Справа № 502/1411/14-ц
У Х В А Л А

11 червня 2014 року м. Кілія.

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська машинно-технологічна станція «Надія України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний-1» про зобовязання вчинити певні дії та стягнення судових витрат, -

В С Т А Н О В И В :

11.06.2014 року ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська машинно-технологічна станція «Надія України» (далі по тексту ТОВ СМТС «Надія України») звернулись до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до з обмеженою відповідальністю «Південний-1» (далі по тексту ТОВ «Південний-1») та просить суд:

- зобовязати ТОВ «Південний-1» не чинити перешкод щодо здійснення права власності та користування земельною ділянкою, що належить ОСОБА_1 та знаходиться на території о. Кисліцький, Кілійського району, Одеської області та безперешкодно пропускати переправою через рукав Таманчук, р. Дунай, Кілійського району, Одеської області на о. Кіслицький, Кілійського району, Одеської області працівників та техніку ТОВ СМТС «Надія України», яка застосовується для обробки земельної ділянки, вирощування та збору сільгосппродукції;

- стягнути з ТОВ «Південний-1» на користь ОСОБА_1 та ТОВ СМТС «Надія України» судові витрати.

11.06.2014 року ОСОБА_1 та ТОВ СМТС «Надія України» звернулись до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про забезпечення їхнього позову до ТОВ «Південний-1» та просять суд:

- зобовязати ТОВ «Південний-» до винесення судом остаточного рішення по справі безперешкодно пропускати переправою через рукав - Таманчук, р. Дунай, Кілійського району, Одеської області на о. Кіслицький, Кілійського району, Одеської області ОСОБА_1 і працівників та техніку ТОВ СМТС «Надія України», яка застосовується для обробки земельної ділянки, вирощування та збору сільгосппродукції.

В обґрунтування заяви позивачі зазначають, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка розташована на о. Кисліцький. 20.08.2010 року між ОСОБА_1 та ТОВСМТЧ «Надія України» укладено договір підряду про надання сільськогосподарських послуг з додержанням сівозміни та збереження родючості землі. Починаючи з 2013 року по теперішній час працівникам ТОВ СМТС «Надія України» з боку ТОВ «Південний-1» чиняться перешкоди щодо доступу належної ОСОБА_1 ділянки. Вказані перешкоди відображаються у тому, що працівники відповідача перегородили шлагбаумом проїжджу частину загальнодоступної дороги перед переїздом через рукав Таманчук, р. Дунай і відмовляються пропускати працівників та техніку ТОВ СМТС «Надія України», яка повинна виконувати обробку земельної ділянки ОСОБА_1 Вказану відмову працівники відповідача обґрунтовують тим, що ніби то існує якась заборгованість за проїзд техніки через переправу. З метою захисту порушеного права власності земельною ділянкою ОСОБА_1 та права користування земельною ділянкою, наданого ТОВ СМТС «Надія України» у відповідності до договору підряду та попередження збитків вчасно незасіяних та вчасно не зібраних сільськогосподарських культур на оброблювальній земельній ділянці, позивачі вважають за необхідне обмежити незаконні дії спрямовані на створення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходи до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо неприйняття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

У ст. 152 ЦПК України зазначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

На підставі вивчених матеріалів справи судом не встановлено обставин, які б могли ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду та тягли за собою необхідність забезпечення позову у визначений позивачами спосіб.

Крім того, визначений позивачами вид та спосіб забезпечення позову по своїй суті є аналогічними позовним вимогам зазначеним у позовній заяві і задоволення заяви про забезпечення позову буде означати фактичне ухвалення рішення, без розгляду справи по суті що суперечить п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

За таких обставин, зважаючи на відповідні положення ст. ст. 151-153 ЦПК України, Постанови Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд вважає заяву про вжиття заходів забезпечення позову не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 та ТОВ СМТС «Надія України» до ТОВ «Південний-1» про зобовязання вчинити певні дії та стягнення судових витрат.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_2.