Ухвала іменем україни
22 вересня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Умнова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 29 липня 2014 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

В лютому 2014 року позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 17 січня 2006 року в сумі 20 914 грн. 71 коп., з яких 6468 грн. 93 коп. - за тілом кредиту, 12 973 грн. 65 коп. - по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 972 грн. 13 коп. - штрафу (процентна складова). Мотивував тим, що відповідно до укладеного договору ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки, відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, звернувся з вищевказаним позовом до суду.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 червня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 29 липня 2014 року рішення районного суду скасовано, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача за кредитним договором від 17 січня 2006 року 6 468 грн. 93 коп. - заборгованості за тілом кредиту, 9 797 грн. 61 коп. - по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 813 грн. 33 коп. - штрафу (процентна складова), а всього 17 579 грн. 87 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідач, не погоджуючись з даним рішенням суду апеляційної інстанції подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Дослідивши подані заявником матеріали вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності та неправильності. Обставини, на які посилається заявник не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для відмови у задоволенні частини позовних вимог, в зв'язку з чим обґрунтовано скасував рішення місцевого суду та вирішив спір по суті.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи судом апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 29 липня 2014 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Умнова О.В.