Номер провадження: 22-ц/785/131/14
Головуючий у першій інстанції Огренич І.В.
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.

суддів Короткова В.Д., Калараш А.А.

з участю секретаря Волчанського О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про знесення самовільно побудованої будівлі, заборону здійснювати дії щодо відключення від комунікацій, за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_3 про зобов'язання звільнити та привести у первісний стан земельну ділянку шляхом знесення прибудови за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2013 року,-

встановила:

03.11.2005 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про знесення самочинної будівлі, посилаючись на те, що за адресою: АДРЕСА_1 на земельних ділянкахНОМЕР_2 та НОМЕР_1 розташована 1/2 частина житлового одноповерхового будинку, тилова частина якого під НОМЕР_2 належить йому, а фасадна частина під НОМЕР_1 належить відповідачу ОСОБА_3, межа (кордон) земельних ділянок, які знаходяться у їх користуванні проходить за пів метра від вікна частини його житла, також зазначив, що на межі земельних ділянок, не відступивши від неї встановлені будівельними нормами півтора метри, відповідач за півметра до його вікна здійснила самочинне будівництво двоповерхової капітальної прибудови, як житлової до своєї частини старого будинку, яка загороджує природне освітлення його кімнати, закритий доступ на горище, під час опадів дощові стоки, крижані утворення та снігові маси з даху сусіднього будинку падають на його земельну ділянку.

Також посилається на те, що відповідач не узгоджувала з ним проект новобудови, крім того будівництво відбувалось без затвердженої у встановленому законом порядку проектної документації, без необхідного дозволу та проведено з порушенням будівельних норм та правил, чим порушені його права /т.1 а.с.4-5/.

22.12.2005 року до суду звернулася Одеська міська рада з позовом до ОСОБА_3 про знесення об»єкту, уточнивши його в подальшому 16.03.2012 року, посилається на те, що останньою без затвердженої у встановленому порядку проектної документації та дозвільних документів проведено самовільне будівництво 2-х поверхової капітальної прибудови, розташованої за адресою АДРЕСА_1 /т.1 а.с.54-56, т.2 а.с.228-230/.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2005 року зазначені позови об»єднано в одне провадження /т.1 а.с.69/.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2006 року позовні заяви ОСОБА_5 та Одеської міської ради задоволено /т.1 а.с. 84-87/.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2006 року заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2006 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку /т.1 а.с.104-105/.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 лютого 2008 року позов ОСОБА_5 задоволено частково, позов ОСОБА_3 задоволено повністю/т.1 а.с.217-221, 318-323/.

Ухвалою Верховного суду України від 05 листопада 2008 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2007 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 лютого 2008 року скасовано, передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції /т.1 а.с.354-356/.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2011 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2011 року позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_3 залишено без розгляду /т.2 а.с.157, 192-193/.

16 березня 2012 року до суду з позовом звернувся ОСОБА_2, як третя особа з самостійними вимогами до ОСОБА_3 про знесення самочинної будівлі /т.2 а.с.223-225/ та в судовому засіданні 16.03.2012 року його залучено до участі у справі в якості третьої особи з самосійними вимогами /т.2 а.с. 232-235/.

18.10.2013 року, 20.11.2012 року до суду з уточненим позовом звернувся ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про знос самочинної будівлі та паркану /т.3 а.с.29-30, 40/.

Відповідач позовні вимоги не визнала.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2013 року в задоволенні позовів ОСОБА_2 та ОМР відмовлено.

Вважаючи рішення суду таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, 29.04.2013 року ОСОБА_2 надав до суду апеляційну скаргу про його скасування з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність i обґрунтованість рішення суду першої iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 на підставі договору дарування частини домоволодіння від 29 вересня 2005 року, на праві приватної спільної часткової власності належать 35/1000 частин домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідно до договору дарування від 25 січня 2003 року, ОСОБА_6 подарувала, а ОСОБА_3 прийняла в дар 29/1000 частин домоволодіння з надвірними спорудами під АДРЕСА_1, які складались з: літ. «Б»: 1-4, 1-5- житлові кімнати, площею 35,5 кв.м., 1-1- коридор, 1-2- санвузол, 1-3- кухня, Т- навіс, ХІІІ - мостіння, №№15,16 - огорожа.

З метою поліпшення житлових умов, нею самочинно, без належного дозволу, проведено реконструкцію 29/1000 частин домоволодіння за зазначеною адресою та, відповідно до технічного паспорту виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» 02 вересня 2009 року, загальна площа її будинку складає 233,8 кв.м., житловою площею 78,7 кв.м.

Вироком Київського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2006 року за самовільне, всупереч установленому законом порядку здійснення будівництва ОСОБА_3 була визнана винною у скоєнні злочину, передбаченого ст.356 КК України «Самоправство» та їй було призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 600 гривень в доход держави.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на той факт, що, відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, технічного паспорту на цей будинок, зареєстровано за ОСОБА_3 право власності на підставі декларації про готовність об»єкта до експлуатації від 14.08.2012 року та розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 07.09.2012 року № 660.

Оскільки ОСОБА_3 в установленому законом порядку оформила своє право власності на будинок, отримавши установчі документи на спірний об»єкт, підстав для задоволення позовів колегія суддів не вбачає.

Право власності є непорушним та державою забезпечується рівний захист прав усіх суб»єктів права власності.

Свідоцтво про право власності на спірний об»єкт на ім»я відповідача не скасоване в установленому законом порядку та є діючим.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вбачає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2013 року залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1.ч.1 ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді В.Д.Коротков

А.А.Калараш