Номер справи: 164/2037/14-ц
Провадження по справі: 2/164/516/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2014 року Маневицький районний суд Волинської області в складі: головуючого - судді Покидюка М.В.

при секретарі Каращук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги обгрунтував тим, що 5 червня 2012 року у Цмінівській сільській раді Маневицького району Волинської області він зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_2, актовий запис № 4. Від шлюбу в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружні стосунки з дружиною не склалися. По багатьох питаннях сімейного життя вони не можуть знайти взаєморозуміння, через що між ними часто виникали сварки. На сьогоднішній час між ними фактично припинені шлюбні відносини - на протязі одного місяця вони проживають окремо. З цих причин дальше спільне життя стало неможливим.

Посилаючись на зазначені обставини, просив шлюб з відповідачем ОСОБА_2 розірвати.

Сторони в судове засідання не з'явилися, але у своїх письмових заявах на ім'я суду просять розглядати справу у їх відсутності, що на думку суду є можливим, погоджуються на розірвання шлюбу, відповідачка просить залишити неповнолітнього сина проживати з нею та прізвище ОСОБА_2.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом доведено, що сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають ніяких заходів, добровільно вирішили питання про місце проживання неповнолітнього сина, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка проти цього не заперечує.

З цих підстав суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам дитини, а тому є всі підстави шлюб розірвати, залишивши неповнолітнього сина проживати з матір'ю.

Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З цих підстав суд вважає за доцільне відповідачці за її вибором залишити прізвище ОСОБА_2.

Судові витрати позивач просить покласти на нього, а тому його вимога в цій частині підлягає до задоволення оскільки вона не суперечить вимогам ЦПК України і не порушує інтересів та прав сторін.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 209, 212 - 215 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Шлюб зареєстрований 5 червня 2012 року Цмінівською сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис № 4 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати, від шлюбу є одна неповнолітня дитина.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матір'ю ОСОБА_2.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не буде подана апеляційна скарга. У випадку подачі апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: