Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2013/14-ц
Провадження № 2/376/920/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2014 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді - Клочко В.М.,

при секретарі судових засідань - Галюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог : приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог : приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме автомобіля марки ВАЗ 2107, 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, червоного кольору, кузов НОМЕР_2, який перебуває на обліку у Білоцерківському МРЕВ ДАІ Київської області ( далі по тексту - автомобіль).

В обґрунтування заявлених вимог представником позивача зазначено, що йому на праві приватної власності належить вище зазначений спірний автомобіль,який він придбав за особисті кошти.

04.08.2011 року позивач видав нотаріально посвідчену заяву згідно якої уповноважував ОСОБА_3 та ОСОБА_7, які проживають у АДРЕСА_1 представляти його інтереси з усіх питань пов'язаних з експлуатацією та продажем належного йому на праві приватної власності автомобіля.

Відповідно до виданої довіреності з ОСОБА_7 та ОСОБА_3 було оговорено суму в 35 000 грн., за яку вони можуть відчужити належний йому автомобіль.

В січні 2013 року йому стало відомо, що ОСОБА_3 належний йому автомобіль фактично відчужив подружжю ОСОБА_8.

В усній та письмовій формі він звертався до ОСОБА_3 з вимогою припинити дії, щодо відчуження належного йому автомобіля.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 продовжував вчиняти дії по відчуженню автомобіля без його згоди то 08.02.2013 року він відкликав раніше видану довіреність, щодо розпорядження його автомобілем.

На даний час автомобілем без будь-яких правових підстав користується подружжя ОСОБА_8, які не мають намірів повертати належний йому автомобіль, чим порушують його права власника, щодо володіння, користування та розпорядження майном.

Позивач та його представник у судове засідання не з'явились надали до суду письмову заяву у якій просять, розглядати справу у їх відсутність та просили ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, надав до суду відзив на позовну заяву, у якій позов не визнав в повному обсязі посилаючись на те, що його рідний дід ОСОБА_2 надав йому 04.08.2013 року довіреність, згідно якої уповноважив його продати належний йому на праві приватної власності автомобіль. Оскільки автомобіль знаходився в незадовільному технічному стані то він за власні кошти провів ремонт автомобіля, який в подальшому за 17 000 грн. продав подружжю ОСОБА_5, перед цим погодивши суму продажу з довірителем.

Зважаючи на те, що йому були потрібні кошти на навчання то він повідомив діда, що кошти вирученні від продажу автомобіля поверне згодом. В середині травня 2014 року він повернув позивачу гроші в сумі 17 000 грн. за проданий автомобіль, а тому вимоги вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися, надали до суду письмовий відзив у якому просили, суд, відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 05.01.2013 року ним було придбано у позивача автомобіль марки ВАЗ 2107, 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який на праві приватної власності належить ОСОБА_2, інтереси якого представляв ОСОБА_3 на підставі довіреності від 04.08.2011 року, посвідченої приватним нотаріусом Білоцерківського нотаріального округу ОСОБА_6, внесеної до реєстру за № 911. В цей же день відповідачем було передано йому автомобіль, реєстраційні документи на нього та нотаріально засвідчену довіреність, якою йому було надано усі права щодо користування та розпорядження вказаним автомобілем, проте право власності на нього ним не було переоформлено в органах ДАІ у зв'язку з тим, що інформаційна база ДАІ не працювала та з недостатність коштів. За таких обставин, він був позбавлений можливості поставити автомобіль на облік в ДАІ. Також,21.02.2013 року між ним та ОСОБА_3 в простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу, автомобіля. Протягом всього часу він безперешкодно користувався автомобілем як своєю власністю, застрахував цивільну відповідальність тощо.

Вважають, що оскільки між ними було виконані всі істотні умови договору купівлю-продажу автомобіля та останній є їх власністю.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 57 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, автомобіль марки «ВАЗ-2107», 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_2.

04.08.2011 року ОСОБА_2 видав довіреність на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_7, якою уповноважив останніх розпоряджатися від його імені (продати, обміняти, здати в оренду, позичку) належним на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 04.07.2001 року автомобілем марки "ВАЗ 2107", реєстраційний номер НОМЕР_1.

05.01.2013 року ОСОБА_3 видав довіреність на ім'я ОСОБА_9 з правом керування та продажу автомобіля.

На підставі довіреності, як зазначено у частині першій статті 244 ЦК України, здійснюється представництво.

За своїм юридичним змістом договір доручення є договором про представництво, оскільки повірений зобов'язується діяти від імені довірителя.

Згідно статей 238, 244 ЦК України довіреність не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль.

21.02.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 в простій письмовій формі було укладено купівлі продажу автомобіля за 17 000 грн..

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 209 ч. 1 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Отже, з врахуванням викладених норм ЦК України, договір купівлі-продажу автомобіля обов'язковому нотаріальному посвідченню не підлягає, він може бути нотаріально посвідчений лише на вимогу фізичної або юридичної особи відповідно до ст. 209 ч. 4 ЦК України.

Однак, суд, звертає увагу, що відповідно до вимоги пункту 3 частини першої статті 208 ЦК щодо необхідності вчинення правочинів між фізичними особами у письмовій формі на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян та постанову Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року N 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", яка також передбачає письмову форму договору купівлі-продажу автомобілів. А відповідно до пункту 4 зазначеної постанови перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемний.

Виходячи з вище наведеного суд, приходить до висновку, що між сторонами було укладено недійсний правочин.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Статтею 249 ЦК України передбачено, що особа, яка видала довіреність, може в будь-який час її скасувати. Припинення повноважень представника відбувається внаслідок одностороннього волевиявлення особи, яку він представляє.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

На підставі викладеного, керуючись та Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року N 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів"ст.ст.208,209,238,244,655,657 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 213, 218, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог : приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_9 та ОСОБА_5 автомобіль марки ВАЗ 2107, 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, червоного кольору, кузов НОМЕР_2, який перебуває на обліку у Білоцерківському МРЕВ ДАІ Київської області

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя :

Секретар :

:Суддя:В. М. Клочко