Справа№ 328/3427/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області в складі:

головуючої судді: Гавілей М.М.

при секретарі: Дубініні В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Токмак цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Українській Товарній Біржі «Українська Товарна Біржа» від 12.10.2007 року по справі № 000205/07 за позовом ОСОБА_2, Приватного підприємства «Омела-2006» до УТБ «Українська Товарна Біржа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Україно-Ізраїльське підприємство «ДБС-Груп», про визнання торгів недійсними, визнання дійсним договору купівлі-продажу та реєстрацію права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Токмацького районного суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Українській Товарній Біржі «Українська Товарна Біржа» від 12.10.2007 року по справі № 000205/07 за позовом ОСОБА_2, ПП «Омела-2006» до УТБ «Українська Товарна Біржа», ТОВ «Україно-Ізраїльське підприємство «ДБС-Груп» про визнання торгів недійсними, визнання дійсним договору купівлі-продажу та реєстрацію права власності.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Українській Товарній Біржі «Українська Товарна Біржа» від 12.10.2007 року по справі № 000205/07 визнано дійсним договір купівлі-продажу від 05.10.2007 року, укладений між ТОВ «ДБС-ГРУП» та ПП «ОМЕЛА-2006», за яким у власність до ПП «ОМЕЛА-2006» переходить об'єкт незавершеного будівництва, житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 24б; визнано право власності ПП «ОМЕЛА-2006» на об'єкт незавершеного будівництва та зобов'язано орендне підприємство «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати право власності ПП «ОМЕЛА-2006» на вказаний об'єкт. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Заявник вважає, що рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, цим рішенням вирішенні питання, які виходять за межі третейської угоди, зокрема вимоги про визнання права власності на обєкт нерухомості та зобовязання орендне підприємство «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати право власності не передбачені третейською угодою, а також цим рішенням були вирішені його права та обовязки, так як між ним та ТОВ «Україно-Ізраїльське підприємство «ДБС-Груп» був укладений інвестиційний договір за № 06-01/2007 від 06.01.2007 року, про спільне інвестування коштів у добудову об'єкта незавершеного будівництва: шістнадцятиповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що розташований у м. Запоріжжі, проспект Ювілейний, 3. За таких обставин рішення Постійно діючого третейського суду при Українській Товарній Біржі «Українська Товарна Біржа» від 12.10.2007 року по справі № 000205/07 підлягає скасуванню.

Представник заявника у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представники УТБ «Українська Товарна Біржа», ТОВ «Україно-Ізраїльське підприємство «ДБС-Груп» в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечували з приводу задоволення заяви.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, 09.04.2008 року ПП «ОМЕЛА-2006» припинено без правонаступників.

Відповідно до ч. 2 ст. 389-4 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 389-1 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду також визначений ст. 51 Закону України «Про третейські суди».

Відповідно до ч. 2 ст. 389-1 ЦПК України заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 копію рішення Постійно діючого третейського суду при Українській Товарній Біржі «Українська Товарна Біржа» від 12.10.2007 року по справі № 000205/07 отримав 08.09.2014 року та із вимогою про скасування даного рішення звернувся до суду, - 29.09.2014 року, тобто протягом трьох місяців з дня, коли він дізнався про прийняття рішення третейським судом.

Так, за ст. 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: 1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів; 2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб; 3) справ, пов'язаних з державною таємницею; 4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів); 5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом; 6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, державна установа чи організація, казенне підприємство; 7) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України; 8) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Постійно діючого третейського суду при Українській Товарній Біржі «Українська Товарна Біржа» від 12.10.2007 року по справі № 000205/07 визнано дійсним договір купівлі-продажу від 05.10.2007 року, укладений між ТОВ «ДБС-ГРУП» та ПП «ОМЕЛА-2006», за яким у власність до ПП «ОМЕЛА-2006» переходить об'єкт незавершеного будівництва, житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 24б; визнано право власності ПП «ОМЕЛА-2006» на об'єкт незавершеного будівництва та зобов'язано орендне підприємство «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати право власності ПП «ОМЕЛА-2006» на вказаний об'єкт. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Ухвалою третейського суду від 16.10.2007 року по справі № 000205/07 виправлено описки у даному рішенні в частині уточнення найменування сторін.

З аналізу рішення третейського суду вбачається, що воно відповідає вимогам, встановленим п.п. 1-5 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України, з наступних підстав.

Справа за позовом ОСОБА_2, ПП «ОМЕЛА-2006» до УТБ «Українська Товарна Біржа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Україно-Ізраїльське підприємство «ДБС-Груп» про визнання торгів недійсними, визнання дійсним договору купівлі-продажу та реєстрацію права власності є підвідомчою третейському суду відповідно до закону.

В матеріалах справи відсутні докази того, що третейську угоду, яка була укладена 08.10.2007 року між ОСОБА_2, Українською Товарною Біржею «Українська Товарна Біржа», ПП «Омела-2006» та ТОВ «Україно-Ізраїльське підприємство «ДБС-Груп», визнано судом недійсною, або що склад третейського суду, яким прийнято оспорюване рішення, не відповідав вимогам закону.

Спірне рішення третейського суду прийнято у спорі, що передбачений третейською угодою, укладеною між сторонами.

Суд відхиляє доводи представника заявника про порушення третесьйким судом норм матеріального права при ухваленні спірного рішення. Із системного аналізу Закону України «Про третейські суди», ЦПК України ( глава 1 розділ VII-1) випливає, що при перегляді рішення третейського суду суд фактично не переглядає правильність прийнятого третейським судом рішення стосовно відповідності його нормам матеріального права, так як рішення третейського суду для сторін третейської угоди є обовязковим і не може бути ними оскаржене з цих підстав.

Що ж стосується доводів заявника про те, що рішенням третейського суду вирішено питання про його права і обов'язки, який не брав участі у справі, оскільки укладенням договору купівлі-продажу від 05.10.2007 року були порушені його права як інвестора, то вони не відповідають вимогам закону з наступних підстав.

Рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ (ч. 2 ст. 51 Закону України «Про третейські суди»).

Тобто законодавець чітко визначив перелік осіб, які мають право звернутися з відповідною заявою, вказавши, крім осіб, які брали участь у справі, також і осіб, які не брали участі у справі, однак вказаним рішенням третейського суду вирішено питання про їх права та обов'язки. Разом з тим праву такої особи на звернення з відповідною заявою до суду кореспондує обов'язок надати докази, які б підтверджували, що третейською угодою та оскаржуваним рішенням зачіпаються будь-які інтереси вказаної особи, чи на неї покладено додатково будь-які обов'язки.

В судовому засіданні встановлено, що 06.01.2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Україно-Ізраїльське підприємство «ДБС-Груп» був укладений інвестиційний договір за № 06-01/2007 про спільне інвестування коштів у добудову об'єкта незавершеного будівництва: шістнадцятиповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що розташований у м. Запоріжжі, проспект Ювілейний, 3.

Проте заявником не надано суду належних та допустимих доказів виконання ним умов інвестиційного договору № 06-01/2007 від 06.01.2007 року, порушення його прав як інвестора спірним рішенням третейського суду.

Разом з тим, матеріали справи містять інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію права власності на обєкт незавершеного будівництва: житловий будинок, що розташований у м. Запоріжжі, проспект Ювілейний, 24б, за ТОВ «ВІТАЛАЙН-ПЛЮС»(м. Запоріжжя, вул. Виборзька, 16) на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого 18.04.2013 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3

Наведене свідчить, що заявник не є особою, яка наділена правом оскаржувати рішення третейського суду від 12.10.2007 року, оскільки вказаним рішенням не було вирішено питання про його права та обов'язки.

Порушення третейського суду, на які посилається заявник, не є підставою для задоволення заяви особи, яка не має право на оскарження ухваленого цим судом рішення, оскільки в такому випадку порушується принцип правової визначеності та надається можливість оскарження такого рішення невизначеній кількості осіб, тобто і тим особам, прав та обов'язків яких вказаним спором не зачіпається.

Відповідно до п. 1 ст. 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правого захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Право на судовий захист передбачається ст. 55 Конституції України, ст. 3 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для скасування рішення третейського суду, передбачені ст. 389-5 ЦПК України, та слід відмовити у задоволенні заяви.

Відповідно до ст. 389-6 ЦПК України за наслідками розгляду справи про оскарження рішення третейського суду суд постановляє ухвалу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Статтею 389-4 ЦПК України встановлено, що за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду суд має право: 1) постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін; 2) постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.

Відповідно до п. 7 ст. 389-4 ЦПК України, ухвала суду про скасування рішення третейського суду або про відмову в його скасуванні може бути оскаржена у порядку, визначеному цим Кодексом для оскарження рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 51 Закону України «Про третейські суди», ст.ст. 15, 30, 209, 212, 215, 389 -1 - 389 -6 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Українській Товарній Біржі «Українська Товарна Біржа» від 12.10.2007 року по справі № 000205/07 за позовом ОСОБА_2, Приватного підприємства «Омела-2006» до УТБ «Українська Товарна Біржа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Україно-Ізраїльське підприємство «ДБС-Груп», про визнання торгів недійсними, визнання дійсним договору купівлі-продажу та реєстрацію права власності - відмовити.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Українській Товарній Біржі «Українська Товарна Біржа» від 12.10.2007 року по справі № 000205/07 за позовом ОСОБА_2, Приватного підприємства «Омела-2006» до УТБ «Українська Товарна Біржа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Україно-Ізраїльське підприємство «ДБС-Груп», про визнання торгів недійсними, визнання дійсним договору купівлі-продажу та реєстрацію права власності - залишити без змін.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі постановлення ухвали без участі особи, що її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: