№556/2334/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2014 дата розгляду справи

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Іванків О.В.

при секретарі Подерня О.В.,

з участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання права власності на спільне майно подружжя та поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що шлюб між нею та позивачем розірвано, за час шлюбу ними спільно нажито майно - однокімнатна квартира в смт.Володимирець, земельна ділянка в смт.Володимирець із будівельними матеріалами незавершеного будівництва. Просила визнати будівельні матеріали незавершеного будівництва в АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю подружжя, а також провести поділ спільного майна подружжя

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги, про що надала суду письмову заяву, клопотала про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що його колишня дружина ОСОБА_2 не має будь-якого відношення до будівництва житлового будинку в АДРЕСА_3, це будівництво здійснює він особисто, разом із новою дружиною, за рахунок власних коштів. Земельна ділянка та дозвіл на будівництво від селищної ради дійсно були отримані ще за час шлюбу з позивачем, однак ОСОБА_2 участі у будівництві не приймала. Тому він заперечує проти визнання за ОСОБА_2 частки у будівництві. Разом з тим, проти виділення ОСОБА_2 ? частини квартири АДРЕСА_1 відповідач не заперечив.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши обставини справи та наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до ст.60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Проаналізувавши докази надані сторонами, та враховуючи, що сторони погодились із переліком спільного майна, набутого подружжям ОСОБА_2 під час спільного проживання, суд приходить до висновку, що сторонами по справі під час перебування у шлюбі в період з 06 червня 1993 року по 12 лютого 2009 року спільно нажито наступне майно: квартира АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_3, що підтверджується рішенням сесії Володимирецької селищної ради №704 від 21 серпня 2008 року та Державним актом серії ЯЕ №251932 на ім'я ОСОБА_1

У відповідності до ч.1 ст.69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, як це вбачається зі ст..71 Сімейного Кодексу.

Приймаючи до уваги пояснення сторін щодо можливості поділу спільно нажитого майна, враховуючи встановлений сторонами порядок використання майна після розірвання шлюбу, суд вважає за можливе задоволити позовні вимоги ОСОБА_2 в частині поділу майна подружжя.

При цьому суд приймає до уваги, що квартира АДРЕСА_1 є однокімнатною квартирою, яка розташована на другому поверсі багатоквартирного багатоповерхового житлового будинку, що підтверджується технічним паспортом квартири, і її фактичний поділ між сторонами без втрати цільового призначення є неможливим.

Також судом враховано, що у відповідності до будівельного паспорту та повідомлення про початок виконання будівельних робіт, будівництво на земельній ділянці АДРЕСА_3 розпочато після розірвання шлюбу подружжям ОСОБА_2.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги згоду відповідача ОСОБА_1 на виділення неподільної речі - квартири - у власність позивача, керуючись ст.ст. 15, 30, 60, 61, 174, 209, 212 ЦПК України, ст.ст.57, 60, 69-72 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Провести поділ спільного майна подружжя, для чого

- ОСОБА_2 - виділити однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, паспорт НОМЕР_4, виданий 13.02.1996 р. Володимирецьким РВ УМВСУ, ІПН НОМЕР_2 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

- ОСОБА_1 - земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га в АДРЕСА_3 із розташованими на ній будівельними матеріалами незавершеного будівництва житлового будинку.

Визнати за ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_5, виданий 16.08.2013 року Володимирецьким РС УДМС у Рівненській області, має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га в АДРЕСА_3 із розташованими на ній будівельними матеріалами незавершеного будівництва житлового будинку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Рівненської області через Володимирецький районний суд. Апеляцію може бути подано сторонами протягом десяти днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляцію не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після оголошення ухвали апеляційного суду.

С У Д Д Я :

Іванків О.В.