Справа № 495/7697/14-ц
У х в а л а

про забезпечення позову

17 жовтня 2014 року м. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Матяш Т.Л., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 65 000 гривень.

Разом із тим, позивач надав до суду клопотання про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_2, оскільки останній недобросовісно віднісся до свого обовязку щодо повернення позичених коштів, та може в любий час відчужити своє майно, що може призвести до ускладнень при виконанні рішення у майбутньому, у разі задоволення позову.

Згідно п.4 Постанови Пленума Верховного Суду України від 22.12.2006, № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні цього питання, суд бере до уваги, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду поза залежністю від вирішення спору по суті, оскільки позивач просить стягнути грошові кошти, а вжиття заходів забезпечення позову позбавить позивача можливості відчужити, або іншим чином розпорядитись майном, вартість якого може покрити заборгованість відповідача перед позивачем.

Згідно з ч. 1 та 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно бо грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_1 та накласти арешт на нерухоме майно відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

Клопотання ОСОБА_1 (ІК НОМЕР_1, паспорт серії КМ № 563587, виданий Білгород-Дністровським МВ ГУМВС України в Одеській області 22.09.2008 року) - задовольнити.

Накласти арешт на все нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 (ІК НОМЕР_2, паспорт серії НА №072825, виданий Красилівським РВ УМВС України в Хмельніцькій області, 12.04.1996 року).

Копію ухвали направити для негайного виконання до Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області (Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул.. Леона Попова, 24).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу суду може бути оскаржено, про що протягом пяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на ухвалу до суду першої інстанції. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя