РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2-2825/11

2/643/10/14

28.08.2014 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сиротникова Р.Є.,

при секретарі Накеурі І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи - ОСОБА_3, про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та визнання права власності на 1/2 частину автомобіля у порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та визнання права власності на 1/2 частину автомобіля у порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя та ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя.

Під час розгляду справи судом представник відповідача звернувся до суду з клопотанням залишити зустрічний позов без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 16 березня 2007 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрували у відділі РАЦС Московського району м. Харкова, актовий запис № 241 свідоцтво серія НОМЕР_2 від 16 березня 2007 р.

Зазначений шлюб з відповідачем був розірваний за рішенням суду 17.11.2011 року. Від шлюбу має неповнолітнього сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час сумісного проживання сторони у квітні 2008 року придбали транспортний засіб HYNDAI TUCSON держ. номер НОМЕР_3 за 146 100,00 грн . Для придбання зазначеного автомобіля вони з чоловіком взяли кредит в УкрСоцбанку у сумі 9 505 доларів США, кредит був оформлений на ім'я відповідача ОСОБА_2, при цьому позивач виступила поручителем, зазначений кредит був сплачений. Позивач зазначила, що її заробітна плата порівну зі зарплатою відповідача йшла на погашення кредиту, тому вважає, що автомобіль є сумісно придбаним майном та просить визнати за нею право на 1/2 частину вищезазначеного автомобіля. Крім того, відповідач без згоди позивача переоформив автомобіль на свого батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р., тому вона просить визнати договір купівлі-продажу автомобіля HYNDAI TUCSON державний номер НОМЕР_3 недійсним.

У судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву в якій позовні вимоги повністю підтримала та просила суд їх задовольнити, слухати справу у її відсутність.

Представник відповідача, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, надала письмові заперечення проти позову про таке. Так, автомобіль HYNDAI TUCSON був придбаний 18 квітня 2008 року за 146 100,00 грн., для придбання зазначеного автомобіля батьки відповідача позичили відповідачу гроші екв. 17 тисяч доларів США, після продажу свого транспортного засобу CHEVROLET LACETTI, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, який був зареєстрований на ім'я матері - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом на транспортний засіб, довіреністю від 20.04.2008 р., розпискою від 12.04.200р. про отримання грошей екв.17 000 доларів США від ОСОБА_6 з продажу автомобіля та розпискою ОСОБА_2 від 14.04.2008р. про позику цих грошей. Аванс при складані договору купівлі продажу автомобіля HYNDAI TUCSON складався з позичених грошей у батьків відповідача, а сума яка залишалася для оплати транспортного засобу відповідач отримав після складання кредитного договору на купівлю автотранспортного засобу № 811/08/1-175 від 22.04.2008р. з «УкрСоцбанком». Кредит був сплачений достроково вже пізніше за згодою позивачки позиченими грошима у ОСОБА_7 10 000 доларів США, що підтверджується розпискою про позику від 24.04.2008р. та довідкою з банку про погашення кредиту від 21.03.2011р. У зв'язку з кризою в економіці, народженням дитини, тяжким матеріальним становищем у родині відповідач був не спроможний повернути позику батькам та ОСОБА_7 тому після узгодження з дружиною, позивачкою по справі, вирішили в рахунок боргу батькам передати автомобіль, та 18.03.2009р. через товарну біржу «Харків» оформили продаж автомобіля HYNDAI TUCSON на ім'я батька ОСОБА_5. Спірний автомобіль HYNDAI TUCSON був проданий у період шлюбних відносин та за згодою дружини в рахунок погашення родинного боргу, тому відповідач вважає, що автомобіль підлягає виключенню з числа сумісно придбаного майна, як придбаного за особисті кошти, після продажу свого майна при поділу майна з першою дружиною та позичені у батьків та ОСОБА_7, які досі не повернуті позичальнику - ОСОБА_7 На цей час батько ОСОБА_5 помер, у спадок від нього у власність до матері ОСОБА_3 перейшов транспортний засіб автомобіль HYNDAI TUCSON. За родинний борг, який утворився при придбанні автомобілю сплачує за позивачку та відповідача мати відповідача - ОСОБА_3 власник автомобілю, що підтверджується розписками.

Cуд, ознайомившись із заявою позивача, письмовими запереченнями відповідача, вивчивши матеріали, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля HYNDAI TUCSON недійсним та визнання права власності на 1/2 частину автомобіля HYNDAI TUCSON у порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя не підлягає задоволенню з наступних причин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 16 березня 2007 року про що у відділі РАЦС Московського району м. Харкова, зроблений відповідний актовий запис № 241, свідоцтво серія НОМЕР_2 від 16 березня 2007 року.

Згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2011 року шлюб, зареєстрований 16 березня 2007 року, актовий запис № 241 між, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно договору № 173 - Х від купівлі-продажу автомобіля від 18 квітня 2008 року, ОСОБА_2 придбав автомобіль HYNDAI TUCSON держ. номер НОМЕР_3, 2008 року випуску, вартість якого складала 146 100,00 грн., згідно договору сплату за товар 1-й платіж у розмірі 100 000,00 грн. на час складання договору та 2-й платіж у розмірі 46 100,00 грн. не пізніше 25 квітня 2008року, що також підтверджується договором кредиту № 811/08/1-175 на купівлю автотранспортних засобів від 22.04.2008 року між «УкрСоцбанком» та ОСОБА_2 про отримання грошових коштів у сумі 9 505,00 доларів США та договором поруки № 811/08/9-152 від 22.04.2008р. з ОСОБА_1 Перший платіж по договору купівлі автомобіля HYNDAI TUCSON був сплачений позиченими грошима у батьків відповідача у сумі екв. 17 000,00 доларів США, що у ході судового слідства знайшло своє підтвердження наданими до суду письмовими доказами розписками про позику та показами свідка ОСОБА_7, 3-ї особи ОСОБА_3

Кредит за вищезазначеним договором був сплачений за рахунок також позичених відповідачем ОСОБА_2 грошей у ОСОБА_7 у сумі екв. 10 000,00 доларів США, що знайшло своє підтвердження поясненнями свідків та письмовим доказом розпискою про позику грошової суми.

Суд вважає доведеним факт, що автомобіль хоча и був придбаний сторонами у шлюбі та проданий батьку відповідача - ОСОБА_5 для погашення боргу у сумі екв. 17 000,00 доларів США, що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу № 4-8113, зареєстрованим універсальною автомобільною товарною біржею «Харків» від 18 березня 2009 року. Також у суді знайшли своє підтвердження покази представника відповідача, що борг ОСОБА_2 у сумі екв. 10 000,00 доларів США перед ОСОБА_7 сплачує матір відповідача - ОСОБА_3 - власник автомобілю, яка успадкувала зазначений автомобіль та про що свідчать письмові докази розписки від ОСОБА_7, на цей час борг за автомобіль сплачений частково.

Суд вважає, що автомобіль HYNDAI TUCSON держ. номер НОМЕР_3 який був придбаний на позичені кошти та був повернений кредитору за борг який по зазначений часу не був сплачений не може бути визнаний спільною власністю сторін та поділений між ними. Зазначений транспортний засіб був придбаний за згодою сторін, законним засобом та на цей час є власністю 3-ї особи - ОСОБА_3 спадкоємця після смерті ОСОБА_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини в контексті викладених норм права, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості та безпідставності позовних вимоги позивача до відповідача про визнання недійсними договору купівлі-продажу транспортного засобу № 4-8113 від 18.03.2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, зареєстрований універсальною автомобільною товарною біржею «Харків» та визнання права власності на 1/2 частину автомобіля HYNDAI TUCSON держ. номер НОМЕР_3 у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в пунктам 23,24 Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Зобов'язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Керуючись ст. ст. 11, 177, 203, 215 ЦК України, ст. ст. 11,27,46,56-60,212 ЦПК України,

в и р і ш и в :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля HYNDAI TUCSON держ. номер НОМЕР_3 недійсним та визнання права власності на 1/2 частину автомобіля HYNDAI TUCSON держ. номер НОМЕР_3,2008 року випуску, у порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя відмовити в повному обсязі.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Суддя: