КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/3039/14-ц
Провадження № 2/505/1525/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

15.12.2014 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Н.В.

при секретарі - Шершун О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Котовськ Одеської області цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00 від 06.05.2008 року.

У позовній заяві, представник позивача свої вимоги обґрунтував тим, що 06 травня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1, був укладений кредитний договір № 01 згідно з умовами якого, якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 22 214 доларів США із розрахунку 13,5 % річних строком до 08.05.2017 року.

03.03.2008 року між публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначений договором, АТ «Укрсиббанк» відступає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Укрсиббанк» як кредитору зазначених зобов'язаннях, а в наслідок передачі від АТ «Укрсиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Так відповідно до вказаного договору купівлі-продажу права вимоги, АТ «Дельта Банк» набуло права вимоги за кредитним договором, укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1.

Відповідно до вимог кредитного договору п.1.2.2 відповідач зобов'язаний був повернути кредит у повному обсязі в терміни та на умовах, що встановлені графіком погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору.

Відповідно до п.п. 1.3.1, 1.3.3, 1.3.4 вказаного кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється щомісяця в останній робочий день поточного місяця, методом факт/360 відповідно до вимог нормативно - правових актів Національного банку України та чинного законодавства України. Термін сплати відсотків з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за яким біли нараховані банком відсотки.

Відповідно до вимог п.3.1.3 кредитного договору у випадку непогашення кредиту та/або процентів у терміни, передбачені договором, банк відповідно до вимог чинного законодавства, має право видати наказ про примусову оплату боргу за договором.

Згідно до п.3.4.3 позичальник зобов'язується достроково повернути банку у повному обсязі всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування банком права вимоги дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 6 договору.

АКІБ «Укрсиббанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконало у повному обсязі надавши ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 22 214 доларів США, а позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення йому письмової вимоги щодо виконання зобов'язання за кредитним договором.

Таким чином станом на 16.06.2014 року за відповідачем ОСОБА_1 виникла заборгованість за додатковою угодою до кредитного договору №1 на загальну суму 411 402 гривні 73 копійки, з яких заборгованість за кредитом 223 693 гривні 09 копійок, сума заборгованості за відсотками 182 915 гривень 88 копійок, а за кредитним договором № 0 - 4 793 гривні 75 копійок - заборгованість за відсотками.

З огляду на вищенаведене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» (МФО 380236, ідентифікаційний код за ) заборгованість по кредитному договору від 06.05.2008 року на загальну суму 411 402 гривні 73 копійки, та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» (МФО 380236, ідентифікаційний код за ) судовий збір у сумі 3 654 гривні 00 копійок.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що посвідчується поштовим повідомленням в матеріалах справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи про що свідчать повідомлення в матеріалах справи. Надав пояснення до суду.

Суд вважає неявку відповідача у судове засідання неповажною, оскільки суд належним чином сповістив відповідача про явку до суду.

Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ст. 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

В матеріалах справи міститься кредитний договір № 0 від 06 травня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1, згідно якого з умовами якого, якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 22 214 доларів США із розрахунку 13,5 % річних строком до 08.05.2017 року.

03.03.2008 року між публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначений договором, АТ «Укрсиббанк» відступає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Укрсиббанк» як кредитору зазначених зобов'язаннях, а в наслідок передачі від АТ «Укрсиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до ст. 631 ЦК України, договір набирає сили і породжує суб'єктивні права й обов'язки з моменту його укладання.

Згідно приписів ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відсутність згоди сторін щодо будь-якої з істотних умов договору має наслідком його неукладеність.

Відповідно до п.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1046 Параграфа 1 глави 71 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Кредитний договір за своєю природою є консесуальним та оплатним.

Зі змісту статті 1054 ЦК України можна зробити висновок, що істотними умовами кредитного договору є сума кредиту, проценти за його використання та обов'язок позичальника повернути суму кредиту, що повинен бути виконаний у певний час. Тобто першочергово договір містить в собі положення щодо передачі майна.

Відповідач посилається на не надання Банком валютно касового меморіального ордеру. Тобто на відсутність в даному випадку істотних умов кредитного договору у вигляді передачі коштів між Позивачем та Банком не були додержані, сторони фактично не дійшли згоди щодо істотних умов договору, відтак, і укладення договору не відбулося.

Факт передачі коштів за кредитним договором № 00 від 06.05.2008 року від Банка до позивача не доведений, належних доказів цього до суду не надано.

На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Позивач не довів своєї позовної вимоги, що є його обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України. При цьому суд створив всі умови для змагального процесу.

Суд, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів по справі, а також врахувавши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що у позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

На підставі ст. ст. 631, 638, 1046,1048, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 64, 88, 212-215, 226 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У позові Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк апеляційної скарги.

Особа яка не була присутня у судовому засіданні при оголошені рішення може оскаржити його в 10 денний строк з дня отримання його копії.

Суддя: Н.В. Бондаренко