У Х В А Л А

Іменем України

13 листопада 2014 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів - Власова С. О., Бисаги Т. Ю.

з участю секретаря - Чучки Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду від 23 липня 2013 року по справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості згідно кредитного договору, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Іршавського районного суду від 23 липня 2013 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість згідно кредитного договору в розмірі 991 177, 96 грн.

На це рішення відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив судове рішення скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог. Апелянт стверджує, що, на його думку, рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, він вказує на те, що він мав договірні відносини з ПАТ «АК ПІБ», з яким уклав договір про іпотечний кредит. Про відступлення цим банком права вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» відповідач не знав, належним чином повідомлений не був, а тому він має право не виконувати свого обов'язку перед цим новим кредитором. Крім того, апелянт стверджує, що всі копії документів, додані позивачем до матеріалів справи належним чином не засвідчені, а тому є неналежними доказами ( а.с. 56-58).

В судовому засіданні в апеляційній інстанції відповідач та його представник скаргу підтримали та просили задовольнити. Представник ТОВ « Кредитні ініціативи» скаргу не визнав та просив відхилити.

При цьому відповідач стверджував, що відповідно до укладеного ним із банком договору про іпотечний кредит він мав одержати кошти у кредит у загальній сумі 99000,00 дол. США, насправді він у доларах ніяких коштів не отримував: вони були перераховані на рахунок у гривнях, із ТОВ « Кредитні ініціативи» він відносин немає, листи він цього товариства не отримував. Факт наявності заборгованості за кредитом відповідач визнав, однак загальної суми назвати не міг.

Представник відповідача також пояснив, що крім доводів, які наведені у апеляційній скарзі, він вважає, що суд має перевірити розмір заборгованості, присудженої до стягнення; розрахунок, який доданий до позову представник відповідача вважає неналежним доказом, однак свого контр розрахунку він не навів.

Вислухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши зібрані у справі матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

З матеріалів даної справи слідує, що 14 вересня 2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір про надання кредиту в розмірі 99 000 доларів США під 13 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків за ним не пізніше 13 квітня 2022 року (а.с.17-20).

Виконання зобов'язань за цим кредитним договором забезпечено іпотекою майнового поручителя ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн» та іпотекою квартири по вул. Леніна, 33/19, в м. Іршаві.

17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого останній передав ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги по кредитних договорах, укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами, в тому числі і між банком та відповідачем ОСОБА_1 (а.с.9-15). Нотаріально завірену копію цього договору та оформленого між сторонами реєстру позичальників апеляційним судом було досліджено у судовому засіданні.

Судом було також встановлено, що своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним позичальник ОСОБА_1 не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед банком в розмірі 991 177, 96 грн. (а.с.28). З них:

- 723 348, 04 грн. заборгованість по кредиту;

- 267 829, 92 грн. заборгованість по відсотках;

Під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції провадження у ній було зупинено до вирішення іншої цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн», Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку, ТОВ «Кредитні ініціативи» про зобов'язання виконання умов правочину та визнання зобов'язання виконаним за договором про іпотечний кредит.

Справа за позовом ОСОБА_1 була розглянута та згідно рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 23 липня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено (а.с.166-168).

Цим рішенням, крім іншого, встановлено безпідставність тверджень ОСОБА_1 про те, що договір про іпотечний кредит укладений у національній валюті на суму 499 950 грн., те, що зобов'язання за цим договором було виконано позичальником на суму 292 743, 55 грн., а також те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги за цим договором про іпотечний кредит до позичальника ОСОБА_1 на підставі укладеного договору від 14.09.2007 року за №05/39-07.

Це рішення набрало законної сили, воно постановлено у справі за участю цих же сторін та щодо тих же правових відносин, а тому обставини, встановлені судом, не підлягають додатковому доказуванню у даній судовій справі відповідно до вимог ст.61 ЦПК України.

Щодо розміру стягнутої заборгованості, колегія констатує, що в апеляційній скарзі відповідач цей розмір не оспорює, в судовому засіданні в апеляційній інстанції сам факт наявності заборгованості він визнав, однак свого контррозрахунку не навів.

Враховуючи наведене, колегія прийшла до переконання, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає, а доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, не спростовують висновків суду першої інстанції. .

Керуючись статтею 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Іршавського районного суду від 23 липня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді