АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6027/14 Справа № 174/1124/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шаповал Г. І. Доповідач - Михайловська С.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Михайловської С.Ю.

Суддів - Пономарь З.М., Красвітної Т.П.

При секретарі - Жидковій Г.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 травня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в спілкуванні та участі у вихованні малолітнього сина, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в спілкуванні та участі у вихованні малолітнього сина, задоволені у повному обсязі.

Зобов'язано ОСОБА_2, усунути перешкоди в участі ОСОБА_3, у вихованні його малолітнього сина, ОСОБА_2 ОСОБА_4, шляхом забезпечення систематичних побачень між ним та сином.

Визначено систематичні побачення між ОСОБА_3 та його сином, ОСОБА_4, три рази на тиждень у вільний від його роботи час, два разу у будній день, з 17.00 год. до 19.00 год., за його вибором, та один раз у вихідний день (суботу або неділю) з 10.00 год. до 20.00 год. за його вибором, за місцями його проживання (квартира АДРЕСА_1, житловий будинок АДРЕСА_2), без присутності ОСОБА_2, за попереднім повідомленням ОСОБА_2 про це з його боку, також в період з червня по серпень кожного року дозволити йому забирати сина, ОСОБА_4, на 14 діб підряд для спільного відпочинку, без присутності ОСОБА_2, за попереднім повідомленням ОСОБА_2 про це з його боку.

Вирішено питання про судовий збір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення, посилаючись на неправильну оцінку судом доказів та обставин по справі та на неповне з'ясування судом обставин справи.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги позивача, встановив, що позивач та відповідачка є батьками дитини - ОСОБА_2 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у сторін в період їх спільного проживання як чоловіка та жінки без укладення шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина постійно проживає разом з матір'ю, відповідачкою ОСОБА_2, на користь якої стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на утримання дитини.

Відповідачка, посилаючись на ряд захворювань дитини, які дійсно мають місце, на необхідність проведення систематичного лікування дитини, на свій досвід та знання особливостей лікування та догляду за дитиною, не надає можливості позивачу ОСОБА_3 спілкуватися з його малолітнім сином - ОСОБА_4, за її відсутності, не враховуючи, що

згідно рішення Органу опіки та піклування було надано дозвіл гр. ОСОБА_3 спілкуватися зі своїм малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем свого проживання, без присутності матері.

Суд прийшов до висновку, що відповідачка, не довела в судовому засіданні наявність таких фактів та обставин, які б свідчили про те, що внаслідок спілкування батька з дитиною, для дитини наступали чи можуть наступити негативні наслідки, як стосовно стану здоров'я так і стосовно вихованості дитини, які згідно закону можуть бути підставою для обмеження побачень батька з дитиною наодинці, без присутності інших осіб, в тому числі матері дитини.

Із показань свідків, працівників дитячого закладу, який відвідує малолітній ОСОБА_4, та із показань старшої доньки відповідачки, витікає, що між позивачем, як батьком, та його сином ОСОБА_4 існують нормальні родинні зв'язки, що дитина прихильна до батька, а батько проявляє належним чином свої почуття до дитини та приймає участь в утриманні та вихованні дитини, при цьому ніяких негативних наслідків для дитини від спілкування з

батьком не настає.

Суд критично поставився до показань неповнолітньої дочки відповідачки та письмової скарги на ОСОБА_3, що були адресовані відповідачкою та її сестрою до органу опіки та піклування -ДСГП Вільногірської міської ради, оскільки ніяких об'єктивних даних, тобто доказів, на підтвердження фактів негативної поведінки ОСОБА_3 по відношенню до дітей ОСОБА_2 не наведено, окрім того, більшість фактів носить суперечливий характер, оскільки можуть бути утлумачені, зокрема, і як участь ОСОБА_3 у вихованні дітей, заохочення їх до посильної праці.

Вирішуючи спір, суд прийшов до висновку що наявність ряду захворювань у малолітнього ОСОБА_4 та необхідність його систематичного лікування не може бути перешкодою для його систематичних побачень та спілкування зі своїм батьком чи тимчасового проживання з ним, в тому числі за відсутності матері дитини, оскільки дитина відвідує дитячий заклад, де перебуває без матері, має прихильність до батька, який має такі ж права та обов'язки, як і мати, стосовно виховання дитини, догляду за дитиною, забезпечення її безпечними для життя умовами проживання, в тому числі безпечним харчуванням; при цьому відповідачка має можливість і зобов'язана повідомити батька дитини про необхідність дотримання певних умов перебування дитини у позивача, які стосуються відомих їй рекомендацій, наданих лікарями, в тому числі, і стосовно забезпечення прийому ліків, дотримання певної дієти; позивач також має право та зобов'язаний дбати про здоров'я дитини і з цією метою звертатися з дитиною до медичних закладів для з'ясування стану здоров'я дитини та вжиття необхідних заходів до її лікування; із показань сімейного лікаря витікає, що захворювання, які має малолітній ОСОБА_4, не є перешкодою для його спілкування з батьком, необхідно лише забезпечити належне лікування дитини.

З урахуванням всіх обставин суд прийшов до висновку, що саме запропонований позивачем графік його побачень з малолітнім сином, забезпечить систематичність спілкування його, як батька, з дитиною, а можливість влітку протягом 14 діб проводити позивачу спільний відпочинок з дитиною буде сприяти встановленню більш близьких відносин між батьком та дитиною та буде забезпечувати більш рівноцінну участь батька у вихованні та утриманні дитини, враховуючи, що переважну частину часу дитина проводить з матір'ю та задовольнив позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив вищезазначені обставини справи, дав цим обставинам та доказам по справі правильну правову оцінку і, відповідно до вимог ст.ст. 141, 154, 157, 159 СК України ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Довід апеляційної скарги ОСОБА_2 про неправильну оцінку судом доказів та обставин по справі, необґрунтований, оскільки зводиться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключним правом суду.

Довід зазначеній в апеляційній скарзі ОСОБА_2 про неповне з'ясування судом обставин справи, безпідставний, оскільки судом повно та всебічно вивчені всі обставини справи та на підставі чого винесено обґрунтоване рішення.

Таким чином, рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному прядку протягом двадцяти днів.

Судді :