Справа № 296/7861/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

"02" жовтня 2014 р. м. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді Галасюка Р.А.,

при секретарі Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 327 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору дарування удаваним договором і договором купівлі-продажу, -

Встановив:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за вказаним позовом ОСОБА_1 у якому вона просить визнати удаваним договір дарування від 31.10.2001 року № 5421 32/100 частин житлового будинку і 248 кв.м. земельної ділянки, що знаходиться за адресою: 10019, м. Житомир, вул. Вінницька, 30 та визнати цей договір договором купівлі-продажу, що свідчить про наявність у 32/100 частин житлового будинку за вказаною адресою статусу обєкту спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

До початку судового розгляду справи по суті стороною позивача заявлено клопотання про обєднання даної справи із справою № 296/2018/12-ц та сумісного розгляду у даному провадженні. Співвідповідач ОСОБА_2 та її представник у свою чергу заявили клопотання про обєднання даних справ і сумісний розгляд у справі № 296/2018/12-ц.

Правила про об'єднання позовів та їх розгляд в одному провадженні передбачені ст. 126 ЦПК України.

Відповідно до частини першої вищевказаної статті, суд під час розгляду справи має право постановити ухвалу про об'єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовами різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Обєднання позовів - це процесуальна дія, яка спрямована на об'єднання в одному провадженні декількох позовних вимог.

В цьому випадку позивачем та відповідачем є одні й ті самі особи. Позовні вимоги, що об'єднуються в одному провадженні, мають бути однорідними. Однорідність вимог вбачається із особливостей тих спірних матеріально-правових відносин, які породжують позов, зокрема тих, які нерозривно пов'язані між собою або від вирішення однієї з яких залежить вирішення інших. Це означає, що позови, які об'єднуються, випливають із одного і того ж правовідношення або з різних правовідносин, пов'язаних між собою.

Об'єднання позовів є правом, а не обов'язком суду. Суд вправі вирішити питання про об'єднання або роз'єднання позовів з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі. Об'єднання позовних вимог може мати негативні наслідки. Сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов'язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, збільшує коло учасників процесу, ускладнює розгляд та вирішення справи. У разі об'єднання судових справ в одну їй присвоюється номер тієї з об'єднаних справ, яка надійшла до суду першою відповідно до постанови (ухвали) суду, уносяться необхідні додаткові записи в обліково-статистичну картку (реєстраційний журнал) під номером об'єднаної справи та відмітки про об'єднання справ із зазначенням номера нової судової справи в решті обліково-статистичних карток на об'єднані справи та відповідному алфавітному покажчику.

Відповідно до керівних розяснень Пленуму Верховного суду України, у п.36 постанови № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суди повинні здійснювати підготовку цивільних справ до судового розгляду та розглядати їх протягом розумного строку, який у кожній конкретній справі з урахуванням справедливого і своєчасного їх розгляду визначається: складністю справи; поведінкою заявника; процесуальними діями суду, але не більше строку, визначеного частиною першою статті 157 ЦПК. При цьому, якщо в одному провадженні об'єднані вимоги, для одних з яких законом установлений строк розгляду менший від загального, справа підлягає розгляду і вирішенню в розумний строк, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч.1 ст.208 ЦПК України, судові рішення викладаються у формах ухвали, рішення і постанови.

Відповідно до норми ч.2, ч.3 ст.195 ЦПК України, якщо під час ухвалення рішення виникає потреба з'ясувати будь-яку обставину шляхом повторного допиту свідків або вчинення іншої процесуальної дії, суд, не ухвалюючи рішення, постановляє ухвалу про поновлення судового розгляду. Розгляд справи у випадку, встановленому частиною другою цієї статті, проводиться виключно в межах з'ясування обставин, що потребують додаткової перевірки.

Оскільки під час ухвалення рішення суду про обєднання справ в одне провадження в порядку ст. 126 ЦПК, виникла потреба, з огляду на вищевикладені вимоги закону, зясувати на якій стадії знаходиться розгляд справи № 296/2018/12-ц та враховуючи різність вимог сторін про сумісний розгляд даних справи іншим складом суду, слід зобовязати останніх в порядку ст.ст.60,61 ЦПК, належним чином довести суду доцільність обєднання даних справ за умов необхідності більш швидкого і правильного розгляду спору між сторонами.

На підставі викладеного керуючись ч.8 ст.8, ст.195 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Поновити розгляд клопотання сторін про обєднання справи № 296/2018/12-ц із справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору дарування удаваним договором і договором купівлі-продажу

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Галасюк