справа № 208/9023/14-ц
№ провадження 6/208/1370/14
УХВАЛА

Іменем України

08 грудня 2014 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, в складі:

Головуючого, судді Похвалітої С.М.

при секретарі Шешуревої Я.І.,

розглянув матеріали подання Державного виконавця Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_1 про обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області із поданням, у якому просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України до виконання зобовязань, покладених на нього рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 штрафу та моральної шкоди в розмірі 3 115,00 грн.

У своєму поданні заявник посилається на те, що на виконанні Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист від 15.03.2010 року виданий Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 штрафу та моральної шкоди в розмірі 3 115,00 грн. У звязку з тим, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду, заявник прохає обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

Вивчивши матеріали цивільної справи, матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що вимоги заявника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист, виданий 15.03.2010 року виданий Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 штрафу та моральної шкоди в розмірі 3 115,00 грн.

Станом на даний час рішення суду не виконане. Державним виконавцем вживались заходи для примусового виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Так, заявник не надав суду відомості про ухилення боржника від виконання рішення суду, державним виконавцем не надано доказів на підтвердження наявності у боржника паспорта для виїзду за кордон, та відсутня інформація про серію і номер паспорта, якщо він наявний.

Згідно п.18.ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням держаного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби - ч.1 ст.377-1 ЦПК України.

Зі змісту ст. 177-1 ЦПК України вбачається, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, що не доведено в даному випадку державним виконавцем з огляду на дані про відсутність у боржника нерухомого майна, земельних ділянок, транспорту, офіційних доходів, зареєстрованих в установах банку.

Крім того, згідно до ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєї власною.

На підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, суд вважає, що подання Державного виконавця Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки ця вимога суперечить Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, факт ухилення боржника від виконання зобовязань не доведено у поданні, а так само відсутнє підтвердження наявності у боржника офіційних документів, що дозволяють виїзд за кордон, зокрема закордонного паспорту.

Враховуючи зазначене, суд не знаходить підстав для задоволення подання заявника.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні подання Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_1 про обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі Апеляційного скарги в 5-денний термін з дня її проголошення.

Суддя Похваліта С. М.