АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2600/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Прокулевич В. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЗахарової А. Ф.
суддівКачана О. В. , Скіця М. І.
при секретаріВосколович Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2011 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

Вивчивши матеріали справи, судова палата, -

в с т а н о в и л а :

В вересні 2011 року ПАТ КБ «Надра» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач посилався на те, що 28 лютого 2008 року ОСОБА_6 отримав від банку кредит згідно договору №46п/10/2008-980 в сумі 15000 гривень 00 копійок під 2,7 % на місяць з терміном повернення з 28.02.2008 року по 17.02.2011 року.

Відповідно до умов кредитного договору, викладених в п. 2.3.1, 2.3.2 відповідач зобов'язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно, до 15 числа поточного місяця, при цьому щомісячний платіж повинен складати суму не меншу, ніж зазначена в п. 2.3.1 кредитного договору.

Відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору позивач має право вимагати від відповідача дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, якщо відповідач не вніс черговий платіж у термін, визначений п. 2.3.2 кредитного договору.

Згідно до п. 4.1 кредитного договору у разі прострочення відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, а також у випадку прострочення строку виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.5 цього договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 4.2 кредитного договору у разі прострочення відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 2.3.2 кредитного договору більш ніж на два дні, відповідач сплачує позивачу фіксований штраф у розмірі 30 грн..

Станом на 18.04.2011 року за відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 17174.63 грн., в тому числі:

- непогашений кредит - 9295.67 грн.;

- несплачені відсотки - 5501.79 грн.;

- несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 2017.17 грн.;

- несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 360 грн..

У зв'язку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених кредитним договором платежів ПАТ КБ «Надра» неодноразово повідомляв ОСОБА_6 про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена.

На підставі наведеного, ст. 526 ЦК України, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_6 на його користь заборгованість за договором № 46п/10/2008-980 від 28.02.2008 року в сумі 17174.63 грн. та судовий збір.

Заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2011 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ „Надра" на відшкодування боргу 17174 гривні 63 копійки та судові витрати в сумі 291 гривень 75 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на те, що дане рішення незаконне, не відповідає обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити ПАТ КБ „Надра" у стягненні заборгованості, по якій сплинув строк позовної давності, та яка не була врахована банком, як погашена.

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

По справі встановлено, що 28.02.2008 року ВАТ КБ „Надра", правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та фізична особа резидент України ОСОБА_6 уклали договір №46п/10/2008-980, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі у національній валюті України на загальну суму 15000 грн. із розрахунку 2,7% на місяць строком з 28.02.2008 року по 17.02.2011 року. Нарахування відсотків за користуванням кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості (ар. спр. 7 -10).

Кредит відповідачем було отримано, що підтверджується заявою на видачу готівки (меморіальним ордером) від 28.02.2008 року на ар. спр. 15.

Відповідно до умов кредитного договору, викладених в п. п. 2.3.1, 2.3.2 відповідач зобов'язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно, до 15 числа поточного місяця, при цьому щомісячний платіж повинен складати суму не меншу, ніж зазначена в п. 2.3.1 кредитного договору, це мінімально необхідний платіж в обсязі 654,01 грн..

Встановлено, що станом на 18.04.2011 року відповідачем ОСОБА_6 порушені пункти 2.3.1, 2.3.2 кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами.

Згідно до п. 3.2.3 кредитного договору банк має право вимагати від відповідача позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим кредитним договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений п. 2.3.2 цього договору (до 15-го числа поточного місяця).

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору у разі прострочення відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 3.2.3 кредитного договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.5 цього договору, відповідач - позичальник сплачує банку - позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 4.2 кредитного договору у разі прострочення відповідачем - позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 2.3.2 кредитного договору більш ніж на два дні, відповідач сплачує банку фіксований штраф у розмірі 30 грн..

Встановлено, що відповідач ОСОБА_6 неналежним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором, станом на 18.04.2011 року за ним визначена заборгованість по кредитному договору в сумі 17174.63 грн., в тому числі:

- непогашений кредит - 9295.67 грн.;

- несплачені відсотки - 5501.79 грн.;

- несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 2017.17 грн.;

- несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 360 грн..

На неодноразові повідомлення банком відповідача про факт виникнення заборгованості, про її розмір і необхідність погашення, - останній не реагує, в зв'язку з чим банк і змушений був звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначалось вище, по справі судом 09 грудня 2011 року ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з відповідача ОСОБА_6 на користь банку на відшкодування боргу за кредитним договором 17174 гривні 63 копійки та судові витрати в сумі 291 гривень 75 копійок (ар. спр.31).

В заяві про перегляд заочного рішення, яку залишено судом без задоволення ухвалою від 03.09.2014 року, а також і в апеляційній скарзі на рішення суду представник відповідача наголошує на тому, що банком був пропущений строк позовної давності стосовно стягнення частини заборгованості по тілу кредиту та процентам, а також щодо стягнення заборгованості за пенею.

Вказував також, що банком не були враховані деякі платежі відповідача, а поскільки останній зберіг не всі квитанції по погашенню заборгованості, то просив витребувати детальну виписку по рахунку відповідача від банку (ар. спр.40;51).

Необхідно зазначити, що в матеріалах справи - на ар. 11-12 - банком наданий у вигляді таблиць-графіків розрахунок заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором станом на 18.04.2011 року, надана розшифровка суми заборгованості:

- загальна сума платежів клієнта по кредитному договору (щомісячно, починаючи з 18.03.2008 року);

- розрахунок заборгованості по кредиту (щомісячно, починаючи з 18.03.2008 року);

- розрахунок заборгованості по процентах за користуванням кредитом (щомісячно, починаючи з 28.02.2008 року)

- розрахунок пені за порушення строку МНП (щомісячно, починаючи з 22.04.2009 року).

З розрахунку заборгованості ОСОБА_6 по кредитному договору №46п/10/2008-980 від 28.02.2008 року вказано, що останній платіж він зробив 16.07.2009 року в сумі 653,69 грн., з яких 387,16 грн. - по тілу кредиту, і 266,53 грн. - відсотки по кредиту (ар. 12), всього сплачено ним 11227, 15 грн.. Заборгованість по кредиту 9295,67 грн., по процентам за користування кредитом - 5501,79 грн., по пені - 2017,17 грн..

В суд банк звернувся з даним позовом 14.09.2011 року, тобто в межах строку позовної давності, який сторони, керуючись ст. 259 ЦК України дійшли згоди збільшити до 10 років, як зазначено в п. 6.3 укладеного кредитного договору (ар. 9).

Таким чином, необґрунтовані доводи апелянта про те, що позивачем пропущений строк позовної давності щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту і по процентам.

Згідно з роз'ясненнями в п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», що діяли на час здійснення і вирішення даних правовідносин (до 07.02.2014 р.) враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку з цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Відповідно до ст. 527 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватись спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Так згідно ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

На наведене теж звертав увагу апелянт, вказуючи, що судом необґрунтовано стягнута на користь банка пеня в сумі 2017, 17 грн., яку нараховано, починаючи з квітня 2009 року.

На думку колегії, в цій частині доводи апелянта є обґрунтованими. Враховуючи, що відносно пені застосовується скорочена позовна давність, то заборгованість по останній слід нараховувати, починаючи з 18.09.2010 року (за рік до звернення до суду), що становить суму 1062, 19 грн.

Таким чином, загальна сума боргу, яку необхідно стягнути з відповідача на користь банку, дорівнює: 9295,67+5501,79+1062,19 грн.+360 грн. штрафу = 16219,65 грн..

За таких обставин рішення суду підлягає зміні, - зменшенню визначеного судом боргу за зобов'язаннями за кредитним договором до 16219 грн. 65 коп..

В решті - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 317 ЦПК України, судова палата,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 задоволити частково.

Заочне рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2011 року по даній справі змінити в частині визначеної судом суми боргу за зобов'язаннями ОСОБА_6 за кредитним договором перед ПАТ КБ „Надра", зменшивши таку до 16219 грн. 65 коп..

В решті рішення залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :