Справа № 496/4609/14-ц
Провадження № 2/496/2046/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року Біляївський районний суд Одеської області
у складі: головуючого - судді Калінюка Р.Б.,

при секретарі Карпов М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом командира військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих державі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача збитки у розмірі 2130,00 гривень та судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15.04.2014 року у військовій частині НОМЕР_1 департаментом внутрішнього аудиту та фінансового контролю південним територіальним управлінням внутрішнього аудиту та фінансового контролю було здійснено фінансовий аудит та аудит відповідності фінансово-господарської діяльності за період 01.01.2012 по 01.04.2014.

Перевіркою виплати премії військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за рішенням Міністра оборони України від 14.11.2012 №248/3/9/187 та рішенням Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 07.12.2012 №7759пз, телеграфного розпорядження Міністра оборони України від 05.04.2013 №248/3/9/1/277, окремого доручення Міністра оборони від 06.12.2012 №16075/з, рішення Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 19.12.2013 №9124пз встановлено, що у порушення статті 32 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та вимог роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 01.12.2011 року №248/3/9/1/65 і від 14.11.2012 року №248/3/9/1/187 наказами командирів підлеглих частин нагороджувались грошовою премією військовослужбовці, які мали не зняті дисциплінарні стягнення на день видання наказів про заохочення, що порушує вимоги пунктів 5, 6, 32, 34, 97, 105-108 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затверджених законом України від 24.03.1999 року №551-XIV та №548-ХІУ (зі змінами).

28.04.2012 року згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 №283 на майора ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення «зауваження».

Таким чином не законна виплата премії (при наявності не знятих дисциплінарних стягнень) майору ОСОБА_2 складає 2130,00 гривень.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 було проведене службове розслідування. Актом проведення службового розслідування за фактом виплати премій, визначених статтями 15, 23, 27 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовцям підпорядкованих військових частин по встановленню дій посадових осіб управління повітряного командування щодо ведення обліку і доведення дисциплінарних стягнень до підпорядкованих військових частин було встановлено, що майору ОСОБА_1 було доведено наказ командира військової частини №283 від 28.04.2012 року телеграмою від 29.04.12 №350/174/48/97.

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 28.04.12 №283 накладене дисциплінарне стягнення також на військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 , якому дисциплінарне стягнення знято наказом командира військової частини НОМЕР_3 №728 від 16.11.12 року. Факт зняття дисциплінарного стягнення військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_3 свідчить про наявність клопотання командира військової частини НОМЕР_1 та підтверджує факт надходження витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 №283 від 28.04.2012 року до військової частини НОМЕР_1 .

11.08.2014 року ОСОБА_1 було надіслано листа з вимогою погасити заборгованість перед військовою частиною, але заборгованість не було сплачено.

Відповідно до ст. 22 ЦК України під збитками розуміють витрати, які особа зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна, а також витрати які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Особа якій завдані збитки у зв`язку з порушенням її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Виходячи з вищевикладеного, військова частина НОМЕР_1 зазнала матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню громадянином ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі (а.с.20).

Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, в зв`язку з тим, що на момент виплати вказаного грошового забезпечення він про наявність накладеного на нього дисциплінарне стягнення не знав, зазначене рішення до нього не доводилось (а.с.23).

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, позивачем було нараховано та виплачено відповідачу грошову премію у розмірі 2130 гривень. Вказаний факт визнається відповідачем, тому у відповідності до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України є таким, що не підлягає доказуванню.

Однак, ствердження позивача, що вказана виплата премії відбулась в той час, коли на відповідача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження, про наявність якого він знав, так як йому було доведено наказ командира військової частини №283 від 28.04.2012 року телеграмою від 29.04.12 №350/174/48/97, в судовому засіданні підтвердження не знайшло. Так, із проміжного аудиторського звіту про результати фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 01.01.2012 року по 01.04.2014 року (а.с.4-6) вбачається, що «відповідно до службового розслідування військової частини НОМЕР_1 накладені стягнення командиром військової частини НОМЕР_3 на військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 до військової частини не доводились». Позивачем не надано до суду будь-яких доказів, які б підтверджували б, що відповідач під розпис був ознайомлений з наказом командира військової частини №283 від 28.04.2012 року про накладання на нього дисциплінарного стягнення.

Суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин положення ст.1215 ЦК України, згідно якої не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною особою або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
В зазначених спірних правовідносинах присутні всі відповідні складові, які перелічені у ст.1215 ЦК України, а саме: зазначена грошова виплата (премія) є засобом для існування відповідача, так як є складовою частиною його грошового забезпечення; нарахування премії проведено позивачем добровільно; відсутня рахункова помилка з боку позивача; добросовісність відповідача як набувача, так як при отримані зазначеної премії він, як було встановлено судом не знав про накладення на нього дисциплінарного стягнення.
В зв`язку з вищезазначеним суд приходить до висновку, що відповідачем вказана грошова сума була отримана на законних підставах, без наявності будь-яких винних дій з боку відповідача, в зв`язку з чим поверненню не підлягає, та позовні вимоги командира військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих державі не підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.1215 ЦК України, керуючись ст.ст.6,15, 30, 61, 62, 88, 208, 213, 215, 217,208-210, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов командира військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих державі залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Біляївського районного

суду Одеської області Р.Б.Калінюк