Справа № 159/3068/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Денисюк Т.В.
Провадження № 22-ц/773/2006/14 Категорія: 2 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М. М.,

суддів - Матвійчук Л.В., Осіпука В.В.,

при секретарі - Губарик К.А.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_5

відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення часток у праві власності на новостворений об'єкт нерухомості, за апеляційною скаргою позивача на ухвали Ковельського міськрайонного суду від 21 жовтня 2014 року та від 24 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 21.10.2014 року задоволено заяву судді Ковельського міськрайонного суду Луньової Т.М. про самовідвід у справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення часток у праві власності на новостворений об'єкт нерухомості.

Автоматизованою системою документообігу суду вказану заяву було розподілено для розгляду судді Ковельського міськрайонного суду Денисюк Т.В.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Денисюк Т.В. від 24.11.2014 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в даній справі відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати згадані ухвали Ковельського міськрайонного суду з підстав порушення норм процесуального права та направити справу до того ж суду для ухвалення додаткового рішення в справі.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувані ухвали до скасування з передачею питання щодо ухвалення додаткового рішення на новий розгляд до суду першої інстанції у складі суду, який ухвалив основне рішення суду в даній справі від 16.01.2014 року, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.01.2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення часток у праві власності на новостворений об'єкт нерухомості під головуванням судді Ковельського міськрайонного суду Луньової Т.М. ухвалено рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право на 54/100 ідеальної частини, за ОСОБА_3 38/100 ідеальної частини та за ОСОБА_4 8/100 ідеальної частини в новоствореному об'єкті нерухомого майна, а саме квартирі АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.66-69, Т.2).

Вказане судове рішення, після перегляду його в апеляційному порядку, набрало законної сили 21.02.2014 року (а.с.103-105, Т.2).

01.07.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Ковельського міськрайонного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в даній справі (а.с.127-129, Т.2).

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 07.07.2014 року під головуванням судді Луньової Т.М. в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено, однак ухвалою колегії суддів апеляційного суду Волинської області від 25.09.2014 року вказана ухвала місцевого суду скасована, а питання про ухвалення додаткового рішення передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.143-144, 188-191, Т.2).

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Луньової Т.М. від 21.10.2014 року задоволено заяву про самовідвід у справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в даній цивільній справі з тих підстав, що нею дана заява вже була вирішена вищезазначеною ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 07.07.2014 року, що, на її думку, перешкоджає їй повторно вирішувати розглядуване питання (а.с.204, Т.2).

Згідно із ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

У відповідності до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі.

Задовольняючи ухвалою від 21.10.2014 року заяву про самовідвід, суддя Ковельського міськрайонного суду Луньова Т.М. помилково вважала, що оскільки нею вже по даному питанню приймалося процесуальне рішення, тому вона, після скасування апеляційним судом її ухвали від 07.07.2014 року, не вправі повторно його розглядати.

Проте, наведеними правовими нормами чітко передбачено, що питання про ухвалення додаткового рішення вирішує лише той суд, який ухвалив рішення в даній справі, і будь яких виключень Закон не містить, навіть якщо розгляд цього питання повторно розглядається даним складом суду після скасування апеляційним судом попередньої ухвали, як це мало місце в розглядуваній ситуації, а тому у судді Ковельського міськрайонного суду Луньової Т.М. не було передбачених процесуальним законом підстав заявляти самовідвід і вона зобов'язана була розглядати дане питання по суті.

У зв'язку з порушенням норм процесуального згадана ухвала про самовідвід від 21.10.2014 року підлягає скасуванню.

Крім того, у вищезазначеній ухвалі колегії суддів апеляційного суду Волинської області від 25.09.2014 року, якою було скасовано ухвалу Ковельського міськрайонного суду від 07.07.2014 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в даній справі, було зазначено про те, що суд у своєму рішенні визнавши право позивача ОСОБА_1 на ідеальну частку в новоствореному об'єкті нерухомого майна, не зазначив зміст права, що вимагає ухвалення додаткового рішення.

Проте, місцевий суд постановляючи оскаржувану ухвалу від 24.11.2014 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в даній справі, рекомендацій та вказівок апеляційного суду не врахував та безпідставно відмовив в задоволенні вказаної заяви позивача. Наведений в оскаржуваній ухвалі висновок про те, що порушене в заяві питання можливо вирішити шляхом роз'яснення згаданого рішення суду, є помилковим, оскільки вказаний недолік цього рішення може бути усунутий лише шляхом постановлення додаткового рішення із зазначенням в резолютивній частині основного рішення конкретного виду права, яке суд визнав за сторонами.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку, що постановлені Ковельським міськрайонним судом ухвали від 21.10.2014 року про задоволення самовідводу судді та від 24.11.2014 року про відмову в ухваленні додаткового рішення у зв'язку з порушенням норм процесуального права та порушенням порядку встановленого для вирішення цього питання, слід скасувати і передати питання про ухвалення додаткового рішення на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвали Ковельського міськрайонного суду в даній справі від 21 жовтня 2014 року про задоволення самовідводу судді та від 24 листопада 2014 року про відмову в ухваленні додаткового рішення скасувати, а питання про ухвалення додаткового рішення передати на новий розгляд у складі суду, який ухвалив основне рішення у даній справі від 16 січня 2014 року.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: