"18" листопада 2014 р. Справа № 363/1426/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Підкурганного В.В.

при секретарі Грищенко К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Родовід Банк до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 29 серпня 2014 року завершено розгляд зазначеної справи, а позов Публічного акціонерного товариства Родовід Банк задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення в порядку статті 228 ЦПК України.

Свою заяву мотивував тим, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, внаслідок чого не мав можливості реалізувати свої процесуальні права і доводи неправомірності стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Стверджував, що на його думку, є докази, які мають істотне значення для правильного вирішення цивільної справи, що не були враховані судом при прийнятті рішення за результатами розгляду справи. А саме протокол зустрічі між представником ПАТ Родовід Банк та ОСОБА_1 від 9 вересня 2009 року в якому погоджено, що залишок за кредитним договором становить 27 279 грн. 73 коп. та згоду згода відповідача на продаж предмета забезпечення за фактичний залишок заборгованості, що підтверджується актом прийому передачі від 9 вересня 2009 року.

Крім того, стверджував, що позивачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження розрахунків суми нарахованої заборгованості за кредитним договором. В матеріалах справи відсутні банківські виписки та будь-які інші документи, з яких можна встановити які саме суми бралися та поверталися відповідачем.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 заяву підтримала, просила про її задоволення із викладених у ній підстав та скасувати заочне рішення.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти скасування заочного рішення за відсутності законних підстав.

Заслухавши пояснення представника відповідача, зясувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, подану заяву про перегляд заочного рішення, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до пунктів 1-2 частини 3 статті 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити її без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до частини 1 статті 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, представник відповідача стверджує, що повідомлення про виклик до суду ОСОБА_1 не отримував тому не міг знати про розгляд справи.

Однак, дане твердження суд не може прийняти до уваги, оскільки ОСОБА_1 був присутнім під час судового розгляду справи 17 червня 2014 року, по закінченню якого, головуючим у справі було оголошено перерву в судовому засіданні до 29 серпня 2014 року до 10.00 год. та надано останньому час для ознайомлення з матеріалами справи.

Після чого, ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик до суду на 29 серпня 2014 року на 10.00 год., про що свідчить його особистий підпис в розписці про отримання судової повістки (а.с. 46).

Крім того, відповідач не надав суду доказів які б могли мати істотне значення для розгляду справи, та не надав підтвердження обставин на які він посилається. На переконання суду, протокол зустрічі між представником ПАТ Родовід Банк та ОСОБА_1 від 9 вересня 2009 року не є істотним доказом, який має істотне значення для правильного вирішення справи. Так як із такого протоколу не вбачається про виникнення, зміну чи припинення правовідносин між сторонами по справі як того вимагає чинне цивільне законодавство, як і з акту прийому передачі автомобіля відповідача банківській установі.

Також, будь-яких доказів про продаж автомобіля та зарахування отриманих коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитними зобовязаннями відповідача - суду не надано.

Законодавець, врегульовуючи процедуру перегляду заочного рішення і визначаючи підстави для задоволення подібного роду заяв, чітко визначив, що у випадку, коли судом буде встановлено, що відповідач не зявився до суду та не повідомив про причини неявки із поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, заочне рішення підлягає скасуванню (частина 1 статті 232 ЦПК України).

Тобто, суд приходить до висновку, що для скасування заочного рішення потрібно не лише наявність поважності причин неявки відповідача до суду, а й аргументи заявника про те, що обставини по справи впливали б на зміст судового рішення. За сукупності цих двох умов суд вправі скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку не вбачається, а тому в задоволені заяви слід відмовити.

Також, суд вважає за доцільне розяснити відповідачу положення частини 4 статті 231 ЦПК України, а саме, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись статтею 231-232 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Родовід Банк до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку, встановленому цим Кодексом шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

У відповідності до статті 293 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя