Провадження № 2/234/4557/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Склярова В.В., при секретарі Голованенко А.В., за участю представника позивача Шейко І.О., представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши в відритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Краматорської міської ради до ОСОБА_2 про визнання втратившим право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

24.12.2013р. Виконавчий комітет Краматорської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_1, обґрунтовуючи вимоги тим, що 14.04.1975 р. виконкомом Краматорської міської ради був виданий ордер №55 про право заселення в порядку обміну на ім'я ОСОБА_5, який проживав на той момент в м. Запоріжжя. На підставі ордеру, ОСОБА_5 вселився в дану квартиру та був зареєстрований по вказаному адресу 29.04.1975 року. 13.11.1992 року у вказаній квартирі зареєструвався ОСОБА_2, який є племінником ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер. На даний час, відповідач ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1, що знаходиться у комунальній власності Краматорської міської ради не проживає. В ході обстеження та опитування сусідів був складений акт від 11.11.2013 року, яким встановлено, що відповідач не проживає в квартирі з 2008 року. У зв'язку із тим, що квартира не використовується за призначенням, вважають, що ОСОБА_2 не має потреби в зазначеному житловому приміщенні. Просять визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням.

Представник позивача Шейко І.О. в судове засідання підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити.

Представник відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав і пояснив, що ОСОБА_2 проживав в спірній квартирі з 1992 року і в ній зареєстрований. Іншого житла в нього немає. Працював ОСОБА_2 вахтовим способом і не бував дома по 3-5 місяців, потім приїжджав і проживав до місяця в своїй квартирі. В 2010 році він приїхав додому і в квартиру не зміг потрапити так як в ній були поміняні замки. Він звертався неодноразово в виконком і міліцію з цього приводу. Вважає, що ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі без поважних причин, так як його з неї викинули. Зараз в суді знаходиться позов про з місця мешкання сторонніх людей. В позові просить відмовити.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом.

Згідно ст.ст.71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача чи членів його родини, за ним зберігається житлове приміщення в строк до 6 місяців. Визнання особи втратившею право користування житловим приміщенням у наслідку відсутності цієї особи понад установлений термін робиться в судовому порядку.

Як вбачається з копії ордеру №55 на право заселення в порядку обміну від 14.04.1975р. виданого виконкомом Краматорської міської ради, ОСОБА_5 вселився в квартиру АДРЕСА_1 /а.с.4/.

Згідно довідки Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Донецькій області відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у спірному приміщенні за адресою АДРЕСА_1 з 18.11.1992 року /а.с.9/.

Як вбачається з копії паспорту на ім'я ОСОБА_2 він зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.16-17/.

Відповідно до акту від 11.11.2013р. по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не проживає з 2008р. /а.с.5/. В акті не вказано з якої причини і чи є в ній особисті речі відповідача.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він як працівник державної міграційної служби займався видачею паспорта громадянина України ОСОБА_2 Він помне позивача, так як він не міг надати довгий час необхідні документи про проживання на Україні до 1991 року. Також він йому розповідав про те що його незаконно висилили з квартири, помінявши замки. По всім документам ОСОБА_2 значився зареєстрованим в кв.АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_2 її колишній знайомий. Він проживав зі своїм дядьком в кв.АДРЕСА_1 з 1992 року. Працював ОСОБА_2 в Росії вахтовим способом і довго не бував дома. В якийсь час незнайомі люди пошкодивши замки в його квартирі вселились туди без якихось законних підстав.

Таким чином, суд вважає, що свідки підтвердили той факт, що ОСОБА_2 без поважних причин був відсутній за місцем свого мешкання, так як туди всились інші люди.

Як вбачається з копії ухвали Краматорського суду про відкриття провадження по цивільній справі від 28.02.2014р. в суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до Кременчуцької про виселення.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається на підставу своїх вимог або заперечень.

Як з матеріалів справи, позивачем не було надано суду доказів щодо відсутності відповідачки та дитини у спірній квартирі без поважних причин понад один рік.

Таким чином суд дійшов висновку, що вимоги позивача не ґрунтуються на законі і в їх задоволенні треба відмовити.

Керуючись ст.ст.8, 10, 60, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст.71, 72 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог виконавчого комітету Краматорської міської ради до ОСОБА_2 про визнання втратившим право користування житловим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через суд м. Краматорська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Рішення ухвалене і надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя: