Справа № 505/3535/14-ц
Провадження № 2/505/1721/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2014 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

повна назва суду

в складі: головуючого - судді Драгомерецької К. П судді _______________________________________

судді _______________________________________

при секретарі Марченко Н. Б.

та адвоката (ів)

представника громадськості

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Котовськ Одеської області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

третя особа:

ОРГАН ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ ЮЖНОУКРАЇНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ

про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.12.2006 року між сторонами по справі у ВРАЦС Южноукраїнського МУЮ було зареєстровано шлюб, який на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу 18.09.2008 року було розірвано.

Від шлюбу у сторін є син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Після розлучення сторін, відповідач припинив приймати участь у вихованні дитини та її матеріальному забезпеченні, таким чином став ухилятись від виконання батьківських обов'язків. Так, відповідач перестав піклуватись про фізичний, духовний розвиток дитини, оскільки перестав спілкуватись з сином, відвідувати його, займатись його вихованням, та будь-яким іншим чином проявляти інтерес до його особистого життя, не створює умов для отримання дитиною освіти, не сплачує аліменти на утримання дитини.

Вищевикладені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просили суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи наявна нотаріально завірена заява відповідача від 21.07.2014 року, в якій позивач проти задоволення позову не заперечує та просить розглядати справу за його відсутності.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради до судового засідання не з'явилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, своїм висновком Служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради висловилась про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього син.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що23.12.2006 року між сторонами по справі у ВРАЦС Южноукраїнського МУЮ було зареєстровано шлюб, який на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу серіїНОМЕР_1, виданого ВРАЦС Южноукраїнського МУЮ Миколаївської області 18.09.2008 року було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №144 (а.с.6).

Від шлюбу у сторін є син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Так, згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_2, виданого виданого ВРАЦС Южноукраїнського МУЮ Миколаївської області 04.05.2007 року, в графі «мати» значиться ОСОБА_1 - позивачка по справі, в графі «батько» - ОСОБА_2 - відповідач по справі (а.с.5).

Згідно довідки ЖЕУ-1 від 05.06.2014 року неповнолітній ОСОБА_5 проживає разом з матір'ю ОСОБА_6, дідом ОСОБА_7, бабою ОСОБА_8 та дядьком ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1. Квартира складається з 3-х кімнат та має житлову площу 41,1 кв.м. (а.с.13).

Після розлучення сторін, відповідач припинив приймати участь у вихованні дитини та її матеріальному забезпеченні, таким чином став ухилятись від виконання батьківських обов'язків. Так, відповідач перестав піклуватись про фізичний, духовний розвиток дитини, оскільки перестав спілкуватись з сином, відвідувати його, займатись його вихованням, та будь-яким іншим чином проявляти інтерес до його особистого життя, відповідач не створює умов для отримання дитиною освіти, не сплачує аліменти на утримання дитини. Дитина свого батька не пам'ятає та не має до нього жодних почуттів.

Так, відповідно до листа ДНЗ №2 м. Южноукраїнська від 05.06.2013 року неповнолітній ОСОБА_5 відвідувавДНЗ №2, з серпня 2008 року по травень 2013 року. За час перебування в дошкільному навчальному закладі, жодного разу батько не приводив сина до дитячого садка та не забирав його, не відвідував батьківські збори та святкові ранки, дитина ніколи не згадувала про батька (а.с.10).

В даний час дитина навчається в «ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 імені "Захисників Вітчизни" м. Южноукраїнська, згідно довідки закладу «ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 імені "Захисників Вітчизни" від 10.06.2014 року №103. Батько учня не цікавиться навчанням та вихованням хлопчика, жодного разу не приходив до школи, не відвідував батьківські збори, класні і родинні заходи. (а.с.12).

Згідно довідки ВДВС Южноукраїнського МУЮ, на їхньому виконанні жодних виконавчих документів про сплату аліментів з відповідача на користь позивача немає (а.с.8).

Нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_5 негативно позначається на житті дитини, так як перешкоджає її максимальному культурному розвитку, формуванню сучасного кругозору, підготовці до самостійного дорослого життя, становленню дитини як особистості.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Вони повинні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Окрім того, відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Тому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до вимог ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач дійсно свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина.

Окрім того, суд враховує, що згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, наданого виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради від 14.11.2014 року, враховуючи неналежне виконання батьком ОСОБА_2 обов'язків по вихованню та утриманню сина протягом 7 років,, орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина.

Вищевикладені обставини підтверджуються також визнанням відповідачем позовних вимог.

Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають ріні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

А тому, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати залишити за позивачкою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 155, 164-167 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 158, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,, батьківських прав відносно його сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції в Миколаївській області внести до актового запису про народження № 86 від 04.04..2007 року, складений відносно ОСОБА_5, відмітку про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, у відношенні свого сина ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.П. Драгомерецька