ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3435/14-ц
Провадження № 2/362/1888/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2014 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі - Жердецькій Н.Є., Сєргєєвій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі- ПАТ «ВіЕйБі Банк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 26 731 грн. 17 коп. заборгованості за кредитним договором та 267 грн. 31 коп. судового збору.

Вказуючи на те, що 17 вересня 2008 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 249-18, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 11 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредиту у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком користування до 16 вересня 2011 року.

Оскільки позичальник умови кредитного договору в частині взятих на себе зобов'язань про повернення кредитних коштів належним чином не виконує, в зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 26 731 грн. 17 коп., позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором.

У судове засіданні сторони не зявилися, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову.

Відповідно до заяви від 30 жовтня 2014 року, представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та розглядати справу без його участі (а.с. 34).

Згідно до заяв від 25 вересня та 29 жовтня 2014 року ОСОБА_1 позовні вимоги не визнає, просить розглядати справу без його участі та застосувати до заявлених вимог строки позовної давності (а.с. 26, 33).

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Судом установлено, що 17 вересня 2008 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 249-18, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 11 000 грн. на поточні потреби зі строком користування до 16 вересня 2011 року (а.с. 6-11).

Згідно п. 1.3 договір діє до 16 вересня 2011 року (а.с. 6).

Відповідно до п. 2.4 Договору позичальник зобовязується сплачувати платежі щомісячно, виконати своєчасно та в повному обсязі зобовязання за цим Договором (а.с. 7).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитними договором № 249-18, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» станом на 23 липня 2014 року становить 26 731 грн. 17 коп., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 11 000 грн., відсотків 11 771,17 грн., комісії за РО 3 960 грн. (а.с. 5).

В укладеному кредитному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобовязань. Банківською установою зобовязання за договором виконані в повному обсязі. ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання не виконав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом достовірно встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, у відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови у позові.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг строку, за ст. 253 ЦК України, починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом, встановленим ч. 1, ч. 5 ст. 261 ЦК України, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як встановлено судом, на підставі досліджених доказів, у позивача виникло право вимагати повернення кредиту згідно з умовами Договору та з огляду наданого ПАТ „ВіЕйБі Банк розрахунку 17 жовтня 2008 року - моменту настання строку погашення чергового платежу, проте, як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права лише 28 липня 2014 року, тобто з пропуском установленого ст. 257 ЦК України, трирічного строку позовної давності.

Вказаний висновок суду підкріплений також Постановою Верховного Суду України від 18 червня 2014 року у справі № 6-61цс14 за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 33, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 11, 253, 256, 257, 261, 267, 526, 530, 1054 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко