справа № 462/1862/14-ц
УХВАЛА

03 квітня 2014 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого-судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

з участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2007 року і від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку Діану, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось, чому вони припинили сімейні відносини і протягом півтора року проживають окремо один від одного, їх сімя розпалась і примирення між ними неможливе.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнила, що з червня 2012 року вони проживають окремо один від одного, будь-які підстави для збереження сімї відсутні, вона втратила до відповідача хороші почуття, тому наполягає на розірванні шлюбу і просить позов задовольнити.

Відповідач проти розлучення заперечив та зазначив, що зберіг до дружини хороші почуття та любить свою сімю і хоче її зберегти, сподівається на налагодження відносин із дружиною, просить в позові відмовити.

Згідно ст.111 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд зобов`язаний встановити дійсні мотиви розірвання шлюбу, та зобов`язаний при необхідності прийняти заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.5 ст.191 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати 6 місяців.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Суд вважає, що сторони не вжили усіх заходів для збереження шлюбу, позивачка не надала суду доказів того, що спільне подружнє життя суперечитиме інтересам подружжя, судом не встановлено дійсних причин та мотивів припинення шлюбу.

На думку суду тимчасовий розлад у сім'ї, а також необґрунтоване серйозними доказами небажання одного з подружжя продовжувати шлюб не можуть вважатися достатніми підставами для розірвання шлюбу, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про відсутність беззаперечних підстав для розірвання шлюбу між сторонами та необхідність надання їм строку для примирення.

При визначенні строку для примирення суд виходить з того, що тривалість його має сприяти примиренню подружжя і не може призводити до необґрунтованого затримання розгляду справи і визначає його у три місяці.

Згідно п.7 ч.1 ст.201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження по справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку на примирення.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.111 СК України, ч.5 ст.191 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити на три місяці, надавши цей строк сторонам для примирення.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення через Залізничний районний суд м.Львова.

Суддя:

Оригінал ухвали.