РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року Дзержинський міський суд Донецької області в складі: судді Бабенко С.С., при секретарі Пілюгіній Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення заповіту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про тлумачення заповіту, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її вітчим ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно на момент смерті проживав за адресою : АДРЕСА_1

Після його смерті залишилася спадкове майно, яке складається з квартири, розташованій по вказаній вище адресі.

Згідно заповіту від 10.02.1994 року, зареєстрованого в реєстрі № 30 Кіровською селищною радою м. Дзержинська Донецької області вона є спадкоємцем за заповітом на вказане спадкове майно. Спадщина фактично нею прийнята, оскільки вона після смерті вітчима відремонтувала квартиру, забрала частину майна.

При зверненні в Дзержинську державну нотаріальну контору їй стало відомо про те, що у заповіті від 10.02.1994 року, не зазначена повна адреса місцезнаходження спадкового майна, а саме не зазначено - АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що окрім неї спадкоємцем за заповітом є її рідна сестра ОСОБА_2, для оформлення документів і виконання всіх умов заповіту, їй необхідно вступити в права спадкування за зазначеною адресою знаходження спадкового майна, а саме : АДРЕСА_1

Просить винести рішення, яким розтлумачити зміст заповіту, відносно встановлення адресу місцезнаходження спадкового майна, а саме : АДРЕСА_1

Позивачка надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, наполягає на задоволенні позову.

Відповідачка надала до суду нотаріально засвідчену заяву про розгляд справи без її участі, з позовом згодна.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки він обґрунтований та документально підтверджений.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого Кіровською селищною радою міста Дзержинська Донецької області 30.07.2014 року, актовий запис № 143, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. (а.с. 5 ).

Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

За заповітом, складеним в м. Дзержинську, с. Кірове, 10 лютого 1994 року, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким належну йому квартирі з майном за адресою : АДРЕСА_1 заповідає ОСОБА_1 і ОСОБА_4 в рівних частках. (а.с. 6 ).

При зверненні в Дзержинську державну нотаріальну контору їй зазначили, що у заповіті від 10.02.1994 року, не зазначена повна адреса місцезнаходження спадкового майна, а саме не зазначена АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України спадкоємці вправі здійснити тлумачення заповіту з дотриманням правил тлумачення правочинів, встановлених ст. 213 ЦК України. Виходячи з аналізу положень норм ст. ст. 213, 1256 ЦК України тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. При цьому ч. 2 ст. 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. Таким чином, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті ( ст. 1233 ЦК України).

Визнано доведеним, що ОСОБА_3 складаючи заповіт, самостійно та вільно виявив волю щодо настання реальних наслідків вчиненого ним правочину, що в разі його смерті позивачка та відповідачка успадкують належну йому квартиру АДРЕСА_1, оскільки на час складання заповіту у заповідача у власності перебувала саме ця квартира. (а.с. 7 )

Виходячи з цього, суд доходить висновку, що запис в тексті заповіту про місце знаходження майна : АДРЕСА_1 зроблено помилково без зазначення АДРЕСА_1 дійсне волевиявлення заповідача було спрямоване на розпорядження саме квартири АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розтлумачити зміст заповіту ОСОБА_3 від 10 лютого 1994 року, посвідченого Кіровською селищною радою м. Дзержинська Донецької області, зареєстрованого в реєстрі за № 30, таким чином, що ОСОБА_3 зробив розпорядження на випадок своєї смерті, заповівши ОСОБА_1 та ОСОБА_4 належну йому квартиру АДРЕСА_1

На рішення може бути подано апеляційну скаргу в Апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: