Справа №589/4857/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Прачук О. В.
Номер провадження 22-ц/788/372/15 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Лузан Л. В. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4

на додаткове рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и л а:

Додатковим рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 грудня 2014 року заява ОСОБА_5 задоволена частково.

Стягнуто в дольовому порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судові витрати на правову допомогу в сумі 4240 грн. 60 коп. зокрема по 2 120 грн. 30 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі апелянти з зазначеним додатковим рішенням суду не погоджуються, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просять його скасувати та у задоволенні заяви ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення в даній справі відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_5 звертаючись з заявою про ухвалення додаткового рішення зазначала, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27 листопада 2014 року її позов задоволено частково, питання щодо стягнення витрат на правову допомогу понесених нею в сумі 6500 грн. не вирішувалося.

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_5, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність понесених останньою під час розгляду справи витрат на правову допомогу на загальну суму 8481,20 грн., питання компенсації яких судом не вирішено, що є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Проте з вказаним висновком місцевого суду погодитись не можна.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Тобто суд може ухвалити додаткове рішення щодо понесених судових витрат лише в тому разі, якщо: 1) докази таких витрат були надані суду при розгляді справи до ухвалення рішення; 2) ці докази були предметом судового розгляду; 3) були надані іншим особам, які беруть участь у справі, для ознайомлення та 4) були досліджені судом у судовому засіданні, проте 5) стосовно них рішення не було ухвалене.

Згідно п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи суд на підставі статті 220 ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання. Проте якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

Витрати на правову допомогу - це витрати сторін та третіх осіб, які вони несуть у зв'язку із оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, котрі беруть участь у справі.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною й особою, яка надає правову допомогу.

Відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджені установчим з'їздом адвокатів України 17.11.12 року. (далі Правила адвокатської етики), єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Стягнення ж суми в рахунок майбутньої їх оплати у виді судових витрат чинним законодавством не передбачено. Сума гонорару, який буде сплачено в майбутньому, відшкодуванню не підлягає, оскільки ці платежі ще не проведені, а отже, не призвели до витрат сторони.

Позивач під час розгляду справи в суді першої інстанції доказів понесених судових витрат у вигляді витрат на правовому допомогу до ухвалення рішення суду не надавала і вимог про їх стягнення не заявляла.

Як вбачається з матеріалів справи договір про надання правової допомоги був укладений між адвокатом ОСОБА_7 та ОСОБА_5 спочатку 26 серпня 2014 року потім 26 листопада 2014 року, акт приймання -передачі виконаних робіт згідно вказаного договору складений 29 листопада 2014 року, в цей же день ОСОБА_5 сплатила кошти за надання правової допомоги, тобто дані докази не надавалися суду на підтвердження судових витрат і були надані позивачкою разом з заявою про ухвалення додаткового рішення (а.с. 76-77).

Отже колегія суддів приходить до висновку про відсутність законних підстав для ухвалення місцевим судом додаткового рішення в даній справі, оскільки на момент розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу позивачем чи її представником суду не надавалися та не були предметом судового розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції на підставі п.п.1,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України сплачені ОСОБА_3, ОСОБА_4 судові витрати за розгляд справи в апеляційному порядку в сумі 121,80 грн. підлягають відшкодуванню ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 220, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Додаткове рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 грудня 2014 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 60,90 грн. на відшкодування судового збору за розгляд справи в апеляційному порядку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 60,90 грн. на відшкодування судового збору за розгляд справи в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді-