.1985 року, ОСОБА_1 отримувала пенсію за померлого годувальника (т.1, а.с.19), відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2, його батьками є- ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (т.1,а.с.26),

Згідно копії виписки з рішення зборів колгоспників колгоспу "Перемога" від 26.01.1988 року вбачається, що за заявою мати відповідача ОСОБА_1 загальними зборами колгоспників колгоспу "Перемога" прийнято рішення про переоформлення житлового будинку та виплати боргу по позиці колгоспу на відповідача - ОСОБА_2 (т.1,а.с.136);

Рішенням №22 від 24.03.1993 року право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_2 (т.1,а.с.29); відповідно до копії свідоцтва на право власності від 15.04.1993 року право власності на жилий будинок за адресою АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_2 (а.с.28,т.1); як вбачається з рішення виконкому Дібровської сільської ради №26 від 07жовтня 2005 року, виконком вирішив: «замінити право особистої власності за гр-ном ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1» (т.1, а.с.30);

відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.11.2005 року, власником будинку розташованого в АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (т.1,а.с.31);.

Відповідно до копії витягу КП "СМБТІ" № 8959123 від 16.11.2005 року, власником будинку розташованого в АДРЕСА_1 є ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ № 626558 від 16.11.2005 року (т.1,а.с.32);

Відповідно до копії технічного паспорту від 12.02.2013 року на житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1, житловий будинок складається: з житлового будинку А-1, Б-1 гаражу, П-1 погрібу, В-1 сараю, Е-1 сараю, Г-1 літньої кухні, Д-1 бані, З-1 навісу, 0-1 навісу, Ж-1 вбиральні, К-1 водоколонки, К-1 водоколонки, № 1-2 огорожі, № 3 бруківки (т.1,а.с.34-39);

Як вбачається з копії державного акту на землю серії ДП СВ №0007350 від 23.07.1997 року ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. діброва Дібровської сільської ради (т.1, а.с.40);

Судом також досліджено звіт про оцінку майна від 25.03.2014 року, з якого вбачається, що вартість житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 складає 204514 грн. (т.1,а.с.63-115);

Як вбачається з копії спадкової справи №87/2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, позивачка ОСОБА_1 звернулась в нотаріальну контору за отриманням спадщини 12.03.2014 року (т.1.а.с.152-158), в отриманні якої постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок на ім.'я ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, у зв'язку з тим, що документів, підтверджуючих право власності за померлим ОСОБА_4 на житловий будинок не надано (т.1,а.с.25);

Згідно з копіями квитанцій до приходного касового ордеру, ОСОБА_2 сплачував за житловий будинок в касу колгоспу «Перемога» за придбаний будинок: 21.04.1992 року-1460 руб.; 21.01.1992 р.-1300 руб.; 17.01.1992 року -5210 руб.(т.1,а.с.204);

Судом також досліджено копію інвентаризаційної справи №32 на будинок АДРЕСА_1 до якої долучено довідку про належність ОСОБА_2 будинку в АДРЕСА_1, зареєстрованого в реєстровій книзі за №58 реєстровий №12797613; звідний акт вартості побудови, схематичний план, оціночні акти, план забудови, експлікація, абрис, ескіз, акт камеральної перевірки, заказ №428 на заміри генплану, заява № 427 про видачу свідоцтва на право власності, довідка про сплату вартості за будинок 14800 руб., виписка загальних зборів про переоформлення будинку за заявою ОСОБА_1 на її сина ОСОБА_2 та переведення на нього виплати вартості за будинок (позики колгоспу), копії договору купівлі-продажу, виписка із загальних зборів колгоспників про продаж колгоспного будинку ОСОБА_4, вартістю 14800 руб., рішення №22 від 24.03.1993 року, свідоцтво на право власності від 15.04.1993 року, заява про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.11.2005 року, копія паспорта ОСОБА_2, рішення № 26 виконкому Дібровської сільської ради від 07.10.2005 року, свідоцтво про реєстрацію права власності на нерухоме майно на ім.'я ОСОБА_2, державний акт на право приватної власності на землю від 23.07.1997 року, свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 16.11.2005 року.

До пояснень представника позивача ОСОБА_7, який пояснив, що позивачці ОСОБА_1 стало відомо про те, що спірний будинок зареєстрований на її сина ОСОБА_2 тільки в кінці 2014 року, суд відноситься критично, так як відповідно до витягу з протоколу загальних зборів колгоспників колгоспу "Перемога", прийнято рішення про переоформлення житлового будинку та виплати розстрочки на відповідача - ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 (т.1, а.с.136).

Представник відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_11 вважає, що позивачка пропустила строк позовної давності для звернення з позовом, але клопотання про розгляд справи в межах строку позовної давності сторонами не заявлялось, тому ухвала щодо розгляду справи в межах строку позовної давності судом не виносилась.

Відповідно до п.3 ст.61 ЦПК України, «Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини».

Судом досліджено рішення Синельниківського міськрайонного суду від 06.09.2013 року за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 «про поділ майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя», долучене до матеріалів цивільної справи, з якого вбачається, що рішенням суду встановлено, що право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належить відповідачу ОСОБА_2. Позивач ОСОБА_3 проживала в шлюбі з відповідачем та виплачувала розстрочку за будинок разом з відповідачем ОСОБА_2, і була зареєстрована у цьому будинку з 19.06.1985 року і по теперішній час. За договором купівлі-продажу батьком відповідача ОСОБА_2 право власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 не було набуто (т.1,а.с.139-142).

Відповідно до ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.11.2013 року рішення Синельниківського міськрайонного суду від 06.09.2013 року залишено без змін і таким чином набрало законної сили 21.11.2013 року.

Таким чином, на підставі вищенаведеного і з врахуванням вимог ст.61 ЦПК України, суд вважає вже доведеним, що право власності на будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належав відповідачу ОСОБА_2 на час звернення з даним позовом ОСОБА_1 І в цій частині не підлягає доказуванню.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності на ? частину будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 зареєстроване 11.12.2014 року за ОСОБА_3.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що позовні вимоги позивачем необґрунтовані та не доведені в судовому засіданні, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Керуючись ст. ст.16, 316, 321, 267, 355, 377 ЦК України, ст.ст.10, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Мар'ївської сільської ради Синельниківського р-ну Дніпропетровської області, Дібровської сільської ради Синельниківського р-ну Дніпропетровської області, ОСОБА_3, про встановлення факту прийняття спадщини за законом, про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом, про визнання недійсним рішення виконкому та свідоцтва про право власності на житловий будинок, про визнання недійсним державного акту про право приватної власності на земельну ділянку, про витребування майна з чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженням майном - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня оголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. Т. Черкова