№ 207/3615/14-ц
№ 2/207/1527/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Погребняк Т.Ю. при секретарі Скала А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства " Дніпродзержинський спецкомбінат" про стягнення заборгованості з заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

05 серпня 2014 року позивач звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до Комунального підприємства " Дніпродзержинський спецкомбінат" про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати в сумі 3337 грн. 14 коп., компенсації за невчасно виплачену зарплату (середнього заробітку за час затримки розрахунку) в сумі 8203 грн. 28 коп. і моральної шкоди 3000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що працював на підприємстві з 14 вересня 2012 року до 29.11.2013 року, звільнений 30.04.2014 року за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КзпП України за наказом від 29.04.2014 року № 126-к/тр, про що свідчить запис № 18 у його трудовій книжці. Підприємство при звільненні не в повному обсязі провело розрахунок з ним, не виплативши по цей час нараховану суму заробітної плати, заборгованість станом на 31.07.2014 року становить згідно довідки бухгалтерії підприємства 3337 грн. 14 коп.

В судовому засіданні позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, копія якої отримана представником відповідача; збільшив розмір заявлених вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 10220 грн. 14 коп., пояснив, що до теперішнього часу заборгованість ним не отримана, просить стягнути з відповідача заборгованість з заробітної плати, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 05 травня 2014 року по 21 серпня 2014 року, включно, так як зараз не працює; вважає, що відповідач порушив вимоги ст. 116 КзпП України і повинен нести відповідальність згідно ст. 117 КЗпП України; також зазначив, що йому завдано моральної шкоди діями відповідача, оскільки у вказаний період тяжко хворів його брат, родина потребувала коштів, а відповідач своєчасно не виплачував зарплату, моральну шкоду просить стягнути у розмірі 3000 грн., просить стягнуті кошти перерахувати на його розрахунковий рахунок у Приватбанку.

Представник відповідача Горлачова С.В. заявлений позов визнала частково, не заперечувала проти стягнення суми заробітної плати, нарахованої позивачу, щодо стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку зазначила, що на підприємстві складне фінансове становище, змінено керівництво, виплата заборгованості позивачу здійснювалась в межах можливостей. Просить відмовити позивачу у задоволенні його вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, так як вважає, що вина підприємства у невиплаті зарплати позивачу відсутня, а факт завдання моральної шкоди не доведений відповідними доказами.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач наказом від 29.04.2014 року № 126-к/тр звільнений 30.04.2014 року за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КзпП України (л.с. 7). Розмір заборгованості з заробітної плати станом на день розгляду справи в суді становить 3337 грн. 14 коп., середньоденна заробітна плата позивача становить 134 грн. 48 коп., що підтверджено довідками підприємства (л.с.8, 9),. Середній заробіток за час затримки розрахунку за період з травня 2014 року по 21 серпня 2014 року включно становить 10220 грн. 48 коп. В частині стягнення суми заборгованості з заробітної плати представником відповідача визнано обставини позову, розрахунок середнього заробітку за час затримки виплати не оспорюється представником відповідача у суді.

Згідно ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог і заперечень. У відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України обставини, що визнаються сторонами, доказуванню не підлягають.

Відповідно до ст. 94 КзпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів.

Відповідно до ст. ст. 115, 116 Кодексу Законів про працю України передбачено строки виплати заробітної плати та строки розрахунку при звільненні; у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація згідно ч. 1 ст. 117 Кодексу Законів про працю України повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому відповідальність власника або уповноваженого ним органа настає у разі винної поведінки.

Представником відповідача не надано суду жодних доказів на підтвердження доводів щодо незадовільного фінансового становища підприємства і неможливості здійснення повного розрахунку з позивачем, на день розгляду справи судом заборгованість з заробітної плати не виплачено, таким чином має місце винна поведінка відповідача як і підстави для настання відповідальності за ст. 117 КзпП України.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з того, що діями відповідача дійсно порушені трудові права позивача, а також право власності позивача на кошти, які йому належать у якості оплати праці, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, та враховує тривалість періоду, протягом якого не виплачувались кошти, тому вважає необхідним задовольнити позов щодо стягнення моральної шкоди частково та стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Виходячи з викладеного суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості з заробітної плати у розмірі 3337 грн. 14 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 10220 грн. 48 коп., у відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд з урахуванням вимог ст.88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з Комунального підприємства " Дніпродзержинський спецкомбінат" судовий збір на користь держави 243 грн. 60 коп.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, ст. 23 ЦК України, ст. ст. 115 - 117 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства " Дніпродзержинський спецкомбінат" про стягнення заборгованості з заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та моральної шкоди.

Стягнути з Комунального підприємства "Дніпродзержинський спецкомбінат" на користь ОСОБА_1 заборгованість з заробітної плати в сумі 3337 (три тисячі триста тридцять сім) грн. 14 коп., середній заробіток за період затримки розрахунку в сумі 10220 ( десять тисяч двісті двадцять) грн. 48 коп., у відшкодування моральної шкоди 1000 (тисяча) грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з Комунального підприємства "Дніпродзержинський спецкомбінат" на користь держави судовий збір 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська в апеляційний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів після його проголошення.

Суддя Погребняк Т.Ю.