_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5690/14
УХВАЛА

про забезпечення позову

12 вересня 2014 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Козловій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики вчиненим,

встановив:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває вказана цивільна справа. 11.09.2014 року позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме майно відповідача, вказуючи при цьому на значну суму позики та можливість відповідача вжити заходів щодо приховування свого майнового стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Позивач звернулася до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на приналежне відповідачу нерухоме майно, а саме: житловий будинок за адресою Одеська обл., Біляївський район, с. Маяки, вул. Богачова, 22а; житловий будинок за адресою: Одеська обл. Біляївський район, м. Біляївка, вул. Леніна, 132; та 19/100 частин домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 102, у м. Одесі, оскільки на думку позивача, відповідач, з метою ухилення від виконання зобовязань за спірним договором позики, може вжити заходів щодо навмисного погіршення свого майнового стану шляхом відчуження зазначених обєктів нерухомого майна та приховування вилучених з такого коштів. Разом з тим позивач вказувала на співмірність заявлених нею заходів забезпечення позову та розміру позовних вимог.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем надано відомості щодо приналежного відповідачу нерухомого майна про накладення арешту на яке позивач просить у поданій заяві.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З урахуванням вказаного вище розяснення Пленуму Верховного суду України, та наданих суду пояснень, суд доходить висновку про те, що тимчасове обмеження права власника розпоряджатися нерухомим майном житловим будинком за адресою Одеська обл., Біляївський район, с. Маяки, вул. Богачова, 22а; житловим будинком за адресою: Одеська обл. Біляївський район, м. Біляївка, вул. Леніна, 132; та 19/100 частинами домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 102, у м. Одесі, з метою забезпечення вимог позивача на випадок задоволення позову є співрозмірним та достатнім заходом забезпечення позову.

Таким чином, суд вважає заяву позивача про забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву позивача про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно що належить на праві власності ОСОБА_2 житловий будинок за адресою Одеська обл., Біляївський район, с. Маяки, вул. Богачова, 22а;

Накласти арешт на нерухоме майно що належить на праві власності ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: Одеська обл. Біляївський район, м. Біляївка, вул. Леніна, 132;

Накласти арешт на нерухоме майно що належить на праві власності ОСОБА_2 19/100 частин домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 102, у м. Одесі.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності в момент її проголошення, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Направлення цієї ухвали до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції доручити ОСОБА_1 або її представнику.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя П.А. Прохоров