№ 2-5297-14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19. 12. 2014 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Бобровника О. В.

при секретарі: Мурга Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 - про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 - про стягнення заборгованості.

Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідач порушує свої зобов'язання за кредитним договором № від 26. 02. 2008 року, в зв'язку з чим за період з 26. 02. 2008 року по 23. 07. 2014 року утворилась заборгованість в сумі 15993,83 дол. США, що в еквіваленті становить 186 238,16 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив суд про задоволення позову.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 26. 02. 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № , відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 29 380,00 дол. США, строком на 72 місяці, з 28. 02. 2008 року по 26. 02. 2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,95 % річних.

Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Судом встановлено, що відповідач не виконав свого обов'язку та припинив здійснювати повернення кредиту в строки, передбачені кредитним договором.

Таким чином вбачається, що за період з 26. 02. 2008 року по 23. 07. 2014 року відповідач має не погашену заборгованість перед позивачем в сумі 15993,83 дол. США, що в еквіваленті становить 186 238,16 грн., яка складається із:12 388,54 дол. США, що в еквіваленті згідно курсу НБУ становить 144 256,81 грн. - заборгованість по кредиту, в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 890,30 дол. США, що в еквіваленті згідно курсу НБУ становить 10 366,99 грн.; 1 242,31 дол. США, що в еквіваленті згідно курсу НБУ становить 14 465,92 грн. - заборгованість по відсоткам, в т.ч. прострочена заборгованість по відсоткам в сумі 1 123,63 дол. США, що в еквіваленті згідно курсу НБУ становить 13 083,97 грн.; 2 362,98 дол. США, що в еквіваленті згідно курсу НБУ становить 27 515,43 грн. - пеня, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № від 26. 02. 2008 року, за період з 26. 02. 2008 року по 23. 07. 2014 року утворилась заборгованість в сумі 15993,83 дол. США, що в еквіваленті становить 186 238,16 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Відповідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин та враховуючи, що боржник не виконав свої зобов'язання за кредитним договором та в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, в зв'язку з чим вважає за можливе позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1862,38 грн.

Керуючись статтями 509, 525, 526, 530, 549, 550, 1050, 1054 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 - про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № від 26. 02. 2008 року, яка утворилась за період з 26. 02. 2008 року по 23. 07. 2014 року в сумі 15993,83 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23. 07. 2014 року становить 186 238,16 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» витрати по оплаті судового збору в сумі 1862,38 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: