Провадження № 2/234/4880/14
15 грудня 2014 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області
в складі головуючого судді Карпенко О.М.
при секретарі Аксеніної В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -
04.11.2014 року до Краматорського міського суду звернувся позивач ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.
Позивач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність.
Із позову вбачається, що позивач 06.04.2011 рок за письмовим, цивільно-правовим договором купівлі-продажу купив майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_2, ОСОБА_3, про що був складений письмовий договір. Під час укладання зазначеного договору вони керувались чинним законодавством України, про що йдеться у самому договорі.
Договір купівлі-продажу нерухомого майна укладався ними керуючись ст. ст. 328, 334, 382, 655, 656, 657 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом.
Згідно ст. 258 ЦК України право продажу майна належить власникові, тобто в даному випадку ОСОБА_1
Між позивачем та відповідачами - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, 06.04.2011 року було укладено договір купівлі-продажу зазначеного майна у письмовій формі та досягнуто згоди по всіх істотних умовах, як це передбачено ЦК України.
За договорами купівлі-продажу сторони домовились про ціну договору та позивач сплатив гроші, про що йдеться у договорі. Вони отримали гроші, передали позивачу майно та вони підписали договір, що свідчить про домовленість сторін.
Перед укладанням договору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомили позивача про відсутність прав третіх осіб на продаване майно, розташоване за адресою: про що згадується у договорі.
Після вчинення зазначеного правочину, позивачі не мали фінансової можливості деякий час зареєструвати договір нотаріально.
На теперішній час позивач вирішив розпорядитись належним йому майном, але у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу не було посвідчено нотаріально, він не може розпорядитись купленим майном, а саме не може зареєструвати вищезазначений договір належним чином. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ухиляються від нотаріального посвідчення укладеного договору, оскільки вважають що усі умови по договору виконані і на даний час немає необхідності оформлювати щось додатково.
Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати цивільно-правовий договор від 06.04.2011року купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 - дійсними та визнати за ними право власності на це майно.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, про розгляд справи повідомлялися належним чином.
Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи.
Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
Таким чином, судом встановлено за можливе визнати цивільно-правовий договір від 06.04.2011 року купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 - дійсними, та визнати за ОСОБА_1 право власності на це майно.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 212, 213, 215, 224, 225 ЦПК України, ст.ст. 325, 328, 376 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.
Визнати цивільно-правовий договір від 06.04.2011року купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 - дійсним.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й надруковане в єдиному екземплярі.

Суддя: