Справа №173/948/14-ц
Провадження №2/173/718/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Трофимової Н.А.

при секретареві Зубачевській О.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи: Управління держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, Головне Управління держземагенства у Дніпропетровській області, про визнання права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа: Управління держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, про визнання права на земельну частку (пай). Позовні вимоги мотивовані тим, що в період з 20.03.1987 р. по 04.04.1996 р. він був членом колгоспу «Росія». Колгосп «Росія» був реорганізований у КСП «Росія». В 1994 р. на загальних зборах членів КСП був затверджений список осіб, які мають право на земельну частку (пай) та отримано державний акт про право колективної власності на землю серія ДП ВД № 0003 від 15.12.1994р. Відповідно до додатку № 1 до державного акту, він був внесений до відповідного списку осіб, які мають право на частку у спільному майні КСП. Однак, при оформленні та видачі сертифікатів про право на частку у спільному майні КСП йому не видали сертифікат з невідомої причини. В 2014р. він звернувся до ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району та дізнався, що на території сільської ради є не витребувані паї. Згідно даних відділу земельних ресурсів Верхньодніпровського району, розмір земельної частки (паю) по КСП «Росія» становить 7.08 умовних кадастрових Га, вартістю 21123 грн., на підставі чого позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай), площею 7.08 умовних кадастрових Га, вартістю 21123 грн, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району.

В судове засідання позивач зявилася, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання зявився, проти задоволення позову не заперечував. Суду пояснив, що дійсно у власності територіальної громади маються землі сільськогосподарського призначення, які перейшли у власність в порядку визнання відумерлою спадщину та сільська рада згодна виділити позивачеві земельну ділянку. Підтвердила, що позивач був членом КСП та внесений до списку, який є додатком до Державного акту, проте позивач помилково не був внесений до списку осіб на видачу Сертифікату.

Відповідач -2 - Верхньодніпровська державна адміністрація Дніпропетровської області в судове засідання зявився, проти позову не заперечувала. Суду пояснив, що на цей час державна адміністрація не вирішує питання щодо земель сільськогосподарського призначення. Підтвердив, що дійсно колективному сільськогосподарському підприємству «Росія» був виданий Державний акт на право колективної власності на землю серії ДП, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю ВД № 0003 від 15.12.1994р.

Представник третьої особи -1: управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, в судове засідання зявився, просив прийняти рішення по справі на розсуд суду. Підтвердив, що з невідомих причин позивач не був зазначений в списках на видачу сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП «Росія» від 05.04.1997р. Надалі надала заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника агентства (а.с).

Представник третьої особи-2: Головне управління держземагенства у Дніпропетровській області, в судове засідання не зявився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши позивача, представників відповідачів, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач 20.03.1987 р. прийнятий в члени колгоспу «Росія» Верхньодніпровського району на підставі Пр.№8 від 14.04.1997р. та 04.04.1996р. виключений з членів КСП «Росія» Верхньодніпровського району за власним бажанням на підставі Пр.№5 від 04.04.1996р., що підтверджується змістом Трудової книжки колгоспника УКР №1466800, виданої на імя ОСОБА_1 (а.с.11-12).

15 грудня 1994р. на підставі Рішення Дніпровокаменської сільської ради народних депутатів від 28 серпня 1994 р. №І/ХХІІ колективному сільськогосподарському підприємству «Росія» передана в колективну власність земля площею 3961,7га. Та виданий Державний акт на право колективної власності серії ДП, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю ВД № 0003 від 15.12.1994р. Відповідно до Додатку №1 до Державного акту Списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства зазначений ОСОБА_1 (а.с. 4-7).

Відповідно до ОСОБА_2 управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області від 05.04.2014р. за №5/18-650, гр. ОСОБА_1 в списках до Державного акту на право колективної власності на землі КСП «Росія» ВД №0003 від 15.12.1994 року на території ОСОБА_2 сільської ради і не значиться в списках на видачу сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП «Росія» від 05.04.1997р. (а.с.9).

Як убачається із змісту ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за №135/02-15 від 18.04.2014р. та Рішення ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області №428 «а»-18/V від 29.09.2009р. на території ОСОБА_2 сільської ради знаходяться невитребувані земельні частки (паї) та земельні паї (ділянки) передані громаді в порядку відумерлої спадщини (а.с. 10; 29-30).

Порядок набуття права та оформлення документів на земельний пай Указом Президента України (далі - Указ ПУ) від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям".

Так, відповідно до пунктів 2, 4-6 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. 152 ЗК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав на земельну ділянку, можуть бути, зокрема, визнання права.

Враховуючи що позивач був членом КСП «Росія», внесений до списку членів КСП, що доданий до Державного акту на право колективної власності на землі КСП «Росія» ВД №0003 від 15.12.1994 року, доказів обґрунтованості не включення позивача до списку на видачу сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП «Росія» суду не надано, то позивач в силу Указу Президента України (далі - Указ ПУ) від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" набув право на земельну частку (пай) в результаті паювання КСП «Росія», то позовні вимоги до відповідача-1 в частині визнання за позивачем права на земельну частку (пай) на території ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зазначення площі земельної частки (паю) у розмірі 7,08 умовних кадастрових Га, оскільки сторонами не надано доказів, що Верхньодніпровською районною державною адміністрацією визначений такий розмір земельної частки кожному члену КСП «Росія». Проте, враховуючи, що вартість та розмір земельних часток всіх членів КСП є рівними, то суд вважає за можливе зазначити в рішення загальний порядок визначення розміру земельної частки (паю).

Також не підлягають задоволенню вимоги позивача до відповідача-2 - Верхньодніпровської районної державної адміністрації, з огляду на наступне.

Указом Президента України від 08.08.95 N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" передбачено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам.

Відповідно до ч.1 ст. 25 ЗК України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», який набрав чинності з 1 січня 2013 року, внесені зміни до ст.. 122 ЗК України щодо повноважень органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Так відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з п.1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженому Указом Президента України від 08.04ю2011 року за №445, Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Відповідно до п. 4.32, п. 4.33 Положення про Головне управління Держземагенства в області, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.05.2012р. за № 258, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 травня 2012 р. за № 852/21164, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області; виступає організатором земельних торгів щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах області.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2013 року питання щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, у власність або у користування для всіх потреб в межах області віднесено до компетенції Головного управління держземагенства у Дніпропетровській області, а щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності в межах території ОСОБА_2 територіальної громади - до компетенції ОСОБА_2 сільської ради.

Отже Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області не є належним відповідачем по цієї справі та позовні вимоги позивача до державної адміністрації задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 210, 214, 215, 217, 218, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи: Управління держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, Головне Управління держземагенства у Дніпропетровській області, про визнання права на земельну частку (пай), - задовольнити частково .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) право на земельну ділянку частку (пай), сільськогосподарського призначення, на території ОСОБА_2 сільської ради, у розмірі в умовних кадастрових гектарах, визначених Верхньодніпровською районною державною адміністрацією для членів колективного сільськогосподарського підприємства «Росія» на момент паювання.

В решті позову, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Трофимова