Справа № 505/3197/14-ц
Провадження по справі № 2/505/1598/2014 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

"24" жовтня 2014 р. Котовський міськрайсуд Одеської області

в складі: головуючого судді - Фабіжевського С.А.

при секретарі - Бондаренко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, при цьому наполягав, на визнанні за відповідачем, ОСОБА_2 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті його матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1; на визнанні дійсним договір купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19 липня 2014 року; на визнанні за нею, ОСОБА_1, право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, де позов підтримала у повному обсязі, прохала про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, де позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення та прохав про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачка, дізнавшись, що відповідач має намір продати належну йому квартиру АДРЕСА_1, і вона з цією метою в липні 2014 року звернулась до відповідача, і, домовившись з ним про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу, сплатила 30 липня 2013 року 60000 (шістдесят тисяч) грн. На підтвердження правочину відповідач надав позивачам розписку за своїм власним підписом.

Але, нотаріально посвідчити укладений між ними договір купівлі-продажу, та переоформити правовстановлюючі документи на себе, позивачка не взмозі з наступних підстав.

Квартира АДРЕСА_1, належить матері відповідача, ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ж, у свою чергу як син померлої, спадщину у вигляді вказаної квартири прийняв, але свідоцтво про право власності на спадщину не отримав, крім того відповідач всіляко ухиляється від відвідування нотаріальної контори для посвідчення угоди.

Зазначені підстави і змусили позивача звернутися до суду, надавши відповідні докази по справі.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Крім того суд, вважає за можливе попередньо визнати за відповідачем, права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, у розумінні положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, бо, він фактично і юридично прийняв спадщину та за цей період не відмовився від її прийняття.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 212, 215, 224-226, 256 ЦПК України, ст.ст. ч. 1 ст. 207, 204, 391, 392, 655, 1223, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті його матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19 липня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_1, право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

С у д д я -