Провадження № 2-5972/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2014 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Лазаренко В.В.
при секретарі - Пономарьові М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Міський Комерційний Банк» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, -
08.09.2014 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ «Міський Комерційний Банк», який обґрунтовує тим, що 05.02.2014 між нею та відповідачем укладено договір банківського вкладу №2630/80/156690, відповідно до умов якого вона внесла на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 200000,00 грн. строком на 120 днів, а банк зобов'язався по закінченню вказаного строку на вимогу позивачки повернути вказану суму вкладу та сплатити проценти за його користуванням у розмірі 22,00% річних.
Після спливу строку позивач 05.06.2014 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила повернути вклад та сплатити нараховані відсотки. Однак відповідач в порушення умов договору вимогу позивачки не виконав, мотивуючи свою відмову відсутністю готівкових коштів.
З наведених підстав позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти за договором банківського вкладу від 05.02.2014 №2630/80/156690 в розмірі 200000,00 грн. Крім того, просить стягнути 3% річних у сумі 1167,10 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2466,67 грн.
В судове засідання позивачка не з'явилася, 07.10.2014 її представником подано суду заяву, в якій останній просить розглядати справу у його відсутності та у відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставив, з заявою про розгляд справи у відсутності свого представника не звертався. З урахуванням положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач згідно поданої заяви.
У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 05.02.2014 між ОСОБА_1 та відповідачем укладено договір банківського вкладу №2630/80/156690, відповідно до умов якого вона внесла на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 200000,00 грн. строком на 120 днів, а банк зобов'язався по закінченню вказаного строку на вимогу позивачки повернути вказану суму вкладу та сплатити проценти за його користуванням у розмірі 22,00% річних.
Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Частою другою ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.
Згідно ч. 1 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.
Пунктом 2.6.3 статті 2 частини 2 договору №2630/80/156690 передбачено право позивачки на дострокове розірвання договору та дострокове повернення вкладу. При цьому у разі дострокового розірвання договору за ініціативою вкладника, останній письмово повідомляє банк про свої наміри не пізніше ніж за 5 днів, а банк не раніше ніж на шостий банківський день включно повертає вкладнику суму вкладу.
Пунктами 4.3.2, 4.3.3 статті 4 частини 2 договору №2630/80/156690 передбачено обов'язок банку на вимогу вкладника повернути вклад та виплатити нараховані на суму вкладу проценти, виконувати належним чином доручення вкладника, пов'язані рухом грошових коштів на рахунку.
Згідно положень ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Водночас стаття 525 ЦКУ закріплює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
З матеріалів справи вбачається, вимога позивача про повернення вкладу в порушення п. 2.6.3 статті 2, п.п. 4.3.2, 4.3.3 статті 4 частини 2 договору належним чином не виконана.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 16 ЦК України, у разі порушення цивільного права, особа має право на його захист шляхом примусового виконання обов'язку в натурі.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином виходячи з викладеного вище, суд знаходить вимоги позивачки про стягнення з ПАТ «Міський Комерційний Банк» грошових коштів за договором банківського вкладу від 05.02.2014 №2630/80/156690 в сумі 200000,00 грн., інфляційних втрат в сумі 2466,67 грн. та 3% відсотків річних в сумі 1167,10 грн. - законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим приходить до висновку про їх задоволення.
Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 2036,34 грн. судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 14-16, 509, 525, 526, 610, 611, 1066, 1068, 1073, 1074 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10-11, 57-58, 60, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Міський Комерційний Банк» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу - задовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Міський Комерційний Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором банківського вкладу від 05.02.2014 №2630/80/156690 в загальному розмірі 200000,00 грн., інфляційні втрати в сумі 2466,67 грн. та 3% відсотків річних в сумі 1167,10 грн., всього стягнути - 203633,77 грн.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Міський Комерційний Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2036,34 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: