справа № 462/3719/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М ЕН Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

при секретарі Колошкіну П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла їх мати ОСОБА_4, яка заповіла ОСОБА_1 половину будинку АДРЕСА_1 Другу половину будинку успадкувала ОСОБА_2 Вона звернулась до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте 04 квітня 2014 року нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно, так як будинок, який є об'єктом спадкування був знесений і на його місці був збудований новий будинок. Нове будівництво було вчинене на підставі розпорядження ЗРА м. Львова №66 від 17 лютого 1999 року та 29 березня 2003 року було виготовлено технічний паспорт. Просять визнати право власності за ОСОБА_1 на 1-1 коридор площею 12,5 кв.м., 1-2 кухню площею 13,3 кв.м., 1-3 санвузол площею 7,4 кв.м., 1-4 коридор площею 5,1 кв.м., 1-5 житлову кімнату площею 13,0 кв.м., 1-6 житлову кімнату площею 20,9 кв.м., 1-7 коридор площею 10,8 кв.м., 1-8 житлову кімнату площею 22,8 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 та за ОСОБА_2 2-1 коридор площею 12,5 кв.м., 2-2 кухню площею 13,3 кв.м., 2-3 санвузол площею 7,4 кв.м., 2-4 житлову кімнату площею 14,3 кв.м., 2-5 житлову кімнату площею 17,1 кв.м., 2-6 коридор площею 10,8 кв.м., 2-7 житлову кімнату площею 11,2 кв.м., 2-8 житлову кімнату площею 11,2 кв.м.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що позивачем не наведено жодних правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування на самочинно збудований будинок АДРЕСА_1, а тому просить у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Судом встановлено, що розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №66 від 17 лютого 1999 року "Про погодження самовільного будівництва" ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дозволено експлуатувати самовільне будівництво на АДРЕСА_1 та зобов'язано їх розробити проектно-технічну документацію на продовження будівництва ліцензованою проектною організацією, отримати в інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю дозвіл на ведення будівництва, закінчене будівництво здати у встановленому порядку в експлуатацію, укласти з департаментом землеустрою та планування забудови міста договір на забудову ділянки. /а.с. 13-14/

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4 /а.с. 12/

Згідно ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до п.п. 7, 8 постанови пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Як зазначено у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Це майно не є об'єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів.

Окрім того, розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №66 від 17 лютого 1999 року "Про погодження самовільного будівництва" ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було зобов'язано вчинити певні дії, проте ні позивачами, ні представником позивача не надано суду жодних належних та допустимих доказів виконання усіх зобов'язань, покладених на спадкодавця ОСОБА_4 вищезгаданим розпорядженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та потреба в такому захисті виникає тоді, коли зазначені права порушені, невизнаються чи оспорюються іншими особами, натомість позивачами та представником позивача ОСОБА_1 не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що вони зверталися до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради з проханням визнати право власності в порядку спадкування на будинок АДРЕСА_1 та їм було, у будь-якій формі, у цьому відмовлено.

У відповідності до ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

З огляду на наведене вбачається, що позивачі пред'явили позов не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, відповідач Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради не є належним відповідачем у даній справі, вона не наділена відповідними повноваженнями та не вирішує питання з приводу спірних правовідносин, представник позивача ОСОБА_1, у судовому засіданні, не заявив клопотання про заміну первісного відповідача Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради належним відповідачем або про залучення до участі у справі іншої особи, належного відповідача, як співвідповідача, представник позивача не довів, що виключно вказаний позивачами відповідач, а саме: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради є належним суб'єктом спірних правовідносин та має обов'язок вчинити певні дії, тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, ст.ст. 331, 376, 1218, 1223, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: /підпис/ А.І.Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш