Справа № 760/2608/14-ц
Провадження № 2-2077/14 р.
У Х В А Л А

/залишення позову без руху/

10 лютого 2014 року місто Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: Головне управління Держкомзема у м. Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати втраченим Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий 11.09.2002 р. КМР на ім`я ОСОБА_1 на підставі рішення КМР депутатів від 15.01.2002 року про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,1000 гектарів для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; визнати за позивачем право власності на земельну ділянку з кадастровим № НОМЕР_2, площею 0,1000 на, розташовану за адресою АДРЕСА_1; зобов'язати реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві зареєструвати право власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшла висновку про те, що подана заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім`я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визнання права власності на земельну ділянку до Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації.

Разом з цим, Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація не є розпорядником земельних ресурсів на території м. Києва. Такі права належать територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради.

До того ж, позивачем не зазначені які його права або охоронювані законом інтереси порушені саме Солом'янською районною в м. Києві державною адміністрацією, в чому це полягало та якими доказами підтверджуються зазначені обставини.

Виходячи з цього, позивачеві необхідно визначитися з колом осіб, які мають відповідати за даним позовом, зазначити їх ім`я (найменування), їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку тощо.

Позивач, між іншим, звертається до суду з вимогами про зобов'язання третьої особи - реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві зареєструвати право власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1.

При цьому, позивачем не обґрунтовані дані позовні вимоги.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач у будь-якому випадку повинен зазначити те право, захисту якого він вимагає вважаючи його порушеним, невизнаним чи оспорюваним відповідачем.

Разом з цим, позивачем не зазначено які його права порушені або не визнаються відповідачем - реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, в чому це полягало та якими доказами підтверджуються дані обставини.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить суд визнати втраченим Державний акт на право власності на земельну ділянку. При цьому позивач не обґрунтував свої позовні вимоги, зокрема, позивачем не зазначено чим передбачений такий спосіб захисту прав, обраний позивачем.

Таким чином, вимоги позивача не обґрунтовані, не зазначені докази на підтвердження кожної обставини на яку посилається позивач.

Як вбачається з позовної заяви, позивач, між іншим, звертається до суду з позовною заявою майнового характеру - про визнання права власності на нерухоме майно - земельну ділянку.

Згідно ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п. 9 ч. 1ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» №20 від 22.12.1995р. зі змінами та доповненнями від 25.05.1998р. визначено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Між тим, позивачем сума позову щодо вимог майнового характеру в позовній заяві не зазначена.

Виходячи з цього, позивачеві необхідно зазначити суму позову, враховуючи норми зазначені вище, відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України та навести докази на її підтвердження.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору або документи, що підтверджують звільнення від вказаних витрат.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звертається з позовними вимогами як майнового, так і немайнового характеру.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового і немайнового характеру.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 01.11.2011 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, станом на день звернення позивача до суду з даним позовом, становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243,60 грн.), ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати ( 243,60 грн.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3`654, 00 грн.).

Оплата судового збору повинна бути здійснена на р/р отримувача 0010, утримувач коштів УДК СУ у Солом`янському районі м. Києва, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, Банк отримувача ГУ ДКУ у м. Києві, Код банку отримувача (МФО) 820019, Код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу: 22030001; 050, «судовий збір», Солом`янський р.с., 02896762.

Позивачем оплата судового збору проведена в мінімальному розмірі 243,60 грн..

Як вже зазначено вище, суму позову позивач не вказав в своїй позовній заяві і позовні вимоги майнового характеру не оплатив судовим збором в повному розмірі.

Виходячи з дійсної вартості нерухомого майна в м. Києві на час звернення позивача до суду, судовий збір з позовних вимог майнового характеру має бути сплачений позивачем виходячи з максимальної ставки 3`654,00 грн..

Враховуючи, що позивач звертається до суду з одночасно з вимогами немайнового характеру, вказані вимоги також мають бути оплачені судовим збором в розмірі 243,60 грн., а також з вимогами майнового характеру, які мають бути оплачені судовим збором виходячи з максимальної ставки судового збору в розмірі 3`654,00 грн., а також з врахуванням вже сплаченої позивачем суми судового збору в розмірі 243,60 грн., позивачеві необхідно доплатити судовий збір на реквізити зазначені вище в сумі 3`654,00 грн. = (3`654,00 грн. + 243, 60 грн. - 243, 60 грн.).

Якщо позивач звільнений від сплати судового збору, у випадках, передбачених ст. 5 Закону України «Про судовий збір», він повинен зазначити про це в позовній заяві та надати суду документи, що підтверджують звільнення від вказаних витрат.

Враховуючи наведене вище, суддя дійшла висновку про те, що позовна заява ОСОБА_1 подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України та не оплачена судовим збором.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст.121 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху і надати позивачеві термін для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків шляхом подання до суду позовної заяви в новій редакції, оплати судового збору в повному розмірі та роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків в зазначений термін заява вважатиметься не поданою та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: