Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/3277/14-ц

Провадження № 2/126/878/14

"26" грудня 2014 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Бурлака А. І.,

представника позивача-відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про повернення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Свій позовом мотивує тим, що на початку 2012 року він, на своєму власному автомобілі - Fiat Doblo 2004 року випуску, д/н НОМЕР_1, потрапив в дорожньо-транспортну пригоду в результаті якої автомобіль зазнав значних механічних ушкоджень. Він домовився зі своїм знайомим ОСОБА_5, який працює на СТО, про те, що він відремонтує йому автомобіль. Через деякий час він разом зі своїм батьком ОСОБА_4 доставили вказаний автомобіль на станцію технічного обслуговування, що розташована по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3. На СТО, в присутності чоловіка ОСОБА_3 - ОСОБА_6, вони домовились про ціну ремонту автомобіля, яка складала - 2000 грн. за усунення вм'ятини на вантажному відсіці автомобіля, решта робіт за прейскурантом СТО. В кінці 2013 року йому повідомили, що ремонт автомобіля закінчено. Його батько ОСОБА_4 поїхав на СТО щоб забрати автомобіль, однак між ним та ОСОБА_6 не було досягнуто домовленості про вартість робіт, а тому йому не віддали автомобіль. В подальшому він та його батько намагались забрати свій автомобіль, однак їм це не вдалось так як вони не змогли досягнути згоди про вартість виконаних ремонтних робіт. Після цього його батько ОСОБА_4 передав кошти в сумі 3800 грн. ОСОБА_5 за виконані ремонті роботи та попросив його забрати автомобіль з СТО ФОП ОСОБА_3, однак ОСОБА_3 не віддає автомобіль, який знаходиться у неї по даний час. Просить суд задовольнити його позов та витребувати належний йому на праві власності автомобіль з чужого незаконного володіння.

Громадянка ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про повернення боргу. Позов мотивує тим, що у 2012 році ОСОБА_2 зі своїм сином ОСОБА_4 доставили на її СТО автомобіль Fiat Doblo 2004 року випуску, д/н НОМЕР_1 та попросили відремонтувати його, так як автомобіль був після ДТП. Заказ був прийнятий до виконання. Ремонтні роботи виконував майстер ОСОБА_5 та частково її чоловік ОСОБА_6. До кінця 2012 року автомобіль був відремонтований та складено заказ-наряд на виконані ремонтні роботи. Вартість робіт складала 6850 грн. ОСОБА_2 оглянув автомобіль, дав ОСОБА_6 кошти в сумі 1000 грн. в рахунок погашення боргу та повідомив, що інші кошти сплатить та забере автомобіль після різдвяних свят 2013 року. По даний час кошти за ремонт автомобіля не сплачено, а тому автомобіль перебуває на території СТО. Зобов'язується повернути автомобіль після повного погашення боргу. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 кошти в сумі 5850 грн. в рахунок погашення заборгованості, стягнути 3% річних за весь час прострочення заборгованості та з врахуванням індексу інфляції, що становить загальну суму 6946 грн.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 та їх представник позов підтримали повністю, послались на обставини викладені у позові, просять задовольнити позов в повному обсязі. Зустрічний позов ОСОБА_3 не визнали з тих підстав, що, як вважають, повністю сплатили кошти за ремонт автомобіля.

Відповідач-позивач ОСОБА_3 зустрічний позов підтримала повністю, послалась на обставини викладені у позові, просить задовольнити позов в повному обсязі. Позов ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння визнала частково пояснивши, що автомобіль поверне відразу після погашення заборгованості.

Суд вислухавши пояснення сторін у справі, допитавши свідків, дослідивши представлені докази, вважає, що первісний позов та зустрічний позов підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про автомобільний транспорт» договір про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу укладають відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція тощо).

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до п. 8 «Правила надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів» затверджених Наказом Міністерства траснопорту України № 792 від 11.11.2002 року (надалі Правила) послуги з технічного обслуговування і ремонту ДТЗ чи його складових частин надаються Замовникові за письмовим договором чи за усною угодою.

Як видно з матеріалів справи та не оспорюється самими сторонами між ФОП ОСОБА_3 та власником автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_2, виникли правовідносини щодо виконання підрядних робіт по ремонту автомобіля.

Допитаний в судовому засідані в якості свідка громадянин ОСОБА_6 пояснив суду, що його дружина ОСОБА_3 являється приватним підприємцем і здійснює підприємницьку діяльність шляхом надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобілів. Він допомагає дружині в її діяльності. Приблизно навесні 2012 року ОСОБА_4 зі своїм сином ОСОБА_2 доставили на СТО автомобіль Fiat Doblo 2004 року випуску, д/н НОМЕР_1 та попросили відремонтувати його, так як автомобіль був після ДТП. Заказ був прийнятий до виконання. Ремонтні роботи виконував майстер ОСОБА_5. Він також приймав участь в ремонті автомобіля. До кінця 2012 року автомобіль був відремонтований та складено заказ-наряд на виконані ремонтні роботи. Вартість робіт складала 6850 грн. ОСОБА_2 оглянув автомобіль, дав йому кошти в сумі 1000 грн. в рахунок погашення боргу та повідомив, що інші кошти сплатить та забере автомобіль після різдвяних свят 2013 року. По даний час кошти за ремонт автомобіля не сплачено в повному обсязі, а тому автомобіль перебуває на території СТО.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка громадянин ОСОБА_5 повідомив суду, що на початку 2012 року до нього звернувся ОСОБА_2 з проханням відремонтувати автомобіль. Він погодився і вони разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 пригнали автомобіль на СТО по вул. Леніна, де в присутності ОСОБА_6 домовились за ціну ремонту автомобіля яка складала 2000 грн. за усунення вм'ятини на вантажному відсіці автомобіля, решта робіт за прейскурантом СТО. Він відремонтував автомобіль про що повідомив ОСОБА_4, який дав йому кошти в сумі 3800 грн. за ремонт автомобіля та попросив забрати автомобіль з СТО. Однак, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не віддають автомобіль та вимагають оплати виконаних ремонтних робіт.

Згідно ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк.

Відповідно до п. 23 Правил після надання послуг і прийняття виконаних робіт з урахуванням їхньої відповідності встановленим вимогам Замовник повністю оплачує роботи за умовами договору.

Як встановлено судом та не оспорюється самими сторонами ремонтні роботи були виконані в обумовлений сторонами строк. Претензій щодо якості ремонтних робіт замовник не пред'являв та не пред'являє по даний час.

ФОП ОСОБА_3 було складено заказ-наряд б/н від 29.12.2012 року згідно якого вартість виконаних ремонтних робіт складає 6850 грн. З яких замовник ОСОБА_2 сплатив 1000 грн. громадянину ОСОБА_6, що також не оспорюється сторонами.

Таким чином, судом встановлено, що громадянин ОСОБА_7 та громадянин ОСОБА_4, який діяв в інтересах свого сина ОСОБА_2, фактично вступили в договірні відносини з ФОП ОСОБА_3 щодо виконання підрядних робіт з ремонту автомобіля належного ОСОБА_2 Однак, по завершенню ремонту, власник автомобіля ОСОБА_2 не оплатив вартості виконаних робіт згідно заказ-наряду від 29.12.2012 року, як того вимагає чинне законодавство України, а сплатив кошти за ремонт автомобіля громаяднину ОСОБА_5 помилково вважаючи його основним виконавцем робіт.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не виконав свої зобов'язання щодо сплати вартості ремонтних робіт автомобіля НОМЕР_3, виконаних ФОП ОСОБА_3, що тягне за собою наслідки передбачені ст. 625 ЦК України.

А тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_3 в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2, в тому числі і суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, а саме з 29.12.2012 року по день винесення рішення.

Розглядаючи вимоги щодо повернення майна з чужого незаконного володіння суд виходить з наступного.

Як вбачається з ст. 16 ЦК України, одним з цивільно-правових способів захисту права власності є віндикація - витребування власником майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Пунктом 19 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Пунктом 23 цієї Постанови визначено, що відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

Право власності ОСОБА_2 на атомобіль Fiat Doblo 2004 року випуску номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_4 підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 виданим Вінницьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області.

Судом встановлено та не оспорюється самими сторонами, що автомобіль НОМЕР_3 перебуває на території СТО, що розташована за адресою АДРЕСА_1 керівником якої є ФОП ОСОБА_3

Відповідач-позивач ОСОБА_3 не заперечує проти повернення вказаного автомобіля в разі сплати позивачем-відповідачем ОСОБА_2 заборгованих коштів, що свідчить про визнання нею позову.

Щодо вимоги позивача-відповідача ОСОБА_2 про негайне виконання рішення, то в цій частині позову суд вважає за необхідне відмовити, оскільки статтею 367 ЦПК України передбачено вичерпний перелік випадків обов'язкового негайного виконання рішення суду. Вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння не передбачені даною статтею.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки судом задоволено як первісний позов так і зустрічний позов, а витрати понесені сторонами у вигляді сплати судового збору є ідентичні, тому суд не вважає за необхідне повторно стягувати з кожної із сторін однакову суму судових витрат.

Керуючись ст. ст. 33, 60, 88. 212-215 ЦПК України, ст. ст. 387, 526, 625, 837, 854 ЦК України, ст. 25 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 8 «Правила надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів» суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити.

Витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 автомобіль Fiat Doblo 2004 року випуску номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_4 на користь законного власника ОСОБА_2.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про повернення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 6946 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів.

Суддя О. Г. Рудь