УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19 вересня 2014 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Притуляк С.А. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про встановлення батьківства, стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та дружину, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2014 року до суду надійшла зазначена позовна, яка у звязку з тим, що вона не відповідала вимогам ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України була залишена без руху. Ухвалою суду від 02 вересня 2014 року позивачу надано строк для усунення недоліків.

Частиною 2 статті 121 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги визначені статтями 119, 120 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом встановлено, що позивач отримав вищезазначену ухвалу суду 06 вересня 2014 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання зазначеної ухвали суду, супровідним листом від 08.09.2014 року від представника позивача до суду надійшла квитанції про сплату судового збору; копія довіреності та копії паспорту та РНОКПП представника.

Статтею 24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що реквізити документів на переказ готівки та особливості їх оформлення встановлюються Національним банком України.

Разом із тим, суд вважає, що надана до суду квитанція про сплату судового збору не є належним документом, що підтверджує його сплату, оскільки в супереч вимог п. 1.3. розділу 4 «Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні», яка була затверджена постановою Правління НБУ № 174 від 01.06.2011 року, в квитанції відсутній підпис працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. При цьому, з урахуванням положень документ, що підтверджує сплату судового збору має містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором, що відповідає положенням інформаційного листа Державної судової адміністрації України №12-6621/11 від 10.11.2011 року.

Крім того, на підтвердження сплати судового збору, позивач має право надати до суду підтвердження (довідку) органу Державної казначейської служби України, в якій має бути зазначено, що відповідно до наданої позивачем квитанції, судовий збір перераховано до державного бюджету України, що відповідає положенню інформаційного листа Вищого Господарського суду України № 01-06/1260/2012 від 17.09.2012 року «Про оформлення платіжних документів на перерахування судового збору», однак цього позивачем та його представником зроблено не було.

Отже, позивачем у строк до 12 вересня 2014 року, зазначені в ухвалі суду недоліки усунуті не були. Таким чином, суд вважає позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачу.

Крім того, суд розяснює, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 119-121 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1.3 «Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні», суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про встановлення батьківства, стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та дружину - визнати неподаною і повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.А. Притуляк

19.09.2014