Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"06" серпня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Батченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про надання дозволу на виготовлення проїзного документа дитини для виїзду за кордон без згоди батька,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому просить дозволити виготовити проїзний документ неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу відповідача.

Вимоги мотивує тим, що з ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 1997 року по 24 лютого 2005 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка зазначає, що цього літа її старша донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 має можливість відпочивати в Іспанії, тому дуже б хотілося, щоб і молодша донька ОСОБА_3 мала можливість відпочити за кордоном та оздоровитись на морі. Для оформлення проїзного документа неповнолітнього необхідно дозвіл обох батьків, однак отримати такий дозвіл від відповідача не надається можливим.

З моменту розлучення з ОСОБА_2 вона спілкується лише по телефону, доньку ОСОБА_3 відповідач бачив лише декілька разів зустрівшись випадково, востаннє років шість тому. Також відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини та не спілкується з нею взагалі, аліменти на доньку платить несвоєчасно, та й то після нагадувань по телефону.

Вона декілька разів просила відповідача піти разом до нотаріуса і оформити дозвіл для оформлення проїзного документу дитині, також надсилала такі прохання трьома листами, однак на всі запрошення відповідач не з»явився.

Відмовляючи у наданні такої згоди ОСОБА_5 посилається на те, що вона йому ніби то винна з приводу майна подружжя 6 000 дол. США, як неотримані кошти за відчуження автомобіля. Такі дії відповідача вважає неправомірними і такими, що порушують Конституцію України та вимоги діючого законодавства.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов та викладені у ньому обставини.

Відповідач в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, за зазначеною позивачкою адресою місця проживання та за місцем реєстрації, про причини неявки не повідомив, у зв"язку з чим суд, з урахуванням думки позивачки, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, шлюб між сторонами було зареєстровано з 05.03.1997 року. В шлюбі народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження. За повідомленням позивачки, шлюб з відповідачем розірваний 24.02.2005 року.

Відповідно довідки ЖБК «Планета» від 18.06.2014 року по формі № 3, неповнолітня дитина ОСОБА_3 проживає з матір»ю ОСОБА_1.

Правовий статус дитини встановлено ст. 6 СК України, частиною 2 якої визначено, що неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

В обґрунтування вимог позивачка посилається на те, що відповідач не надає згоди для оформлення проїзного документу для виїзду за кордон неповнолітньої дитини ОСОБА_3, в підтвердження чого надала копії листів, які надсилала ОСОБА_2 з проханням з»явитися до приватного нотаріуса для надання згоди на виїзд їхньої доньки за кордон для оздоровлення та відпочинку від 23.05.2014 р., 02.06.2014 р. та 10.06.2014 р., при цьому пояснила, що у визначений листами час відповідач до нотаріуса не з»явився.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі ст.3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Законодавчо виїзд неповнолітньої дитини за кордон України передбачений, зокрема, Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. N 57 зі змінами.

Відповідно до цих Правил, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну, зокрема проїзний документ дитини.

Порядок оформлення документів для виїзду громадян України за кордон визначений ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України».

При цьому частиною 2 ст. 4 вказаного Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в України громадян України» визначено, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Разом з тим, відповідно до п. п. 3, 4 вищезазначених Правил перетинання державного кордону громадянами України встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою у числі іншого можливий також за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Дитина сторін по справі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто має повних 17 років.

Отже, як зазначено вище, чинним законодавством передбачено можливість надання рішенням суду дозволу на виїзд з України без згоди та супроводу другого з батьків громадянину, який не досяг саме 16-річного віку, при цьому також йдеться про зазначення конкретної держави прямування та часу перебування у ній.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За викладених обставин вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 6, 141, 155 Сімейного кодексу України, Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 зі змінами, ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 131, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про надання дозволу на виготовлення проїзного документа дитини для виїзду за кордон без згоди батька відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя