Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4996/14 Головуючий у 1-й інстанції: Воробйов С.О.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука О.П.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», третя особа - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області, про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що з 05.02.2005 року до 07.06.2013 року він працював на посаді гірника очисного вибою в ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська».

24 лютого 2013 року о 23 годині 40 хвилин з ним стався нещасний випадок на виробництві, а саме, під час виконання наряду при пересуванні по конвеєрному хіднику № 2 він зачепився лівою ногою за петлю змотаного канату і впав на стан конвеєру СП-326, внаслідок чого отримав травму голови.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14.04.2014 року нещасний випадок, що стався 24.02.2013 року о 23 год. 40 хвил., був визнаний таким, що пов'язаний з виробництвом та відповідач був зобов'язаний видати акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1.

На підставі вказаного рішення суду відповідачем складено Акт № 3 від 16.05.2014р. про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 та Акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії) від 16.05.2014р. за формою Н-5.

В результаті нещасного випадку йому було спричинено середньо-тяжку черепну-мозкову травму - забій головного мозку 1-го ступеня з правосторонньою пірамідною недостатністю, розвитком посттравматичної енцефалопатії у вигляді синдрому внутрічерепної гіпертензії і він неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в лікарнях.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК від 23.06.2014 року йому встановлено третю групу інвалідності з 50 % втратою професійної працездатності.

ОСОБА_3 зазначає, що у зв'язку з ушкодженням здоров'я, яке він зазнав внаслідок нещасного випадку 24.02.2013 року, у нього погіршилося здоров'я, що призвело до порушення особистих немайнових прав, також порушена нормальна життєдіяльність, оскільки він постійно проходить лікування, на що змушений витрачати немалі кошти, на теперішній час обмежений у виборі роботи, тому вважає, що йому спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює в 50 000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» на свою користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 15 000 грн.

Стягнуто з ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішення суду, ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що суд вірно вирішив питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин. З дотриманням вимог ст.ст. 212-215 ЦПК України суд належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно із законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 знаходився у трудових відносинах з ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» з 07.02.2005 року по 06.06.2013 року, позивача звільнено у зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я за ст. 40 п. 2 КЗпП України (а.с. 2-6).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24.02.2014р., що залишено без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 14.04.2014р., нещасний випадок, що стався 24.02.2013 року о 23.40 год. з ОСОБА_3 при виконанні трудових обов'язків на дільниці № 5 ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» був визнаний таким, що пов'язаний з виробництвом. Зобов'язано ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» видати акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 стосовно вказаного нещасного випадку та зареєструвати його у встановленому законом порядку (а.с. 24-25).

За вказаним рішенням суду відповідачем був складений та виданий позивачу акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (а.с. 7-9) та акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії) за формою Н-5 від 16.05.2014 року (а.с. 10-12). Як вбачається з вказаних актів, в результаті нещасного випадку позивачу було спричинено закриту черепну-мозкову травму, струс головного мозку, забиту рану скронево - тім'яної частини голови зліва.

У зв'язку з отриманою травмою ОСОБА_3 неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в лікарнях (а.с. 13, 14, 15).

Відповідно до Довідки МСЕК від 23.06.2014 року позивачу встановлено 3 групу інвалідності та 50% втрати професійної працездатності (а.с. 16, 17).

Стаття 237-1 КЗпП України надає право працівникові на відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд виходив із того, що у зв'язку з нещасним випадком на виробництві позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він був здоровою працездатною людиною, втратив 50% працездатності, йому встановлено 3 групу інвалідності, у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу погіршення відносин з оточуючими. Спостерігається критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд врахував ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме, значне погіршення стану здоров'я позивача, те, що професійна працездатність в зв'язку з нещасним випадком на виробництві втрачена на 50% та встановлена 3 група інвалідності до 23.06.2015 року, тому, виходячи з засад розумності та справедливості стягнув в рахунок відшкодування моральної шкоди 15 000 грн.

Зазначені висновки відповідають встановленим обставинам справи та вимогам норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

При визначенні відшкодування моральної шкоди у розмірі 15 000 грн., суд першої інстанції послався не лише на стан здоров'я позивача та наслідки нещасного випадку на виробництві, але врахував і характер, ступінь та тривалість завданих йому страждань. Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди, суд, враховуючи конкретні обставини справи, правомірно послався на положення ст. 23 ЦК України, зокрема, щодо врахування вимог розумності та справедливості, та врахував роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.2001р. та № 1 від 27.02.2009р.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 9 зазначеної постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Доводи апеляційної скарги про не співмірність суми відшкодування із станом здоров'я позивача, недоведеність факту заподіяння моральної шкоди і вини підприємства, являються безпідставними. Втрата професійної працездатності, яка призвела до інвалідності позивача, його фізичних і моральних страждань, безумовно свідчить про наявність моральної шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки є повторенням обставин, якими відповідач обґрунтовував свої заперечення проти позову, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Всі викладені у апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2014 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: