22-ц/775/1700/2014(м)
Головуючий в 1 інстанції Аксьоненко В.І.
Суддя-доповідач Мальцева Є.Є.
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді - Мальцевої Є.Є.

суддів - Баркова В.М., Ткаченко Т.Б.

при секретарі - Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі Донецької області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 07 серпня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_7. Посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її дід ОСОБА_6, після його смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка на території Благодатненської селищної ради Волноваського району, площею 13,71 га, що належала діду на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.07.2005 року. Батько позивача - син спадкодавця - ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати позивача - ОСОБА_9. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку на території Благодатненської селищної ради Волноваського району, площею 5,72 га, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.07.2005 року. Позивач на день смерті спадкодавців була зареєстрована і проживала разом з ними. Відповідачі, які також є спадкоємцями, не претендують на спадщину.

У зв'язку із тим, що позивач не мала можливості надати нотаріусу оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки, і нотаріус відмовив їй у вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 07 серпня 2014 року задоволено позов ОСОБА_2 і визнано за позивачем право власності на земельні ділянки площею 13,71 га та 5,72 га., розташовані на території Благодатненської селищної ради Волноваського району, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на підставі Державних актів на право приватної власності на землю виданих 04.07.2005 року, серія ДН № 060248, ДН № 060056 за кадастровими номерами 030000163 та 030000225.

08 жовтня 2014 ОСОБА_5, як заінтересована особа, яка не приймала участь у справі, але вважає, що було порушено її права, подав апеляційну скаргу на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 07 серпня 2014 року. В скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду. В обґрунтування апеляції зазначає, що суд першої інстанції при вирішенні спору не встановив усі обставини справи, не врахував, що померлі ОСОБА_6 та ОСОБА_9 залишили заповіти на ім'я ОСОБА_5, відповідно до яких у разі смерті спадкодавців право власності на належні їм земельні ділянки має перейти до ОСОБА_5.

У відповідності до положень ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів розглянула справу у відсутності позивача, яка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у відсутність апелянта ОСОБА_5, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи через представників сторін, які не повідомили про причини неявки, заяв про відкладення розгляду справи не надавали.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_5 - ОСОБА_10, який просив апеляційну скаргу задовольнити, заперечення представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_11, яка просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження по даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в смт. Благодатне Волноваського району у віці 82 роки помер ОСОБА_6, після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку на території Благодатненської селищної ради, загальною площею 13,71 га.. Земельна ділянка належала спадкоємцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 04.07.2014 року, кадастровий № 030000163 (а.с.7).

Матеріалами справи належним чином підтверджується родинний зв'язок між померлим ОСОБА_6 та позивачем ОСОБА_7, яка є онукою спадкодавця ( 12.07.2014 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 та змінила прізвище на «ОСОБА_7»). (а.с. 4, 8, 9, 23).

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати позивачки ОСОБА_9 (а.с.11). Після її смерті також відкрилась спадщина на земельну ділянку, загальною площею 5,72 га на території Благодатненської селищної ради Волноваського району. Земельна ділянка належала ОСОБА_9 на підставі Державного акту на право власності на землю, виданого 04.07.2014 року, кадастровий № 030000225 (а.с.14).

На день смерті спадкодавця ОСОБА_6 з ним проживали та були зареєстровані позивач ОСОБА_2, відповідачі та їх мати, невістка спадкодавця ОСОБА_9 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати позивача - ОСОБА_9 (а.с.11). Після її смерті також відкрилась спадщина на земельну загальною площею 5,72 га на території Благодатненської селищної ради. Земельна ділянка належала ОСОБА_9 на підставі Державного акту на право власності на землю, виданого 04.07.2014 року, кадастровий № 030000225 (а.с.14).

На день смерті спадкодавця ОСОБА_9 з нею проживали її діти - сторони по справі (а.с.12).

Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса ОСОБА_13 від 18.06.2014 року відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальних дій через відсутність оригіналу право установчого документу на земельну ділянку (а.с.10,13). Неможливість оформлення правовстановчих документів в позасудового порядку підтверджується листом Відділу держземагенства у Волноваському районному управління юстиції від 05.08.2014 р. №3.-4-1267 (а.с.24, 25).

Відповідачі по справі не претендували на спадщину, визнали позов (а.с.21,22).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем в порядку ч.2. ст.1268 ЦК України фактично була прийнята спадщина, але оформити її можливості не було у зв'язку з відсутністю оригіналів державних актів, тому задовольнив вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за позивачем на земельні ділянки.

Колегією суддів для перевірки доводів апеляційної скарги були витребувані копії відповідних спадкових справ. Із спадкових справ після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вбачається, що нотаріус у зв'язку із відкриттям спадкових справ належним чином з'ясував відомості щодо наявності заповітів померлих, витребував копії заповітів ОСОБА_9 від 16.12.2003 року, ОСОБА_6 від 19.01.2004 року. У спадкових справах немає інших заяв про прийняття спадщини, крім заяв позивача.

Відповідно до ст.292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, зазначені особи можуть подати апеляційну скаргу, якщо рішенням суду безпосередньо вирішено питання про їх права або обов'язки. Тому, за загальним правилом, у цих осіб немає правових підстав для апеляційного оскарження рішень суду, які в майбутньому лише можуть вплинути на права та обов'язки осіб, які не залучались до справи.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, ОСОБА_5 посилався на те, що він є спадкоємцем померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на підставі заповітів.

Згідно з положеннями ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1270 ЦК України встановлений строк у шість місяців для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. А за положеннями ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Колегії суддів представник апелянта пояснив, що до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_5 не звертався, жодних мір щодо прийняття спадщини не приймав.

Між тим, ОСОБА_5 як особа, яка не брала участь у справі, має право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють його права або обов'язки.

Як на час ухвалення рішення, так і під час розгляду апеляційної скарги апелянт не довів, що оскаржуваним рішенням порушені його права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуваним рішенням, безпосередньо не встановлювались, не змінювались і не припинялись права або обов'язки ОСОБА_5, тому він не має права на його оскарження.

Як роз'яснено п.8 Постанови №12 Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого ст.292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої ст.297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

З урахування зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження, відкрите за зазначеною апеляційною скаргою, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 292,303,307 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 07 серпня 2014 року, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку - закрити.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Судді: