Провадження №2/200/4752/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

12 грудня 2014 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вищезазначеним позовом та просив суд визнати виконавчий напис нотаріуса, який був виданий 21.08.2010 р. за № 1496 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18.01.2007 р. було укладено Кредитний договір № К-Д 014/02-40/565 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», на сьогодні Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1.

На забезпечення виконання даного договору 18.01.2007 р. було укладено договір іпотеки за реєстровим №266, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5

21.08.2010 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було видано з численними порушеннями виконавчий напис нотаріуса за № 1496, тому позивач просив визнати його таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 18.01.2007 р. було укладено Кредитний договір № К-Д 014/02-40/565 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», на сьогодні Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1.

На забезпечення виконання даного договору 18.01.2007 р. було укладено договір іпотеки за реєстровим №266, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Відповідний предмет іпотеки належить Позивачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.08.2006 р., виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради на підставі рішення № 3256 від 28.08.2006 р. Право власності зареєстровано КП ДМБТІ в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № .08.2006 р.

Термін повернення боржником кредитних коштів визначений сторонами в п. 2 Кредитного договору до 17.01.2017 р.

На початку 2010 р. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми за кредитним договором.

Не зважаючи на спірність данного питання, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про вчинення виконавчого напису, який був виданий 21.08.2010 р. за № 1496.

Згідно виконавчого напису приватний нотаріус ОСОБА_3 запропонувала звернути стягнення на таке нерухоме майно: магазин непродовольчих товарів - нежитлове приміщення № 5 поз. 1-4, загальною площею 192,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ч.1 ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За положеннями ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

13.11.2014 р. позивачем було отримано висновок за результатами проведення експертно-економічного дослідження №0999, виконаний Київською незалежною судово-експертною установою, відповідно до якого було встановлено, що Банком з боржника стягувалися відсотки за кредитом у розмірі 15,06%, в той час коли у договорі процентна ставка була зафіксована у розмірі 12,99% і тим самим було суттєво порушено права боржника. Абсолютне значення подорожчання кредиту фактично складає 1014768,44 дол. США та є більшим від абсолютного значення подорожчання кредиту зазначеного в умовах договору в розмірі 1012409,36 дол. США. Внаслідок нормативного недотримання документального оформлення кредитного договору №К-Д 014/02-40/565 від 18.01.2007 р. нормативних вимог (Постанова НБУ №168 від 10.05.2007 р.) кредитний договір та додатки до нього не містять розрахунку щодо реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту.

Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.3.1. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012р. за №282/20595 (далі по тексту - Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Пункт 3.2. Глави 16 Порядку передбачає, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172.

Відповідно до п.1 Переліку документів, затв. Постановою КМУ №1172 від 29.07.1999р., за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Слід зазначити, що пункт 2.3 глави 16 Порядку містить норму, яка дозволяє нотаріусу вчиняти виконавчий напис на іпотечному договорі лише після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Тобто, нотаріус перед тим, як вчиняти виконавчий напис зобов'язаний обов'язково перевірити, чи була надіслана банком вимога до позичальника про сплату боргу за кредитом, чи не вбачається з поданих банком документів спірності заборгованості, а у разі якщо така спірність наявна - відмовити у вчиненні виконавчого напису.

У випадках валютних кредитів про невірність визначення суми до стягнення за виконавчим написом свідчить включення до її складу суми пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка нарахована на грошове зобов'язання, виражене в іноземній валюті - доларах США, що суперечить вимогам ст.ст. 549, 551 ЦК, оскільки неустойка (різновидом якої є штраф і пені) не є грошовим зобов'язанням, а є санкцією за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, а тому на нарахування і стягнення неустойки не поширюється положення статей 524, 533 ЦК, яким сторонам договору надано право визначення валюти грошового зобов'язання в іноземній валюті.

Всі ці порушення в сукупності або окремо є підставою звернення до суду для захисту своїх прав.

На підставі цього, виконавчий напис нотаріуса, який був виданий 21.08.2010 р. за № 1496 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, є неправомірним та незаконним, оскільки нотаріуси мають право видавати виконавчі написи тільки за наявності безспірності заборгованості та на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, що приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3 не було дотримано.

Отже, суд доходить висновку про те, що виконавчий напис нотаріуса, з огляду на диспозитивність процесу та рівність сторін у правах, а також покладений на сторін тягар доведення, вчинений без відповідних правових підстав, за відсутності документів, які посвідчують безспірність вимоги та в порушення процедури вчинення виконавчого напису в частині повідомлення боржника про порушення зобов'язання, через що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а судові витрати покладаються на відповідача, на підставі ст.88 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати виконавчий напис нотаріуса, який був виданий 21.08.2010 р. за № 1496 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 243,60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його постановив за письмовою заяаою відповідача, котра може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Суддя Т.В. Шевцова