Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., при секретарі Корягіній Ю.С., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа: МКП „Основаніє" про визнання права користування житлом ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Запорізької міської ради, третя особа: МКП „Основаніє" про визнання права користування житлом.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що її батько ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів м. Запоріжжя від 27.06.1996 р. №253/5 отримав ордер №1043 на вселення його та його сім'ї у складі 4-х чоловік до 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 та вселився в неї. Разом з батьком у вказану квартиру вселились: його дружина ОСОБА_3, донька ОСОБА_1 (позивачка) та її сестра ОСОБА_4. У серпні 1998 року позивачка разом з матір'ю та сестрою виїхала з квартири батька до с. Орлянське Василівського району Запорізької області, де була зареєстрована за місцем проживання. У лютому 2009 року вона виїхала з вказаного місця проживання до м. Запоріжжя на навчання та зареєструвалася у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3. По закінченню навчання у травня 2012 року виїхала з вказаного гуртожитку, знялась з реєстрації за останнім місцем проживання та вселилася до батька у квартиру АДРЕСА_1 і стала проживати з ним однією сім'єю. Крім нього, у вказаній квартирі за місцем проживання ніхто не зареєстрований.

19 червня 2012 року позивачка за згодою батька подала заяву про реєстрацію її місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 до СГІРФО Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області. Про свою згоду батько зазначив у відповідній заяві, про що свідчить його підпис від 19.06.2012 року. Однак, зареєструвати місце проживання за вказаною адресою позивачка не встигла. Весь час з травня 2012 року до сьогодні вона проживала разом з батьком, вела з ним спільне господарство, приймала участь в утриманні житла в належному стані, оплаті комунальних та інших послуг.

ІНФОРМАЦІЯ_4 її батько помер. За його відсутністю вона не може зареєструвати за собою місце проживання за вказаною адресою.

На даний час вона продовжує проживати у вказаній квартирі, виконувати обов'язки наймача. Іншого житла у неї не має.

Вважає себе такою, що набула право користування вказаною квартирою як член сім'ї померлого наймача - свого батька, яка вселилася до вказаної квартири за його згодою.

На підставі викладеного просить суд, визнати за нею право користування квартирою АДРЕСА_1.

Позивачка у судове засідання надала заяву, згідно якої підтримала заявлені позовні вимоги, просить їх задовольнити та просить розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача у судове засідання надала суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечує, покладаючись на розсуд суду, просить справу розглянути у її відсутність.

Представник третьої особи у судове засідання надала суду заяву, згідно якої заперечує проти задоволення позову, просить справу розглянути у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів м. Запоріжжя від 27.06.1996 р. №253/5 отримав ордер №1043 на вселення його та його сім'ї у складі 4-х чоловік до квартири АДРЕСА_1 та вселився в неї. Разом з ним у вказану квартиру вселились: його дружина ОСОБА_3, донька ОСОБА_1 (позивачка) та донька ОСОБА_4, яких 19.08.1999 року було знято з реєстрації по вказаній адресі, що підтверджено відповідними доказами.

Також встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 07.02.2009 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та 31 травня 2012 року знята з реєстрації за останнім місцем проживання, що підтверджено паспортом НОМЕР_1 виданим Василівським РВУМВС України в Запорізькій області 13.05.2008 року.

Як вбачається з акту від 06.11.2014 року, з травня 20102 року позивачка вселилася до батька ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 та проживає там до теперішнього часу.

Відповідно до заяви про реєстрацію місця проживання від 19.06.2012 року, ОСОБА_2 надав свою згоду на реєстрацію за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_1, про що свідчить його підпис.

ІНФОРМАЦІЯ_4 батько позивачки ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 виданого 08.08.2014 року Орлянською сільською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис №54.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 виданого 04.01.1992 року відділом ЗАГС Шевченківського райвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 13, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою ОСОБА_2.

Статтями 64, 65 ЖК України визначено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також нших осіб.

З роз'яснень п.9 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.04.1985 року із змінами, вбачається, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи булла письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. № 9 (v0009700-96) "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Таким чином, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є членом сім'ї наймача, вселилася за згоди наймача, з травня 2012 року по теперішній час проживала разом з наймачем (батьком) по день його смерті, вела з ним спільне господарство, приймала участь в утриманні житла в належному стані, оплаті комунальних та інших послуг, та проживає по теперішній час, іншого житла та реєстрації не має.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача ОСОБА_1 обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 64, 65 ЖК України, ст.ст. 10, 60, 208, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа: МКП „Основаніє" про визнання права користування житлом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.А. Крамаренко