Справа № 459/1030/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Мелешко С. І.

при секретарі Савіцькій Б.Б.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з залученням третіх осіб :приватного нотаріуса Червоноградського нотаріального округу ОСОБА_3 , ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним покликаючись на те, що 27 травня 2005 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Відповідно до цього договору він начебто продав, а ОСОБА_2 нібито купив у нього спірну квартиру за 4461,00грн. Фактично договір укладався ними без наміру створити юридичні наслідки. Він ніколи не мав наміру передати у власність ОСОБА_2 квартиру. Договір був оформлений лише з метою отримання ОСОБА_2 кредиту, так як в той час надався кредит лише для придбання житла, яке відразу бралося банком в іпотеку для забезпечення виконання позичальником своїх зобов»язань. Згідно домовленостей між ними, після виконання своїх кредитних зобов»язань, ОСОБА_2 мав переоформити спірну квартиру зворотньо. На сьогоднішній день ОСОБА_2 свої зобов»язання по кредиту не виконав, банк почав вживати заходи до виселення з квартири, хоч він ніколи не виселявся з неї, проживав постійно, сплачував комунальні послуги, в ній знаходяться його речі, зробив ремонт. ОСОБА_2 в квартиру не вселявся, такого наміру не мав. Просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 27 травня 2005 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та крім цього пояснив, що договір був укладений без наміру створення правових наслідків, був фіктивним, а тому просить позов задоволити та визнати договір купівлі-продажу недійсним.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1, бажаючи отримати кредит в Приватбанку. Кредит він отримав і в іпотеку було взято спірну квартиру. Він кредит не погасив і банк звернувся з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Просить позов задоволити.

Приватний нотаріус Червоноградського нотаріального округу ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що дійсно вона завіряла 27 травня 2005 року договір купівлі-продажу квартири між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, при цьому будь-якого тиску на сторони ніхто не чинив і ними був підписаний договір добровільно. В договорі стоїть ціна квартири по оцінці МБТІ, в той час так було.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» Лаврович О.В. в судовому засіданні пояснив, що між банком і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір 27.05.2005року і в іпотеку було взято квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 кредит не погасив і банк звернувся в суд з позовом про звернення стягнення за кредитним договором на предмет іпотеки. Будь-яких претензій по квартирі до цього часу не було. Вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, а тому просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення, оцінивши представлені докази суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 27 травня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_2 придбав квартиру АДРЕСА_1, що стверджується копією договору .

Договір укладався нотаріально , де продавцю було роз*яснино правові наслідки укладення договору .Позивач ОСОБА_1 отримав від покупця ОСОБА_2 гроші.

ОСОБА_2 після купівлі квартири розпорядився нею на свій розсуд - надав в іпотеку банку .

З копії рішення Червоноградського міського суду від 29 грудня 2009 року по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про звернення стягнення за кредитним договором, встановлено, що ОСОБА_2 27 травня 2005 року отримав кредит в Приватбанку та надав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. В рішенні суду зазначено, що власником спірної квартири є ОСОБА_2 і в ній зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_5 Судом позов задоволено, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернено стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст..257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Термін позовної давності стосовно визнання недійсним даного договору купівлі-продажу сплив 28.05.2008 року .

Тому, суд прийшов до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити .

Керуючись ст. ст. 10,30, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з залученням третіх осіб :приватного нотаріуса Червоноградського нотаріального округу ОСОБА_3 , ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання договору купівлі-продажу квартири , що у АДРЕСА_1 від 27.05.2005 року недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. І. Мелешко