Справа № 202/8629/14-ц
28 грудня 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - Шклярука Д.С.
при секретарі - Пугач Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 у якій просить суд визнати відповідача, таким, що втратив право користування житлом в квартирі АДРЕСА_1.
Обґрунтовуючи такі позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 10 квітня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, та зареєстрованого в реєстрі за № 410.
Також її право власності підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
В спірній квартирі зареєстровані вона, її сестра ОСОБА_3, та невідома їй особа ОСОБА_2, 1963 року народження.
Те, що в квартирі зареєстрований ОСОБА_2, 1963 р.н., вона дізналася нещодавно, коли отримала довідку про склад сім'ї.
При укладенні договору купівлі-продажу, попередня власниця квартири не повідомила її, що в квартирі зареєстрована стороння людина.
Вона звернулася до сусідів, та з'ясувалося, що дійсно в цій квартирі колись проживав ОСОБА_2, але з липня 2005 року вони його не бачили. Про відповідне було складено акт від 29.07.2014 року.
ОСОБА_2 не являється членом її сім'ї і його реєстрація у квартирі,
яка належить їй на праві приватної власності, порушує її права.
Вона змушена сплачувати за відповідача комунальні послуги, що порушує її право на вільне користування своїм майном.
Домовитися з відповідачем про його добровільне зняття з реєстрації вона не може, так як я з ним не знайома та їй не відомо його місцезнаходження.
За таких обставин вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, позивач завчасно сповістила про неявку та можливість розгляду справи за її відсутності. Просила позов задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду й вирішення справи.
ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, справа підлягає розглядові судом з ухваленням даного рішення заочно.
Треті особи в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про місце та час судового засідання, заперечень проти позову надано не було.
Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивачка є одноосібною власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 10.04.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 410, (а.с. 5).
Право власності за позивачкою на цю квартиру зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 10.04.2013 року, номер запису - 611997 (а.с. 6).
Згідно довідки житлової організації - Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради від 12.08.2014 року, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, окрім позивачки також зареєстровані гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2, 1963 року народження.
Згідно з актом від 29 липня 2014 року складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1 (а.с. 7), відповідач ОСОБА_2 у вищевказаній квартирі не мешкає з липня 2005 року та його речей у квартирі немає.
Отже, встановлені обставини вказуються на те, що відповідач не проживає у квартирі, не бере участі в оплаті комунальних платежів, має інше житло, у добровільному порядку не бажає знятися з реєстраційного обліку.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідачем не надано доказів на підтвердження поважності причин відсутності за місцем реєстрації протягом більше ніж один рік, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, що набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 224-226, 228 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
ВизнатиОСОБА_2, 1963 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, 1963 року народження на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційний суд Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Д.С. Шклярук