Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Воробйової І.А.,

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, третя особа Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області про скасування розпорядження про приватизацію житла, скасування свідоцтва про право власності на житло,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому зазначала, що розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району № 317р. від 29 липня 2013 року ОСОБА_4 передана у власність квартира АДРЕСА_1 в порядку приватизації і видано свідоцтво про право власності на житло № 564. Посилаючись на те, що передача житла у власність наймачеві відбулася з порушенням Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», оскільки вона має право користування спірним житлом як член сім'ї наймача, проте участі у приватизації не приймала, просила про задоволення позову.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2014 року позов задоволено. Скасовані розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району № 317 від 29 липня 2013 року про приватизація і свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про відмову у позові ОСОБА_4 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 65-1 Житлового кодексу України та ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством.

Передача квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Аналогічне положення закріплено в п.5 Положення про порядок передачі квартир (будинків ) у власність громадян, затвердженого Наказом Держжитлокомунгосп від 15 вересня 1992 року № 56 "Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян".

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що на момент передачі спірної квартири у власність відповідачеві в порядку приватизації були порушені житлові права його доньки ОСОБА_3, яка постійно зареєстрована в квартирі в якості члена сім'ї наймача і за якою у відповідності до ст.71 ЖК зберігається право користування житлом протягом усього часу її відсутності з поважних причин. Зважаючи на те, що приватизація проведена з порушенням вимог чинного законодавства, без урахування права ОСОБА_3 на участь у приватизації, вона підлягає визнанню недійсною в судовому порядку зі скасуванням свідоцтва про право власності на житло.

Висновки суду ґрунтуються на зібраних у справі доказах і узгоджуються з нормами ст.ст. 64, 65-1 ЖК України, ст.5 ч.5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду, за змістом яких члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами, що випливають з договору найму жилого приміщення, в тому числі правом придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством.

Доводи апелянта про те, що позивач з 2008 року не проживала в квартирі і не являлася членом його сім'ї, на момент приватизації заочним судовим рішенням була визнана такою, що втратила право користування житлом, а тому не мала права на участь у приватизації, безпідставні, оскільки спростовуються судовим рішенням від 30 жовтня 2013 року, яким ОСОБА_4 відмовлено у позові про визнання доньки такою, що втратила право користування спірною квартирою за ст.71 ЖК (а.с.14-17). Заочне рішення суду від 27 травня 2013 року, на яке посилається апелянт в обґрунтування своїх доводів, на момент приватизації не набуло чинності, було переглянуто судом в порядку ст.ст.231, 232 ЦПК України і скасовано, а тому втратило внаслідок його скасування властивості загальнообов'язковості, виконуваності, преюдиційності, виключності та реалізованості.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції правил предметної підсудності також безпідставні.

За змістом ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа), п. 24 - у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла та інше). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень.

Оскільки між сторонами виник спір щодо приватизації квартири, однією із сторін у спорі є фізична особа, вказаний спір у відповідності до ст..15 ЦПК України відноситься до компетенції суду цивільної юрисдикції незалежно від участь у справі як співвідповідача суб'єкта владних повноважень.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права або про таке порушення норм процесуального права, які являються безумовною підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст.307, 308,313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2014 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: