САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/6745/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2014 року Самарський районній суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Дніпропетровської міської ради та Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради, третя особа: Орган опіки та піклування Самарської районної у місті Дніпропетровську ради про визнання права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпропетровської міської ради та КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради, третя особа: Орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради про визнання права користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 25.01.1997 року вона уклала шлюб із ОСОБА_5, від шлюбу мають трьох доньок ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3. Вони разом із сім'єю проживали за адресою батька дітей по АДРЕСА_2. В подальшому подружнє життя із ОСОБА_5 не склалося. В серпні 2013 року позивач разом із дітьми переїхала до своєї матері за адресою АДРЕСА_1, де і проживають по теперішній час. ІНФОРМАЦІЯ_4 мати позивача померла. Після її смерті вони із дітьми залишилися проживати у квартирі та водночас сплачують комунальні платежі. На даний час у квартирі зареєстрованих осіб немає. Позивач із доньками фактично мешкають у квартирі, але зареєстровані за адресою колишнього чоловіка. Іншого житла вони не мають. 21.08.2014 року позивач звернулася до КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської Ради з проханням зареєструвати фактичне місце проживання та отримала відповідь, відповідно до якої їй було роз'яснено, що вона своєчасно не скористалась своїм правом на реєстрацію і тому на сьогоднішній день безпідставно займає житлове приміщення. Позивач просила ухвалити рішення, яким визнати за нею та її доньками право користування квартирою АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що позивач разом з дітьми зареєстровані за адресою колишнього чоловіка за адресою АДРЕСА_2, вони не встигли зареєструватися за фактичним місцем мешкання, оскільки ніхто не думав, що так швидко не стане головного квартиронаймача.

Представник КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Самарської районної в м. Дніпропетровську ради в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в який просили прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач 25.01.1997 року уклала шлюб із ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 7).

Від шлюбу мають трьох доньок ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5, 8, 9).

Позивач з доньками проживала та була зареєстрована за адресою колишнього чоловіка по вул. Столярова, 17 у м. Дніпропетровську (а.с. 4).

Подружнє життя не склалося та в серпні 2013 року позивач разом з дітьми переїхала проживати за адресою своєї матері АДРЕСА_1, що підтверджується копією акта від 07.09.2014 року (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 - мати позивача, яка є головним квартиронаймачем, померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

Позивач сплачує всі комунальні послуги, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 44-45, 60-61).

Згідно листа КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані особи відсутні. Згода на реєстрацію відсутня. Позивач своєчасно не скористалась своїм правом, тому не має права проживання у спірній квартирі і безпідставно її займає (а.с. 12).

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.

Згідно ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Статтею 65 ЖК України встановлено, що наймач може в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є сусідкою позивачки та підтримує з нею дружні стосунки. Їй відомо, що позивач більше року разом зі своїми дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1. Позивач переїхала до вказаної квартири ще за життя своєї матері, щоб доглядати за нею, а після її смерті залишилася проживати у її квартирі. Вона неодноразово заходила до квартири, коли ще була жива ОСОБА_6, і та не висловлювала свого занедоволення щодо проживання позивачки з дітьми у квартирі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що знайома з позивачкою, а також знала покійну ОСОБА_6, яка свого часу їй розповідала, що позивачка не живе з чоловіком. У літку 2013 року після того, як мати позивачки захворіла, остання з доньками переїхала до неї та доглядала за нею до моменту її смерті.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.15 постанови №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач разом з дітьми, як члени сім'ї квартиронаймача ОСОБА_6, за її згодою, вселилися до квартири АДРЕСА_1, проживали там разом протягом тривалого часу, вели спільне господарство, у зв'язку з чим у відповідності до ст. 65 ЖК України набули права користування жилим приміщенням у вказаній квартирі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 63-65 ЖК України, ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та неповнолітніми ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.П.Румянцев