Справа № 203/1335/14-ц
Провадження № 2/0203/762/2014
24.07.2014 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Шаповал Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики,
28 лютого 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.02.2013 р. між ОСОБА_2 та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 5 200,00 грн., зобов'язавшись повернути їх до 13.05.2013 р. Крім того, 21.02.2013 р. між ОСОБА_1 та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 5 500,00 грн., також зобов'язавшись повернути їх до 13.05.2013 р. Відповідач не виконав свої зобов'язання за укладеними договорами, у зв'язку з чим у позивачів виникло право вимагати повернення боргу у судовому порядку. Викладені обставини стали причиною звернення позивачів до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договорами позики (а.с.а.с. 1 - 5, 14).
Позивачі у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, не заперечували проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).
Суд, заслухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом було встановлено, що 21.02.2013 р. між ОСОБА_1 та відповідачем було укладено усний договір позики, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 5 500,00 грн., зобов'язавшись повернути їх до 13.05.2013 р. На підтвердження передачі коштів відповідачем було складено розписку (а.с. 6).
Дотепер відповідач борг не повернув.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини.
Згідно зі статтею 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності з абзацом 1 частини 1 статті 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій же кількості, такого ж роду і такої ж якості, які були передані йому позикодавцем) у строк і в порядку, встановлені договором.
За укладеним договором позики позивач передав відповідачеві 5 500,00 грн., про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочини, у розумінні статті 1046 ЦК, було укладено.
Дотепер отримані кошти не повернуто, отже позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Вирішуючи позов ОСОБА_2, суд виходить з того, що останнім не доведено належними та допустимими доказами (розписка, квитанція, касовий чек тощо) факт укладення договору позики та передачі за цим договором грошових коштів, тому ці вимоги задоволенню не підлягають.
У порядку статті 88 ЦПК з відповідача на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат підлягають стягненню 243,60 грн. (а.с. 17).
Керуючись статтями 4 - 11, 15, 18, 57 - 60, 79, 88, 169, 208, 209, 212 - 215, 218, 224 - 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (ІН - НОМЕР_1) заборгованість за договором позики від 21 лютого 2013 року в сумі 5 500,00 грн., судовий збір у сумі 243,60 грн., разом - 5 743,60 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення також може бути оскаржене вiдповiдачем в апеляційному порядку.
Повний текст заочного рішення складено 29 липня 2014 року.
Суддя М.О. Католікян