Провадження № 2/521/5309/14
09 жовтня 2014 року Малиновський районний суд м. Одеси
в складі: головуючого судді Роїка Д.Я.,
при секретарі Гречко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
17.06.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
При цьому позивач посилається на те, що між нею та відповідачем 08.08.2003 року було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 706. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, яка проживає разом з позивачем. Місце проживання дитини сторони вирішили спільно, тому суперечки щодо місця проживання дитини відсутні.
З квітня 2014 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, сторони проживають окремо один від одного, будь-які стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, втратили почуття кохання один до одного, шлюб став носити формальний характер. Спору про поділ майна, набутого під час шлюбу, між сторонами немає.
В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та дату розгляду цивільної справи був сповіщений судом належним чином, пославшись на хворобу.
У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав, за умови заочного розгляду справи.
Судом встановлено, що 08.08.2003 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис № 706, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище ОСОБА_1.
Сторони не підтримують шлюбні відносини з квітня 2014 року, проживають окремо один від одного, будь-які стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, втратили почуття кохання один до одного, шлюб став носити формальний характер. Спору про поділ майна, набутого під час шлюбу, між сторонами немає.
Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, яка проживає разом з позивачем. Належних доказів про те, що місце проживання дитини сторони вирішили спільно, тому суперечки щодо місця проживання дитини відсутні, суду надано не було. Клопотань про надання строку для примирення сторони до суду не подавали.
За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а шлюб носить формальний характер, тому його слід розірвати.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 84, 88, 208-209, 212-215, 218, 224 - 226 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 115 СК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений 08.08.2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 706.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище «ОСОБА_1».
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії. Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції.

Суддя: