Справа № 368/2359/14-ц
Провадження 6/368/116/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2014 р. Кагарлицький районний суд Київської області під головуванням судді Закаблука О.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Кагарлик Київської області справу за поданням відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянці ОСОБА_1, (07.02.1973 р.н.), суд, -

В С Т А Н О В И В :

08.12.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшло подання відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянці ОСОБА_1, (07.02.1973 р.н.), в якому державний виконавець просить суд винести ухвалу, якою:

- розглянути та винести ухвалу, якою встановити тимчасове обмеження у праві виїзду громадянці України ОСОБА_1, (07.02.1973 р.н.), ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за кордон;

- розглянути дане подання без участі представника ВДВС Кагарлицького РУЮ;

- копію рішення надіслати до ВДВС Кагарлицького РУЮ.

В судове засідання представник ВДВС Кагарлицького РУЮ в Київській області не з»явився, проте в прохальній частині подання міститься заява ВДВС Кагарлицького РУЮ в Київській області про слухання подання без участі представника.

В судове засідання боржник ОСОБА_1 не з»явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

В судове засідання представник стягувача ОСОБА_2 не з»явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та у задоволенні вимог, викладених в поданні,- відмовити, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Що стосується фактичних обставин справи, то судом встановлено наступне.

Вимоги, викладені в заяві, обґрунтовуються наступним:

На виконанні у Відділі державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2-2463-1 від 06.03.2008 року виданий Солом'янським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Співдружність» боргу в розмірі 90663,76 грн.

16.07.2010 р. головним державним виконавцем ВДВС Кагарлицького РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження надіслано сторонам виконавчого провадження для виконання та ознайомлення.

20.07.2010 р. надіслано запит до Київської обласної філії ДП «Центр ДЗК» про наявність зареєстрованого державного акта про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:314:0080 га, яка розташована в Кагарлицькому районі с. Стайки СТ «Дніпровські Кручі», яка зареєстрована за гр. ОСОБА_1

В ході проведення виконавчих дій щодо перевірки майнового стану ОСОБА_1 державним виконавцем відділу описано та арештовано земельну ділянку, яка розташована в Кагарлицькому районі с. Стайки СТ «Дніпровські Кручі» і в даний період відбувається її реалізація.

Боржниця добровільно рішення суду не виконує, борг не сплачує. Факт несплати коштів, згідно виконавчого документа підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян », підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Суд вважає, що дане подання необґрунтоване з натупних підстав.

Дійсно, відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян», підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, -до виконання зобов'язань. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Відповідно до ч. І ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника -юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові (громадянці) України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання -до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Перш за все слід зазначити, що в поданні належним чином не вказано, яким саме чином боржник ухиляється від виконання обов»язків, покладених на нього судом.

Суд вважає, що в даному випадку державним виконавцем в поданні слід довести суб»єктивні обставини з боку боржника щодо не сплати ним коштів за рішенням суду, так як об»єктивні обставини ( як то відсутність коштів, ліквідного майна) судом в даній категорії не сприймаються як підстави для задоволення подання.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону, боржник зобов'язаний:

- утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

- надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах;

- своєчасно з»являтися за викликом державного виконавця;

- письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян», підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, -до виконання зобов'язань. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Відповідно до ч. І ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника -юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Знову ж таки, суд, згялаючись на вищевказану норму права, вважає, що в поданні державним виконавцем не доведено факту ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням суду.

Крум того суд зазначає, що вищевказане подання в порушення листа міністерства юстиції України № 25 32/507 від 06.06.2008 року «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов»язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладених на них рішеннями судів» не містить відомостей, які давали б змогу задоволити подання, а саме:

В поданні відсутні:

- відсутнє обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов»язань;

- в прохальній частині подання відсутні: повні анкетні дані, паспортні дані ОСОБА_1, що унеможливить виконання ухвали суду щодо тимчасового обмеження в праві виїзду за кордон органом, на якого покладається виконання ухвали суду, - Прикордонною службою України.

Крім того, з подання не зрозуміло прізвище особи, стосовно якої вирішується питання щодо обмеження у виїзді за кордон, - чи то ОСОБА_1 чи то Шаповалова.

- в резолютивній частині подання відсутнє визначення заходів ( тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), відсутня назва органів, які мають їх здійснити.

- у разі тимчасового обмеження особи ( боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа необхідно зазначити вид паспортного документа, що в поданні відсутнє.

Норми процесуального права, використані судом при вирішенні подання.

Відповідно до статті 337-1 Цивільного процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Отже, враховуючи вищевикладені недоліки, які допущені ВДВС України в поданні, суд остаточно приходить до висновку щодо відмови в задоволенні подання.

Слід зазначити, що апеляційному оскарженню в даній категорії справ підлягає лише ухвала про надання дозволу на примусове проникнення до житла, що передбачено п. 23 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, ухвала ж про відмову в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянину (громадянці) апеляційному оскарженню не підлягає, до неї застосовуються правила, які передбачені ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись листом Міністерства Юстиції України за № 25 32/507 від 06.06.2008 року, ст..ст. 208 210, 337 - 1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання ВДВС Кагарлицького РУЮ в Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1, - відмовити.

Ухвала на підставі ч. 1 ст. 293 ЦПК України апеляційному оскарженню не підлягає.

У відповідності до ч. 2 ст. 293 ЦПК України у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Суддя: О.В.Закаблук

Суддя:

ОСОБА_3