Справа № 274/4950/14-ц
Провадження № 2/0274/1742/14
РІШЕННЯ

Іменем України

10.12.2014 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого -судді Хуторної І.Ю.,

з участю секретаря Соломянюк Л.О.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої осо без самостійних вимог ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_1 до Бердичівської міської рад, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання права частку нерухомого майна за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просять визнати за ОСОБА_7 право власності на 5/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Бердичеві, належної померлій ОСОБА_9 за набувальною давністю. Загальна площа будинку 216,6 кв. м., житлова площа - 151,6 кв. м.; визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 належної ОСОБА_9 за набувальною давністю. Загальна площа будинку 216,6 кв. м., житлова площа - 151,6 кв. м. (а.с. 99).

Свої вимоги позивачі мотивують тим, що жилий будинок АДРЕСА_1 в м. Бердичеві Житомирської області зареєстрований на праві особистої власності за громадянами: ОСОБА_5 - 26/100 ідеальних частин; ОСОБА_6 - 14/100 ідеальних частин; ОСОБА_4 - 18/100 ідеальних частин, ОСОБА_9 - 7/100 ідеальних частин; ОСОБА_1 - 35/100 ідеальних частин. ОСОБА_9, якій належало на праві особистої власності 7/100 ідеальних частин вищевказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності від 27.01.1989 року, яке видавалось на дошлюбне прізвище "ОСОБА_9", померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Квартира (частина будинку), яка належала померлій розташована між квартирами (частинами будинку) які належать їм. Будинок був побудований до 1917 року і потребував постійного догляду і ремонту. Спадкоємці ОСОБА_9 не зверталися з заявами про прийняття спадщини, до будинку не з'являлися, не доглядали за ним. Бердичівською міською радою заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку ст.1277 ЦК України не подавалося. Через декілька років із-за занедбаного стану квартири і відсутності опалення в ній відвалилася одна з її зовнішніх стін, що призвело до руйнування інших, тобто їх квартир. Вони змушені були її відремонтувати спільними зусиллями за власний рахунок. В результаті ремонту більша частина вищевказаної квартири відійшла ОСОБА_5, а менша ОСОБА_1

Оскільки з 2001 року вони добросовісно, відкрито, безперервно володіють та користуються чужим майном, а саме 7/100 ідеальними частинами житлового будинку, які належали ОСОБА_9, просять визнати за ними право власності на вказану частку будинку за набувальною давністю.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_5 позов підтримала, пояснила, що після смерті ОСОБА_9 у частці будинку ніхто не проживав. Взимку 2001 року частина будинку ОСОБА_9 завалилася і вони змушені були ремонтувати власними коштами. З приводу повалення будинку вони зверталися до ЖЕКу, але там отримали відмову через те, що ця частка будинку має власника. Спочатку вони закрили діру в стіні, а влітку 2001 року вони розпочали ремонт стіни. Дозволів від міської ради вони не отримували. Після смерті ОСОБА_9 у її частці будинку ще один рік проживав її співмешканець на імя ОСОБА_11.

Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала та пояснила, що у ОСОБА_9 не було родичів. Вони з 2001 року чекали, що хтось буде приймати у власність ту частку будинку. До міської ради у 2007 році звертався співвласник будинку ОСОБА_4 та повідомляв про те, що частка будинку не має власника. Поряд з тим, з того часу Бердичівська міська рада ніяких дій не вчиняла. Ніхто інший на 7/100 частки будинку з 2001 року не претендував. Позивачі ним відкрито і безперервно володіють більше 10 років. Вони вживали всіх заходів для ремонту спірної частки будинку, належної ОСОБА_9 з тим, щоб не руйнувалися їхні квартири. Вони переобладнали квартиру ОСОБА_9 за рахунок чого збільшилися площі їх житла. З дня смерті ОСОБА_9 ніхто не вживав заходів для попередження руйнування будинку, тому вони були змушені ремонтувати спочатку дах і зовнішні стіни того будинку, його дах, а в подальшому проводили внутрішні роботи.

Позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та пояснила, що її квартира у будинку межує з квартирою ОСОБА_9 Через занедбаний стан і руйнування квартири ОСОБА_9 у спільній стіні з її квартирою утворилася велика щіль, яку вони навесні 2001 року власними силами почали ремонт у тій частині будинку. Перестінок між її квартирою і квартирою ОСОБА_9 був тонкий, через руйнування у ньому утворилася щіль. То не несуча стіна. Вони вирішили з власниками сусідньої квартири ОСОБА_5 остаточно відремонтувати квартиру перенісши на кілька метрів межуючий з її квартирою перестінок, за рахунок чого збільшилася площа однієї з її кімнат.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав, пояснив, що позивачам не доведено їх добросовісного, відкритого та безперервного володіння квартирою ОСОБА_9. Фактично мало місце самовільне зайняття житла. Крім того вони без дозволу провели переобладнання квартири. Відсутні докази, що вони добросовісно володіли квартирою. Підтвердив, що Бердичівська міська рада не зверталася з заявою про визнання спадщини відумерлою.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 вважає, що позов слід задовольнити. Спірною часткою будинку володіють тривалий час позивачі. Вони проводять там ремонти. Інші особи на ту частку не претендують. Він ще в 2007 році звертався до Бердичівської міської ради з заявою про вирішення питання щодо передачі у власність присадибної земельної ділянки та повідомляв, що 7/100 часток будинку не має власника. Потім звертався у квітні 2014 року. Знову отримав відмову, так як з такою заявою мають звернутися всі співвласники будинку. До цього часу міська рада ніяких дій не вчиняла. Він повідомляв, що власник 7/100 частки будинку померла.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що жилий будинок АДРЕСА_1 в м. Бердичеві Житомирської області зареєстрований на праві власності за громадянами: ОСОБА_5 - 26/100 ідеальних частин ; ОСОБА_6 - 14/100 ідеальних частин; ОСОБА_4 - 18/100 ідеальних частин, ОСОБА_9 - 7/100 ідеальних частин; ОСОБА_1 - 35/100 ідеальних частин ( а.с. 13).

Власниця 7/100 частки людинку АДРЕСА_1 в м. Бердичеві, ОСОБА_9, дошлюбне прізвище якої було ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року ( а.с. 51,88 ).

Спадкоємці після ОСОБА_9 з заявами про прийняття спадщини не зверталися ( а.с. 52-53)

З фотокарток будинку та технічного паспорту вбачається, що у спірній частці будинку проведено ремонт, в результаті чого частина будинку, відійшла ОСОБА_1., за рахунок чого площа її кімнати № 4.5 збільшилася на 6.2 кв.м.; інша частка - ОСОБА_5, за рахунок чого їй відійшла кімната 2-6 площею 15,8 кв.м. ( а.с.8-9, 36).

Відповідно до статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майномі продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майномпротягом десяти років набуває право власностіна це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні паперинабувається за рішенням суду.

Факт добросовісного, відкритого та безперервного володіння спірною часткою будинку позивачами починаючи з 2001 року, крім вищевказаний письмових доказів, підтверджується показами свідків.

Так, свідок ОСОБА_13 пояснила, що проживає по сусідству від будинку АДРЕСА_1 в м. Бердичеві. Взимку 2001 року частці будинку, яка належала ОСОБА_9 впав дах. Вікон там взагалі не було. Так стояло кілька років і ніхто не звертався. Потім ОСОБА_14 і ОСОБА_1 почали там проводити ремонт. З того часу користуються тією часткою будинку ОСОБА_14 з дружиною та ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що проживає по сусідству від будинку АДРЕСА_1. У одній з часток будинку проживала ОСОБА_9 зі співмешканцем. Через кілька років після смерті ОСОБА_9, яка померла у 1997 році її частка будинку завалилася. Після її смерті там ще проживав співмешканець покійної. Який також помер через один рік. Ще за його життя та частка будинку почала руйнуватися. Там була пожежа. Ту частку будинку ремонтували і доглядали ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що йому відомо як більш як 10 років тому завалилася наружна стіна у частці будинку ОСОБА_9 Відремонтували стіну ОСОБА_1 та ОСОБА_5, власники межуючи квартир.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що він товаришує з чоловіком позивачки. Пам'ятає як у 2001 році взимку його попросив ОСОБА_5 допомогти відремонтувати будинок, замурувати діру у зовнішній стіні, що виникла через руйнацію сусідньої частки будинку. Вони вибрали сміття та закрили діру фанерою. Фактично там впав дах і балок пробив стіну будинку ОСОБА_5.

ОСОБА_11, чоловік позивачки ОСОБА_5 пояснив, що у 2001 році перед Новим роком впав сніг і у частці будинку ОСОБА_9 завалився дах і балком пробив стіну та розбив перестінок. Перестінки були зроблені з глини. То не несуча стіна. Він звертався до ЖЕКу з проханням монтувати відремонтувати будинок, який ще за життя ОСОБА_9 почав руйнуватися. Однак отримав відповідь, що приватний сектор вони не обслуговують та рекомендовано власними силами ремонтувати будинок. Будинок після смерті ОСОБА_9 почав руйнуватися, що тягло за собою пошкодження межуючи квартир. У 2002 році він почав ремонтувати частку будинку ОСОБА_9. Ремонт проводився спільно з сусідкою ОСОБА_1 Спочатку відремонтували спіни та перекрили дах. Потім почали робити ремонт в середині. Це було десь у 2002-2003 роках. З того часу вони користуються цією часткою будинку. Інші особи не претендували на ту частку.

Оскільки позивачі ще починаючи з 2001 року володіли часткою будинку ОСОБА_9 проводили там ремонтні роботи, в тому числі і зовнішніх стін та даху, інші особи не претендують на цю спірну частку будинку, починаючи з 1997 року ніхто не пред'являв своє право на спірну частку, суд вважає, що позивачі добросовісно, відкрито та безперервно володіють більше 10 років часткою будинку, належною ОСОБА_9 часткою будинку, а тому вони набули права власності на цю частку будинку за набувальною давністю, пропорційно площі будинку яка перейшла у їх володіння, що складає ОСОБА_1 - 2/100 частки будинку, в ОСОБА_5 5 /100 частки будинку.

Суд відмовляє позивачам у визнанні їх права на конкретні кімнати 4-5 та 2-6, які зазначили позивачі у позовній заяві, оскільки питання поділу в натурі вказаного будинку не є предметом спору.

Керуючись статтями 10, 11, 57 - 60, 64, 79, 209, 212 - 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_5, ОСОБА_1 до Бердичівської міської рад про визнання права на нерухоме майно за набувальною давністю задовольни частково.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на 5/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Бердичеві, належної померлій ОСОБА_9 за набувальною давністю. Загальна площа будинку 216,6 кв. м., житлова площа - 151,6 кв. м.

Взнати за ОСОБА_1 право власності на 2/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Бердичеві, належної ОСОБА_9 за набувальною давністю. Загальна площа будинку 216,6 кв. м., житлова площа - 151,6 кв. м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя: