Номер провадження: 22-ц/785/8309/14
Головуючий у першій інстанції Матяш Т.Л.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Троїцької Л.Л., Таварткіладзе О.М.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

за участю: позивача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, представника ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 червня 2013 року, -

встановила:

12 грудня 2012р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя.

При цьому посилалася на те, що 05 листопада 2010р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, однак на теперішній час сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо.

Під час шлюбу сторонами було придбано автомобіль Skoda Feliсіа, 2001 року випуску, та заощаджено грошові кошти у розмірі 30 000 грн., які знаходяться на депозитному рахунку відповідача ОСОБА_5 у Білгород-Дністровському відділенні Uni Credit Bank.

Від шлюбу у сторін є донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на утриманні матері ОСОБА_2

Оскільки у добровільному порядку поділити спільно нажите майно відповідач відмовляється, позивачка ОСОБА_2 просила суд поділити спільно нажите майно наступним чином: грошові кошти у розмірі 30 000 грн. виділити їй, а автомобіль марки Skoda Feliсіа залишити у власності відповідача ОСОБА_5

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 червня 2013р. позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 задоволено частково.

Судом визнано за ОСОБА_5 право власності на автомобіль марки Skoda Feliсіа, 2001 року випуску. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 червня 2013р. скасувати, позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 29 січня 2014р. рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Виділено автомобіль Skoda Feliсіа, 2001 року випуску, ОСОБА_5 Вклад на рахунку № НОМЕР_1 у ПАТ "Укрсоцбанк" МФО 30 0023 у сумі 30 000 грн. станом на 28 грудня 2012 року виділено ОСОБА_2 Вирішено питання судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 липня 2014р. рішення апеляційного суду Одеської області від 29 січня 2014р. скасовано, справа направлена на новий розгляд до апеляційного суду Одеської області.

Вивчивши матеріали справи після її повернення з касаційної інстанції, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що автомобіль Skoda Feliсіа, 2001 року випуску придбано сторонами під час зареєстрованого шлюбу, сторонами був визнаний факт придбання автомобіля Skoda Felicia, 2001 року випуску під час перебування у шлюбі. Позивач та відповідач просили суд визнати вказаний автомобіль власністю відповідача ОСОБА_5

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог та визнання за відповідачем ОСОБА_5 право власності на вказаний автомобіль.

Суд першої інстанції також дійшов висновку про те, що факт існування депозитного рахунку з грошовим внеском у розмірі 30 000 грн. позивачкою належними доказами не доведено, а тому ці вимоги не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується повністю з таким висновком суду з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 листопада 2010р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 6 т.1).

Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.02.2013р. шлюб між сторонами розірвано. Рішення суду вступило в законну силу 25 лютого 2013р.(а.с. 105 т.2).

Під час шлюбу сторонами було придбано автомобіль Skoda Feliсіа, 2001 року випуску, який зареєстровано на ім'я позивача ОСОБА_2 (а. с. 8, 157 т.1) та заощаджено грошові кошти на суму 30 000 грн., які знаходилися на депозитному рахунку відповідача ОСОБА_5 у Білгород-Дністровському відділенні Uni Credit Bank (а. с. 135 т.1).

Як вбачається з довідки банку 28 серпня 2012р. в Uni Credit Bank на ім'я ОСОБА_5 було відкрито депозитний рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ "Укрсоцбанк" МФО 300023 на суму 30 000 грн. Рахунок закрито 29 грудня 2012р. Станом на 28 грудня 2012р. залишок коштів на рахунку становив 30 000 грн. (а. с. 135 т.1)

Оскільки в добровільному порядку поділити спільно нажите майно відповідач відмовляється, ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила суд поділити спільно нажите майно наступним чином: грошові кошти у розмірі 30000 грн. виділити їй, а автомобіль марки Skoda Felicia, 2001 року випуску залишити у власності відповідача ОСОБА_5

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 червня 2013р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, визнано за ОСОБА_5 право власності на автомобіль марки Skoda Felicia, 2001 року випуску, в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В суді апеляційної інстанції позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 посилались на те, що сторони не підтримують подружні стосунки з 08 грудня 2012р., оскільки відповідач побив позивачку, вона з цього приводу зверталася до лікарні та до судово - медичної експертизи. Сторони просили вищевказаний автомобіль залишити ОСОБА_2, а кошти у розмірі 30 000 грн., які знаходилися на депозитному рахунку банку та зняті з рахунку відповідачем ОСОБА_5 на свої потреби залишити ОСОБА_5, стягнувши з ОСОБА_5 грошову компенсацію у розмірі 6000 грн.

Представник ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні позовних вимог щодо розподілу коштів у розміру 30 000 грн., посилаючись на те, що вони були витрачені на потреби сім'ї, а вищевказаний автомобіль поділити між сторонами порівну по 1/2 частині, оскільки ОСОБА_5 не надавав згоди на стягнення компенсації за 1/2 частину автомобіля і позивачем такі вимоги до суду не заявлялись.

У абз. 1 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 роз'яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Під час розгляду справи, як в суді першої так і апеляційної інстанції сторони не надали доказів щодо вартості автомобіля марки Skoda Felicia, 2001 року випуску на час розгляду справи. Позивачка та її представник відмовились від проведення експертизи, посилаючись на те, що в матеріалах справи є довідка - рахунок від 18 серпня 2012р. щодо вартості автомобіля, яка складала 24 229,92 грн., проведена 18 серпня 2012р. СПД "ОСОБА_7" та визначена у розмірі 24 229,92 грн., що відповідає дійсності на теперішній час(а.с.112-114 т.2).

Оскільки сторони у суді першої інстанції не заперечували проти того, що вищевказаний автомобіль придбано сторонами під час перебування у шлюбі, тому кожний із сторін має право власності на 1/ 2 частину вказаного автомобіля, в зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідним визнати право власності за кожним із сторін по 1/ 2 частині автомобіля марки Skoda Felicia, 2001 року випуску.

Доводи позивача та її представника про те, що вказаний автомобіль необхідно виділити відповідачу, а з нього стягнути грошову компенсацію у розмірі 6000 грн. до уваги не приймаються, оскільки сторони не надали доказів щодо вартості автомобіля на час розгляду справи, позивачем не заявлені позовні вимоги щодо стягнення компенсації вказаного автомобіля, а тому підстав для залишення автомобіля у однієї сторони, а іншу зобов'язати компенсувати вартість 1/2 частини автомобіля, колегія суддів не вбачає. Справа розглянута судом апеляційної інстанції відповідно до вимог ч.1п.1ст.303 ЦПК України в межах позовних вимог, які були заявлені позивачем по справі.

Доводи представника відповідача про те, що 29 грудня 2012р. за спірні кошти, які були на депозитному рахунку відповідача ОСОБА_5 було придбано автомобіль марки Skoda Felicia, 2001 року випуску за 28 000 грн. до уваги не приймаються, оскільки згідно довідки - рахунку автомобіль придбано 18 серпня 2012р., а кошти з депозитного рахунку було знято відповідачем ОСОБА_5 - 29 грудня 2012р., після придбання вищевказаного автомобіля(а.с .59 т.2).

Доводи представника відповідача про те, що на час зняття коштів з депозитного рахунку у розмірі 30 000 грн., вказані кошти були витрачені на потреби сім'ї , а тому не підлягають розподілу до уваги не приймаються з наступних підстав.

Як вбачається з рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 лютого 2013р. по справі про розірвання шлюбу, судом першої інстанції під час розгляду справи не встановлено з якого часу сторони припинили шлюбні відносини.

Для з'ясування цих обставин, колегія суддів витребувала із суду першої інстанції за клопотанням позивача матеріали цивільних справ про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів для огляду у судовому засіданні апеляційного суду Одеської області.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 1505/10517/12 про розірвання шлюбу , позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу 10 грудня 2012р., посилаючись на те, що шлюбні стосунки із ОСОБА_5 припинені, оскільки він застосовував до ОСОБА_2 фізичне насильство та на час звернення до суду сторони проживають окремо. Відповідач ОСОБА_5 погодився з позовом, заперечень з цього приводу не мав, просив розглянути справу про розірвання шлюбу у його відсутність, про що надав заяву до суду першої інстанції(а.с.2,14,17 справа № 1505/10517/12 про розірвання шлюбу).

Таким чином, відповідач ОСОБА_5 погодився з тим, що сторони на час подачі позову позивачем ОСОБА_2 - 10 грудня 2012р. проживали окремо, не підтримували подружні стосунки.

Вказані обставини підтверджено цивільною справою № 1505/10610/12 про стягнення аліментів з відповідача. Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_2 про стягнення аліментів, позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду 12 грудня 2012р. В рішенні Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 лютого 2013р. про стягнення аліментів зазначено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини (а.с.1,2,23-24 - справа № 1505/10610/12 про стягнення аліментів).

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що сторони припинили шлюбні стосунки на момент подачі ОСОБА_2 до суду позову про розірвання шлюбу - 10 грудня 2012р., оскільки на цей час проживали окремо і ці обставини зазначені позивачем у позовній заяві, не спростовані відповідачем.

Також факт неприязних відносин між сторонами на цей період підтверджено висновком судово - медичної експертизи від 10 грудня 2012р., відповідно до якого ОСОБА_2 08 грудня 2012р. звернулася по факту нанесення відповідачем тілесних ушкоджень , які встановлені експертом та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень(а.с.63-64 т.2).

Також обставини щодо припинення шлюбних відносин в цей період підтверджено довідкою голови правління ОСББ "Прометей" від 13 листопада 2013р., довідкою від 22 грудня 2014р., згідно яких позивачка ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживає та не зареєстрована з 09 грудня 2012р. За вказаною адресою проживає відповідач ОСОБА_5, а квартира зареєстрована на ім'я ОСОБА_8 Тобто підтверджено, факт того, що позивачка не проживала з відповідачем з 09 грудня 2012р.(а.с.65 т.2).

Посилання представника відповідача, що сторони сумісно проживали на час розірвання шлюбу - 12 лютого 2013р. не підтверджено відповідними доказами. Рішенням суду про розірвання шлюбу не встановлено з якого часу сторони сумісно не проживають. Але враховуючи те, що позивач ОСОБА_2 подала до суду позов 10 грудня 2012р., посилалась у позові, що на момент його подачі сторони проживають окремо, з цими обставинами погодився відповідач ОСОБА_5, заперечень з цього приводу до суду першої інстанції не надав, просив розглянути справу у його відсутність, про що надав заяву до суду першої інстанції, колегія суддів вказані позивачем докази щодо припинення шлюбних відносин на час подачі позову 10 грудня 2012р. приймає до уваги та вважає їх належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки від 05 грудня 2013р. ПАТ "Укрсоцбанк" на ім'я ОСОБА_5 28 серпня 2012р. відкрито рахунок № НОМЕР_1, на якому станом на 28 грудня 2012р. залишок коштів становив 30 000 грн. Рахунок закрито 29 грудня 2012р.(а.с.135 т.1).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що кошти, які знаходилися на депозитному рахунку є спільною сумісною власністю подружжя відповідно до вимог ст.70 СК України.

Вказані кошти набуті в період зареєстрованого шлюбу, підлягали розподілу та були зняті відповідачем з депозитного рахунку після припинення сторонами шлюбних стосунків. Оскільки кожна із сторін має право на 1/2 частину вказаного депозитного вкладу, позивачка має право власності на його 1/2 частину, тому необхідно визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину грошового вкладу у розмірі 15 000 грн., який знаходився на депозитному розрахунку № НОМЕР_1 у ПАТ "Укрсоцбанк" МФО 300023 станом на 28 грудня 2012р.

В зв'язку з відсутністю коштів на депозитному рахунку банку на теперішній час вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 1/2 частини на суму 15 000 грн. (30 000 : 2 =15000 грн.).

Однак враховуючи те, що позивачем до суду не було заявлено цих позовних вимог про стягнення коштів з відповідача, колегія суддів розглядає справу в межах заявлених позовних вимог (ч.1 п.1 ст. 303 ЦПК України), тому позивачка не позбавлена права звернутися до суду із самостійним позовом до відповідача про стягнення з нього коштів у розмірі 15 000 грн., які є спільним майном подружжя та були знято відповідачем з депозитного рахунку на свої потреби.

Доводи представника відповідача про те, що вказані кошти у розмірі 30000 грн. були витрачені на потреби сім'ї є необґрунтованими та не підтверджено відповідними доказами. Оскільки на час зняття відповідачем коштів, подружні стосунки між сторонами були припинені.

Доводи позивача та її представника про стягнення з відповідача грошової компенсації у розмірі 6000 грн. до уваги не приймаються, оскільки такі вимоги до суду першої інстанції не були заявлені, а апеляційний суд відповідно до вимог ч.1 п.1 ст. 303 ЦПК України переглядає рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог.

Доводи позивача та її представника про те, що представник відповідача ОСОБА_4, який діяв за довіреністю від 05 лютого 2013р. від імені ОСОБА_2(а.с.17 т.1). не мав право підпису на всіх документах поданих від імені ОСОБА_5, оскільки довіреність видана без права підпису документів, до уваги не приймається, тому що у відповідності до ч.1ст.237,ч.1ст.238,ст.239 ЦК України, ч.1ст.38, ч.1ст.40 ЦПК України, згідно довіреності від 05 лютого 2013р. ОСОБА_5 уповноважив адвоката ОСОБА_4 представляти його інтереси та вести його справи в усіх судових органах України будь - якої ланки, в тому числі в апеляційному суді, з усіма необхідними для того повноваженнями, які надані законом учаснику судового процесу. Згідно з положеннями довіреності ОСОБА_4 має право представляти свого довірителя в суді, зокрема, підписувати відповідні документи від імені ОСОБА_5 Довіреність посвідчена приватним нотаріусом, зареєстрована у реєстру та в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.244-245 ЦК України.

Вказівка у довіреності від 05 лютого 2013р. на те, що довіреність видана без права підпису документів до уваги не приймається, оскільки сам ОСОБА_5 довіреність в суді не оскаржував, вона ним не скасована та не відкликана. Крім того, 10 вересня 2014р. ОСОБА_5 видав на ім'я ОСОБА_4 нову довіреність на представлення його інтересів у будь -яких державних та недержавних органах майже без будь - яких застережень, зокрема, щодо підпису документів. За вказаною довіреністю представник ОСОБА_4 представляє інтереси відповідача в суді апеляційної інстанції(а.с.104 т.2).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не в повному обсязі з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду від 13 червня 2013р., з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог позивача частково, визнавши право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 по 1/2 частині автомобіля марки Skoda Felicia, 2001 року випуску , а також визнавши за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину грошового вкладу у розмірі 15 000 грн., який знаходився на депозитному розрахунку № НОМЕР_1 у ПАТ "Укрсоцбанк" МФО 300023 станом на 28 грудня 2012.

В інших вимогах позивачу відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307п.2 ч.1,309,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 червня 2013 року - скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 по 1/2 частині автомобіля марки Skoda Felicia, 2001 року випуску.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину грошового вкладу у розмірі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн., який знаходився на депозитному розрахунку № НОМЕР_1 у ПАТ "Укрсоцбанк" МФО 300023 станом на 28 грудня 2012 року.

В іншій частині вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.М.Кварталова

Л.Л. Троїцька

О.М.Таварткіладзе