Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/5533/14 Головуючий у 1 інстанції: Тверський С.М..
Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Савченко О.В.,

суддів Стрелець Л.Г.,

Гончар М. С.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі ОСОБА_4 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позову зазначала, що з 30.10.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, від якого мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що у серпні 2013 року їх родина розпалась, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, одній утримувати дитину їй важко.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі 1/4 частики всіх видів заробітку (доходу) відповідача до повнолітня дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з 07.07.2014 року і в подальшому аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення повноліття останнім.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частини від його заробітку на утримання сина.

В судове засідання апеляційного суду Запорізької області сторони та їх представники не з"явились, будучи повідомлені про день, час та місце розгляду справи про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Тому колегія у відповідності до вимог ст. 305 ЦПК України розглянула справу у їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 2, 3 ст. 181 СК України ).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст.ст. 183,184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України ). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183,184 СК України . До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає разом з матір'ю ОСОБА_5 і знаходиться на її утриманні (а.с.5).

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований і проживає за іншою адресою, що сторонами по справі не оспорювалося.

Середній заробіток позивача у 2014 році становить 1200 грн.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Оскільки встановлено, що відповідач являється батьком неповнолітнього сина, який проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні, домовленості щодо порядку утримання сина сторони не дійшли, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.180,182 СК України обґрунтовано стягнув утримання в судовому порядку.

Визначаючи розмір аліментів, суд відповідно до вимог ст.ст. 180-183 СК України врахував фактичні обставини справи, матеріальне становище сторін, тощо.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права або такі порушення норм процесуального права, які тягнуть безумовне скасування судового рішення.

Знаходження на утриманні відповідача інших дітей матеріалами справи не підтвердженні. Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на рішення Апеляційного суду Донецької області від 13.02.2012 року, згідно якого відповідач сплачує аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання доньки ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку також не підтверджено належними та допустимими доказами. Вказані обставини не були підтвердженні під час розгляду справи в суді першої інстанції, не надані доказі на підтвердження зазначених обставин і до апеляційної скарги, а лише посилання в апеляційній скарзі на не підтверджені обставини не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про скрутне матеріальне становище відповідача не заслуговують на увагу.

Вказане судове рішення не позбавляє відповідача можливості звернення до суду з вимогами про зменшення розміру аліментів у відповідності з вимогами ст. 192 СК України.

Суд встановив фактичну сторону справи з додержанням норм процесуального права, дав правильну юридичну оцінку встановленим обставинам і правові висновки про обов'язок відповідача брати участь в утриманні двох дітей відповідає вимогам ст. ст. 180,181 Сімейного Кодексу України.

Керуючись ст.ст. 307,308,313,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі ОСОБА_4 відхилити

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: