Справа № 523/5881/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2014 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Дяченко В.Г.,

при секретарі Чопик М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань № 23, позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» - далі ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з зазначеним позовом та просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів суму боргу за договором кредиту в розмірі 384417,97 грн., та понесені судові витрати. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0, відповідно до якого, вона отримала кредит в сумі 29600 грн. з розрахунку 14,5 % річних на строк з 19.09.2008 року по 19.09.2029 року. З метою забезпечення виконання умов договору позичальником, було укладено з ОСОБА_2 договір поруки № 229813 від 19.09.2008 року.

08.12.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, тому ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору № 0 від 19.09.2008 року. З часу отримання кредиту боржник, належним чином не виконував грошове зобов'язання в наслідок чого виникла заборгованість. Таким чином, представник позивача посилаючись на умови договору просить стягнути заборгованість з відповідача за кредитом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечувала, пояснила, що договір поруки № 229813 від 19.09.2008 року не підписувала, наміру бути поручителем ОСОБА_1 по її зобов'язанням - не мала, судовою експертизою підтверджено що вона не підписувала зазначений договір.

Відповідач ОСОБА_1 в призначене судове засідання не зявилася, повідомлялася заздалегідь належним чином, причини неявки не відомі.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Так встановлено, що 23.04.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0, відповідно до якого, вона отримала кредит в сумі 29600 грн. з розрахунку 14,5 % річних на строк з 19.09.2008 року по 19.09.2029 року.

19 вересня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, з метою забезпечення виконання ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 229813.

У відповідності до договору поруки у разі невиконання умов кредитного договору ОСОБА_1 поручитель, тобто ОСОБА_2 відповідає перед кредитом у тому ж обсязі, що і боржник.

08.12.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, тому ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору № 0 від 19.09.2008 року.

Згідно висновку № 1184/02 судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи № 523/5881/13-ц від 23.05.2014 року підписи від імені ОСОБА_2, що розміщені в графах «Поручитель: ОСОБА_2», в наданому договорі поруки № 229813 від 19.09.2008 року, укладеному між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (матеріали справи № 523/5881/13-ц, а.с. 103), виконані не самою ОСОБА_2, а іншою особою (особами)(а.с.111-112).

Інших доказів на підтвердження обставини, що ОСОБА_2 є поручителем за кредитним договором № від 19.09.2008 року - позивачем не надано.

ОСОБА_1 припинила виконання грошового зобов'язання в наслідок чого станом на 18.03.2013 року заборгованість складає 384417,97 грн.

Згідно ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів данного виду.

Згідно із ч.1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчинити: правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України, недійсним є право чин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частинами 2 та 3 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що право чин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до ч.2 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Оскільки звертаючись до суду з вказаним вище позовом, позивач пред'явлені ним вимоги до ОСОБА_2 обґрунтовував саме наявністю укладеного між сторонами по справі договору поруки № 229813 від 19.08.2008 року, оригінал якого надався банком на вимогу суду експертній установі для проведення експертного дослідження, і який згідно висновків проведеної по справі судово-почеркознавчої експертизи № 1184/02 від 23.05.2014 року - ОСОБА_2 не підписувався, а тому є нікчемним в силу положень ст.ст. 207,547 ЦК України, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 довела у передбаченому цивільним процесуальним законодавством порядку відсутність у позивача права пред'явлення до неї вимоги як до поручителя по кредитним зобов'язанням ОСОБА_1, що позивачем належним чином спростовано не було.

Щодо позовних вимог до відповідача ОСОБА_1, то суд зазначає, що вони обґрунтовані та є такими що підлягають задоволенню. Договір, в частині надання кредиту, укладено відповідно до закону, позивачем виконано в частині своїх зобов'язань про передачу грошових коштів, відповідачем ОСОБА_1 договір не виконано.

На підставі вищенаведеного суд визнає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню в частині вимог до відповідача ОСОБА_1 та вважає за необхідне призначити стягнення з нього всієї суми заборгованості.

Керуючись ст.ст. 10,11, 14, 57,60,61,77, 158, 169, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - частково задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_2, зареєстрована: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ( Код , МФО 380236 ) суму боргу за кредитним договором в розмірі 384417,97 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_2, зареєстрована: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ( Код , МФО 380236 ) понесені судові витрати в розмірі 3441 грн.

В інших позовних вимогах відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через суд Суворовського району м. Одеси в 10 денний строк з дня проголошення.

Суддя: В.Г. Дяченко