Провадження № 2/161/3645/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі - Авдійчук О.А.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення боргу спадкодавця,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про стягнення боргу спадкодавця.

Свій позов мотивує тим, що з травня 1999 року вона проживає в Республіці Греція, проте у місті Луцьку у неї склались дружні відносини з ОСОБА_7 та у вересні 2012 року вона по телефону попросила позичити їй 50000 Євро, оскільки остання мала намір придбати нову квартиру. Вона змогла позичити їй лише 43000 євро, при цьому вони обумовили механізм позики та повернення позичених коштів. ОСОБА_7 зазначила, що передача грошей має відбутись в присутності свідків і в якості гарантії повернення їх вона запропонувала оформити заповіт на придбану нею за вказані кошти квартиру.

В подальшому, вона 08.10.2012 року передала 43000 євро через знайомого ОСОБА_8, який 14.10.2012 року доставив вказані кошти ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_9 і останні поставили свої підписи в договорі позики.

Позичені кошти ОСОБА_7 зобов'язувалась повернути до 31.12.2013 року і в якості гарантії зобов'язувалась оформити заповіт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла і на даний час позичені кошти не повернуті.

Зазначає, що спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняли ОСОБА_6 та ОСОБА_2, а тому у неї, як кредитора спадкодавця, виникло право вимоги до спадкоємців померлої.

В зв'язку з чим, просила стягнути з відповідачів в рівних частинах, як спадкоємців після смерті ОСОБА_7, борг спадкодавця в розмірі 43000 євро, що в національній валюті становило 680690 грн. та понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив, просив стягнути з відповідачів 43000 євро еквівалентно гривні згідно офіційного курсу НБУ на день розгляду справи. В решті позов підтримав з підстав, викладених у заяві та просив його задовольнити.

Представники відповідача та відповідач в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Судом встановлено, що 14.10.2012 року ОСОБА_7 отримав у борг у ОСОБА_5 кошти в сумі 43000 євро для придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1, які зобов'язалася повернути до 31.12.2013 року. Даний факт стверджується відповідним договором позики ( а.с. ).

Крім того, факт передачі грошей ОСОБА_7 ствердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_8,який показав, що неодноразово привозив ОСОБА_7 передачі з Греції від ОСОБА_5, в тому числі вказану суму позики, яку передав позичальнику в присутності ОСОБА_9 Аналогічні показання й надала в судовому засіданні й свідок ОСОБА_9, які повінстю узгоджуються і співпадаються із показаннями попереднього свідка. А тому їх покази в частині підписання договору і передачі коштів повністю спростовують доводи представників відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_2 стосовно не підписання померлою оспорюваного договору і факту не передачі коштів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07.06.2013 року (а.с ).

З дослідженої в судовому засіданні матеріалів спадкової справи №09/2013, заведеної після смерті ОСОБА_7 встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 являються відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_2, які прийняли спадщину шляхом подання відповідних заяв протягом шести місяців з дні відкриття спадщини, які даних заяв не відкликали і від прийняття спадщини не відмовились, а тому саме вони повинні відповідати за боргами спадкодавця (а.с. ).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_10, відповідачам було надіслано повідомлення про отримання вимоги кредитора, однак до дня звернення позивача в суд відповідачі не повернули позивачу суму боргу (а.с. 42-43 спадкової справи).

Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення і з відповідачів слід стягнути на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості в розмірі 43000,00 євро, що згідно офіційного курсу долару США на день розгляду справи становить 843732,06 грн., тобто з кожного по 421866,03 грн.

При цьому, посилання представника відповідача стосовно пропуску строку позовної давності, визначеного ч. 2 ст.1281 ЦК України терміном у шість місяців, протягом якого кредитор спадкодавця міг пред'явити свої вимоги до спадкоємців, не заслуговують на увагу, оскільки суд вважає, що позивачем він не пропущений, так як протягом шести місяців з дня відкриття спадщини позивачем вчинялися дії стосовно визначення кола спадкоємців, про що свідчать матеріали спадкової справи та неодноразові судові справи з приводу спадкування і протягом одного року з дня настання строку вимоги така вимога позивачем пред'явлена до спадкоємців, що відповідає вимогам ч.3 ст.1281 ЦК України, тобто в межах визначеного строку.

Крім цього, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частках на користь позивача слід стягнути 3654 грн. сплаченого судового збору, тобто по 1827 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 526, 625, 1046-1050, 1218, 1282 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 кошти за договором позики - по 421866 (чотириста двадцять одній тисячі вісімсот шістдесят шість) грн. 03 коп. та по 1827 (одній тисячі вісімсот двадцять сім) грн. судового збору з кожного, але не більше вартості майна, одержаного у спадщину.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М.Кихтюк