Справа №333/7204/14-ц
Провадження №2/333/2806/14
02 грудня 2014 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Тучкова С.С.,
при секретарі Шелесько Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/7204/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми встановленого індексу інфляції, а також трьох процентів річних від простроченої суми, -
Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим судом про час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого судом належним чином про час і місце розгляду справи, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків.
За вимогами ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.
На підставі ст.60 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09 листопада 2007 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у розмірі 22796,03 гривень, моральну шкоду у розмірі 100,00 гривень, а разом 22896,03 гривень (а.с.7-8).

На теперішній час рішення суду не виконано, грошові кошти, визначені в рішенні суду, позивачу не передані.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у спорі про застосування наслідків порушення грошового зобов'язання від 01 жовтня 2014 року по справі №6-113 цс 14, будь-яке зобов'язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов'язанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч.2 ст.625 ЦК України.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком, зробленим позивачем у позовній заяві, три проценти річних за користування коштами у період з вересня 2011 року по вересень 2014 року складає 2060,64 гривні, а втрати від інфляційних процесів за аналогічний період складають 3372,71 гривень (а.с.17-18). Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 5433,35 гривень (2060,64 + 3372,71 = 5433,35).

Враховуючи період за який проведено розрахунок, час звернення до суду, суму грошового зобов'язання, суд вбачає проведені позивачем розрахунки достовірними та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 5433,35 гривень, яка складається із трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 2060,64 гривень та встановленого індексу інфляції у розмірі 3372,71 гривень.

У зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 625 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57, 60, 209, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми встановленого індексу інфляції, а також трьох процентів річних від простроченої суми, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 5433 (п'ять тисяч чотириста тридцять три) гривні 35 копійок, яка складається із трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 2060 (дві тисячі шістдесят) гривень 64 копійки та встановленого індексу інфляції у розмірі 3372 (три тисячі триста сімдесят дві) гривень 71 копійку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков