Провадження 2/0202/131/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 грудня 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючої судді Слюсар Л.П.

при секретарі Голобородько О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа фізична особа-підприємець ОСОБА_6 про стягнення суми авансу, зустрічною позовною заявою ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи фізична особа-підприємець ОСОБА_6, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Дніпропетровськ про стягнення збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі у грудні 2012 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа фізична особа-підприємець ОСОБА_6 про стягнення суми авансу. В ході розгляду справи позовні вимоги були уточнені. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 29.02.2012р. між ними та відповідачем ОСОБА_3 було укладено Попередній договір про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2. Власниками квартири є неповнолітні ОСОБА_4 та малолітня ОСОБА_7, яким на праві власності належить по ? частині. Їх законними представниками є їх батьки ОСОБА_3 і ОСОБА_5 На виконання умов попереднього договору позивач передав, а відповідач отримав 16000 грн. авансу за належні в майбутньому з позивачів платежі за квартиру. Строк укладання основного договору купівлі-продажу квартири 25.05.2012 року. При цьому до обов'язків відповідача ОСОБА_3, як продавця, відноситься збір повного пакету документів, необхідних для укладання основного договору купівлі-продажу квартири. Відповідачем ОСОБА_3, крім інших документів, для укладання договору купівлі-продажу квартири було надано Рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради №760 від 16.12.2011 року, яке є дозволом Органу опіки та піклування на вчинення ОСОБА_3 правочину купівлі-продажу нерухомого майна, що належить малолітній та неповнолітній особам. Але вказане рішення №760 не відповідає нормам чинного законодавства, передбачає надання дозволу на продаж квартири ОСОБА_3 ( мати неповнолітнього), замість надання дозволу відповідачу 2 - ОСОБА_4 самому неповнолітньому. Також вищевказане рішення не містить необхідного дозволу з боку органу опіки та піклування батькам неповнолітнього надати згоду неповнолітньому на вчинення договору купівлі-продажу квартири. Ще з Рішення випливає, що стороною договору купівлі-продажу квартири повинен бути відповідач 1 - ОСОБА_3 (мати неповнолітнього) замість відповідача 2 - ОСОБА_4 ( сам неповнолітній).

Крім того в резолютивній частині рішення передбачено замість проданої квартири неповнолітній і малолітній особам повинна бути подарована квартира за адресою: АДРЕСА_1, що також викладено з порушенням чинного законодавства України. Оскільки вищевказані недоліки перешкоджали укладанню основного договору купівлі-продажу квартири, то відповідачі були повідомлені про це позивачами та було висловлено прохання звернутися до виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради з заявою про виправлення Рішення №760 і приведення його до відповідності нормам чинного законодавства. Відповідачі відмовилися від вчинення дій, які були необхідні для приведення Рішення №760 у відповідності нормам чинного законодавства. Після цього - 18.05.2012 року позивач звернувся до юридичної корпорації «Верітас» з метою аналізу Рішення №760 на відповідність нормам чинного законодавства і можливих наслідків для позивача при укладанні основного договору купівлі-продажу квартири. 24.05.2012 року від Корпорації «Верітас» був отриманий висновок №137/2 в якому обґрунтовується невідповідність нормам чинного законодавства Рішення №760 і про можливість визнання недійсним основного договору купівлі-продажу квартири, який буде вчинено за таким рішення, як за ініціативою відповідачів, так і за ініціативою прокурора - внаслідок порушення прав дітей. Просили суд: стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму авансу за Попереднім договором від 29.02.2012 року у розмірі 16000 грн.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 22.02.2013 року подали зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи фізична особа-підприємець ОСОБА_6, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Дніпропетровськ про стягнення збитків та моральної шкоди, яка в ході розгляду була уточнена. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі за зустрічним позовом посилалися на те, що до підписання попереднього Договору ОСОБА_1, зі своїм юристом ОСОБА_10, ознайомився з усіма правовстановлюючими документами на квартиру та рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної ради у м. Дніпропетровськ №760 від 16.12.2011 року, та погодився на підписання Попереднього Договору при посередництві агенції нерухомості, в особі підприємця ОСОБА_6 без нотаріального посвідчення попереднього договору про купівлю-продаж нерухомого майна в майбутньому. На виконання обов'язків за попереднім Договором, вони підготували усі необхідні документи та довідки, які були необхідні для підписання основного Договору купівлі-продажу у нотаріуса. В кінці квітня 2012 року, ОСОБА_1 звернувся із усним проханням внести деякі зміни в Рішення Виконавчого комітету Ленінської районної ради у м. Дніпропетровську, для чого ОСОБА_1 подав проект рішення зі змінами. Вони не заперечували, та звернулися 28.04.2012 до органів опіки та піклування з заявою. Однак вони отримали відповідь про те, що повторні звернення одним і тим же органом, від одного і того же громадянина, з одного і того же питання, якщо перше вирішено по суті не розглядаються. Про таку відповідь було повідомлено ОСОБА_1

Таким чином, виконуючи обов'язки за попереднім Договором, вони підготувавшись належним чином до підписання основного договору купівлі-продажу, проінформували ОСОБА_1 про свою готовність до підписання Договору купівлі-продажу. У встановлений попереднім Договором строк, а саме 25.05.2012 року вони з'явилися для підписання основного Договору купівлі-продажу до приватного нотаріуса ОСОБА_8, за адресою: АДРЕСА_3, також до нотаріуса з'явилися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі своїм юристом, та стали заперечувати нотаріусу, та вказували те, що їм не подобається зміст рішення, яке ухвалив Виконавчий комітет Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради. Вони вважали, що в Рішенні повинні бути вказані нотаріальні дії, які повинен вчинити нотаріус для реєстрації правочину, на що нотаріус їм заперечував та вказав на те, що продавець має всі необхідні документи, оформлені належним чином і не має заперечень проти нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_2, та нотаріального посвідчення Договору дарування на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Покупці самі відмовилися від оформлення договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2. Своїми діями спричинили їм збитки та моральну шкоду. Просили суд: визнати дійсним Попередній Договір купівлі-продажу квартири від 29.02.2012 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1; стягнути збитки у розмірі 29876,00 гривень солідарно: з ОСОБА_1 - 14938,00 гривень та з ОСОБА_2 -14938,00 гривень, солідарно на користь ОСОБА_3 - 14938,00 гривень та ОСОБА_5 - 14938,00 гривень; стягнути моральну шкоду в розмірі 10000,00 гривень солідарно: з ОСОБА_1 - 5000,00 гривень та з ОСОБА_2 - 5000,00 гривень, солідарно на користь ОСОБА_3 - 5000,00 гривень та ОСОБА_5 - 5000 гривень та стягнути солідарно судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовну заяву та просив суд позов задовольнити. В задоволені зустрічної позовної заяви просив суд відмовити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 в судове засідання з'явилися позовні вимоги за основним позовом не визнали, просили суд задовольнити зустрічну позовну заяву з наведених ними правових підстав.

Треті особи в судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши представника позивачів, відповідачів, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги за основним позовом та зустрічним позовом не підлягають задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 лютого 2012 року ОСОБА_3, що діяла за рішенням Виконавчого комітету Ленінського району у м. Дніпропетровськ від імені неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) уклали письмовий попередній договір. Відповідно до п.1.1 Сторони зобов'язуються в майбутньому, в обумовлений п. 6.1 цього Договору строк, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна на умовах і в порядку, визначених цим Договором. Згідно до п. 1.2 нерухомим майном є квартира за номером АДРЕСА_2. Квартира належить Продавцю на підставі: Свідоцтва про право власності на житло від 26.12.2006 року №6/1266-06.

Згідно до п. 2.1 Договору продавець згоден продати, а покупець згоден купити зазначену квартиру за ціною, що є еквівалентом 29000,00 дол. США.

Згідно з п. 3.1.5 Договору на момент укладання Основного Договору покупець зобов'язаний мати в наявності: Правовстановлюючий документ; Довідку характеристику з КП «Дніпропетровське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно» (витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно), Експертну оцінку ринкової вартості Квартири, Довідку - Форми №3 про склад мешканців, строк дії якої не повинен перевищувати одного тижня.

Відповідно до п. 5.1 Договору, до підписання цього Договору, в рахунок належних за основним Договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу квартири та своєї платіжної спроможності, Покупець передав, а продавець отримав суму авансу в розмірі 16000 гривень 00 коп. В момент розрахунків за Основним договором, зазначена сума буде зарахована у належний з Покупця платіж за Основним договором, як еквівалент 2000 доларів США.

Згідно до п. 5.2 Договору, у випадку невиконання умов цього Договору Покупцем, сума, вказана в пункті 5.1 цього Договору Покупцю не повертається і залишається в розпорядженні продавця.

За домовленістю Сторін укладання та нотаріальне посвідчення Основного Договору здійснюватиметься до 25 травня 2012 року ( а.с.41).

Згідно до Свідоцтва про право власності на житло від 26 грудня 2006 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, згідно до розпорядження від 26 грудня 2006 року №2/1266-06 квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4, ОСОБА_7 ( а.с.42), що підтверджується і Витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.05.2012 року Номер витягу 34001392.

Відповідно до п. 1 Рішення Виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради від 16.12.2011 року за №760 про продаж квартири АДРЕСА_2 дозволено ОСОБА_3, яка діє за себе та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітньої ОСОБА_7, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, продаж квартири АДРЕСА_2, яка належить неповнолітньому ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3, та малолітній ОСОБА_7, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно до п. 2 дозволено ОСОБА_3 подарувати квартиру АДРЕСА_1, а саме: ? частину вищевказаної квартири на ім'я неповнолітнього ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3, та ? частину вищевказаної квартири на ім'я ОСОБА_7, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2. Пунктом 3 Дозволено ОСОБА_5 прийняти в дар квартиру АДРЕСА_1 від імені неповнолітнього ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньої ОСОБА_7, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, про що повідомити Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті ради (а.с.43).

Як вказали в судовому засіданні представник позивачів за основним позовом та відповідачі за зустрічним позовом, договір купівлі-продажу до 25.05.2012 року укладено не було, оскільки покупці відмовилися від укладання договору, так як вважали, що Рішення Виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради від 16.12.2011 року за №760 про продаж квартири АДРЕСА_2 суперечило нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 61ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд не може прийняти як належний доказ висновок №137/2 Корпорації «Верітас» від 24.05.2012 року, яким обґрунтовується позивачами невідповідність нормам чинного законодавства Рішення №760 і вказано на можливість визнання недійсним основного договору купівлі-продажу квартири, який буде вчинено за таким рішення, як за ініціативою відповідачів, так і за ініціативою прокурора - внаслідок порушення прав дітей, оскільки він спростовується іншими доказами по справі.

Так, Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2013 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, треті особи ОСОБА_3 та малолітня особа ОСОБА_9, про визнання рішення протиправним та його скасування, в задоволені адміністративного позову відмовлено. В ході розгляду справи встановлено, що на виконання норм чинного законодавства України, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які діяли в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 і малолітньої ОСОБА_4, рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради №760 від 16 грудня 2011 року, в межах його повноважень та відповідно до норм чинного законодавства України було надано дозвіл на продаж квартири АДРЕСА_2, яка належить неповнолітньому ОСОБА_4 та малолітній ОСОБА_4 Рішення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради №760 від 16 грудня 2011 року було ухвалено зі згоди комісії з прав захисту прав дитини виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради з урахуванням інтересів неповнолітнього ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_4, покращення житлових умов дітей та в межах його повноважень, які на нього покладаються законодавством України.

Ухвалою Дніпропетровського Апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2014 року, постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2013 року залишено без змін. Постанова набрала законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до ст.571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора.

Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку його вартості.

Сторона, винна у порушені зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором.

В судовому засіданні безспірно встановлено, що відповідачі, як продавці, виконуючи обов'язки за попереднім Договором, підготувавшись належним чином до підписання основного договору купівлі-продажу, проінформували ОСОБА_1 про свою готовність до підписання Договору купівлі-продажу. У встановлений Попереднім Договором строк, а саме 25.05.2012 року вони з'явилися для підписання основного Договору купівлі-продажу до приватного нотаріуса ОСОБА_8, за адресою: АДРЕСА_3, також до нотаріуса з'явилися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі своїм юристом, та відмовилися від укладання договору купівлі-продажу. Виходячи із вищевикладеного, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо стягнення з відповідачів суми авансу за Попереднім договором в розмірі 16000 грн. та вимушений в задоволені позовних вимог за основним позовом відмовити.

Щодо заявлених позовних вимог позивачів за зустрічним позовом в частині визнання дійсним Попереднього договору купівлі-продажу квартири від 29.02.2012 року, на підставі ст.220 ЦК України, то позовні вимоги в цій частині задоволені не підлягають оскільки не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язується протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 635 ЦК України зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозиції про його укладання.

Щодо заявлених позовних вимог позивачів за зустрічним позовом в частині стягнення солідарно збитків у розмірі 29876,00 гривень

Згідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч. 4 п. 1 ст. 611 у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Отже, конкретні правові наслідки порушення того чи іншого зобов'язання визначаються ЦК, іншими актами цивільного законодавства або договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині позивачі за зустрічним позовом вказували на те, що оскільки вони належним чином виконали свої обов'язки за Попереднім договором у повному обсязі, та у зв'язку з відмовою ОСОБА_1 від підписання основного Договору купівлі-продажу, вони зазнали збитків, так як не мали достатнього часу для пошуків нового покупця щоб продати квартиру у строк дії витягів з реєстру на право власності на продаж та дарування, так як після підписання попереднього Договору вони припинили рекламні акції та заявили всім агенціям що квартира вже продана.

Їх збитки ґрунтуються на матеріальних витратах на підготовку документів для продажу та дарування нерухомого майна (вартість сплачених послуг МБТІ м. Дніпропетровськ - 2079,00 гривень) та на упущеній вигоді від продажу нерухомого майна, так як на 21 травня 2012 року квартира, за адресою: АДРЕСА_2, мала вже меншу ринкову вартість, і надалі ринкова вартість цієї квартири знижується через відсутність доступного іпотечного кредитування в розмірі 27797,00 гривень. Це є різниця між ринковою ціною квартири, так в попередньому договорі на 29.02.2012 року ринкова ціна встановлена в еквіваленті 29000,00 дол. США при курсі 8,00 грн. за долар, що в еквіваленті становить 232000,00 грн., а вже на 21.05.2012 року ринкова ціна згідно до висновку про ринкову вартість нерухомого майна №к/05221 від 21.05.2012 року становить 204203,00 грн.

Однак беручи до уваги той факт, що договір купівлі-продажу квартири повинен був відбутися до 25 травня 2012 року та ринкова вартість квартири відповідно до висновку була встановлена для укладання договору купівлі-продажу квартири між сторонами, та те, що витрати на підготовку документів для продажі квартири згідно до Попереднього договору між сторонами не обумовлені, тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог в цій частині позову.

Позивачі за зустрічним позовом просили суд стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду в розмірі 10000,00 гривень, вказуючи на те, що спричинена відповідачами моральна шкода, виразилася в погіршенні здоров'я через перенесений стрес та нервовий зрив, та розуміння того, що всі затрачені зусилля та кошти на поспішний вивіз майна з квартири, підготування документів до підписання договору купівлі-продажу були марні, та те, що частину грошей від продажу було заплановано витратити на платне навчання дітей.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Оскільки позивачами не надано жодного належного доказу, щодо спричинення відповідачами їм моральної шкоди, тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог в цій частині та вимушений в цій частині позову відмовити.

Оскільки позивачам відмовлено в задоволені позовів, як за основним так і за зустрічним, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати не розподіляються.

Керуючись: ст. ст. 220,570,571 ЦК України, ст. ст. 3,7,11,15, 57, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа фізична особа-підприємець ОСОБА_6 про стягнення суми авансу - відмовити.

В задоволені позовних вимог за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи фізична особа-підприємець ОСОБА_6, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Дніпропетровськ про стягнення збитків та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар