Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/5413/14 Головуючий у 1 інстанції: Моцний О.С.
Суддя-доповідач: Боєва В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.,

Суддів Денисенко Т.С., Коваленко А.І.,

При секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 08 липня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі ВП «шахта Україна» про стягнення надмірно утриманої суми податку,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі ВП «шахта Україна» про стягнення надмірно утриманої суми податку.

Позивач зазначав, що він працює на ВП "шахта "Україна" ДП "Селидіввугілля" начальником зміни та посада відноситься до Списку № 1. За 2013 рік він був зайнятий на підземних роботах 207 днів, тобто на підземних роботах понад 50% робочого часу на рік. Вважає, що відповідачем неправомірно застосовано та стягнуто з його заробітної плати податок у розмірі 15%, замість необхідних 10%. Таким чином, неправомірними діями відповідача було порушено його права та завдано матеріальних збитків.

Посилаючись на ці обставини, просив зобов'язати відповідача провести перерахунок утриманого податку з його заробітної плати за 2013 рік по ставці 10%; стягнути з відповідача на його користь занадто утримані суми податку з його заробітної плати за 2013 рік у розмірі 3627,63 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 08 липня 2014 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. ОСОБА_2 надіслав заяву, у якій просить суд розглянути справу без його присутності, апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі. Тому колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу у їх відсутності, як то передбачено частиною 2 статті 305 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Частиною 1 статті 310 ЦПК України передбачено, що рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що посаду, яку обіймає позивач - начальника зміни , відноситься до адміністративних посад і тому приписи Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» на нього не поширюються і відповідач правомірно застосував до заробітної плати позивача ставку податку у розмірі 15%.

Проте колегія суддів не може погодитись з таким рішенням з наступних підстав.

Положеннями ч.1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як убачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання провести перерахунок утриманого податку із заробітної плати за 2013 рік виходячи із ставки 10% та стягнути занадто утримані суми податку із його заробітку за вказаний період.

Згідно з вимогами ст.ст.1, 17, 20 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», особою уповноваженою державою здійснювати нарахування, утримання та сплату податку з доходів у вигляді заробітної плати, є продавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку, і який, як податковий агент, несе фінансову відповідальність за порушення правил нарахування, утримання та сплати до бюджету податку з доходів платника податку.

Відповідно до п. 168.3 ст. 168 ПК України ( який діє з 01.01.2011 року), носієм податкових обов'язків, пов'язаних з утриманням та перерахуванням до Державного бюджету податку від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, є працедавець, який діє як податковий агент та відповідно до ст.. 18, п. 176.2 ст. 176, п. 14.1.180 ст. 180 ПК України несе фінансову відповідальність за порушення правил нарахування, утримання та сплати до бюджету податку з доходів платників податку.

Таким чином вбачається, що спір фактично виник із публічно-правових податкових правовідносин, в яких відповідач вчиняв дії з нарахування, утримання і зарахування до бюджету податку із заробітної плати позивача як податковий агент - юридична особа, уповноважена державою та законом на здійснення цих владних управлінських функцій.

У відповідності із ч.1 ст. 2 КАС України, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, є завданням адміністративного судочинства.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 КАС визначено поняття суб'єкта владних повноважень, яким є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень ( нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Враховуючи, що позовна заява містить спір, що виник між фізичною особою та суб'єктом владних повноважень з приводу його дій, щодо здійснення ним владних управлінських функцій у сфері податкових відносин, що відповідно до п.1 ч. 2 ст. 17 КАС відноситься до компетенції адміністративних судів, судова колегія вважає, що вказаний позов не підлягає розглядові в суді в порядку цивільного судочинства.

В силу п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Роз'яснити ОСОБА_2, що розгляд таких справ має відбуватися за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 307, 310 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 08 липня 2014 року скасувати. Провадження у цій справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: