Провадження № 22-ц/773/1795/14 Категорія: 25 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.,

при секретарі Лимар Р. С.,

з участю представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача Місюри І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах», третя особа публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення коштів за договором страхування, за апеляційною скаргою відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2014 року ОСОБА_5 звернулась в суд із зазначеним позовом. Покликалась на те, що 9 квітня 2013 року між її чоловіком ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» було укладено договір страхування від нещасних випадків. За умовами даного договору страхувальник зобов'язувався своєчасно, щомісячно сплачувати на рахунок страховика грошовий платіж в розмірі 10 грн., а страховик зобов'язувався у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику. Проплата страхових платежів проводилась з карткового рахунку страхувальника в ПАТ КБ «Приватбанк».

Крім того позивач зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 настав страховий випадок її чоловік ОСОБА_1 помер. Про смерть чоловіка вона негайно повідомила страховика у телефонному режимі, а 14 листопада 2013 року звернулась до страхової компанії як спадкоємець померлого ОСОБА_1 з письмовою заявою про виплату їй страхового відшкодування у сумі 25000 грн., як це було передбачено договором страхування. Однак ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» 30 листопада 2013 року листом-відповіддю відмовила їй у виплаті страхового відшкодування із-за несплати страхувальником чергового платежу у період коли стався страховий випадок.

Вважаючи своє право на отримання страхового відшкодування, у зв'язку зі смертю застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, порушеним, позивач просила суд стягнути з відповідача в її користь 25000 грн. та відшкодувати їй судові витрати.

16 жовтня 2014 року рішенням Луцького міськрайонного суду позов задоволено, стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» в користь позивачки страхове відшкодування в сумі 25000 грн. та 250 грн. понесених судових витрат.

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач просить його скасувати як незаконне, прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_5 в позові і відшкодувати йому судові витрати.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що страховий випадок - смерть застрахованої особи її чоловіка ОСОБА_1 стався під час дії страхового договору, а отже позивач як спадкоємець страхувальника має право на отримання страхового відшкодування від страховика ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах».

Такий висновок суду є правильним.

Встановлено, що 9 квітня 2013 року між ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ОСОБА_1 був укладений договір страхування від нещасних випадків строк дії якого 12 місяців з 16.04.2013 року по 15.04.2014 року з можливістю подальшої його пролонгації (а. с. 5). Згідно з умовами даного договору страхувальник ОСОБА_1 зобов'язувався сплачувати щомісячні регулярні платежі у розмірі 10 грн. із свого карткового рахунку в ПАТ КБ «Приватбанк», а страховик ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» брав на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку, зокрема смерті застрахованої особи, провести на користь спадкоємців страхову виплату в сумі 25000 грн.

Відповідно до вимог п. 11.5 цього договору у разі несплати або неповної сплати відповідної частки страхового платежу цей договір не набуває сили (або припиняє свою дію) і ніякі виплати страхового відшкодування за ним не здійснюються. У разі сплати наступної частини страхового платежу цей договір поновлює свою дію з моменту фактичного надходження коштів на вищезазначений рахунок страховика.

Крім того встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1, в наслідок нещасного випадку, помер страхувальник ОСОБА_1, однак у виплаті страхового відшкодування спадкоємцю померлого ОСОБА_5 страховиком відмовлено із-за невизнання цієї події страховим випадком, оскільки вона настала під час припинення дії договору страхування (а. с. 7, 12 - 13).

Як убачається з виписки з карткового рахунку ПАТ КБ «Приватбанк» померлого ОСОБА_1 за період з 01.05.2013 року по 30.11.2013 року, крім жовтня 2013 року, дев'ятого числа кожного місяця здійснювались щомісячні регулярні платежі у розмірі 10 грн. на рахунок страховика ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», а 20 жовтня 2013 року мало місце поповнення ним карткового рахунку на суму 500 грн., що давало можливість проведення чергового страхового платежу за цей місяць. Останній страховий платіж із даної картки було здійснено 9 листопада 2013 року вже після смарті ОСОБА_1 (а. с. 8 - 11, 70 - 71, 75 - 78).

Згідно ст. ст. 979, 988 ч. 1 п. 3 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 3.6 умов страхування до договору страхування від нещасних випадків від 09.04.2013 року, що є його невід'ємною частиною і підписані сторонами цього договору, за умовами настання страхового випадку, спадкоємці застрахованої особи мають право на отримання страхової виплати (а. с. 6).

Отже, врахувавши вказану норму матеріального права, умови договору страхування, встановивши наведені обставини справи, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, прийшов до вірного висновку про під ставність вимог позивачки та ухвалив законне і справедливе рішення, яким стягнув з відповідача в її користь як спадкоємцю страхувальника страхову виплату у передбаченому договором страхування від нещасних випадків розмірі.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу відповідно до ст. 308 ЦПК України слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» відхилити, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - суддя

Судді