Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/5845/14 Головуючий у 1 інстанції: Тітова Т.А.
Суддя-доповідач: Осоцький І.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів Панкеєва О.В.,

Мануйлова Ю.С.,

При секретарі: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У перетравні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем і з 21 квітня 2011 року працював гірником очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті в шкідливих і небезпечних умовах.

Внаслідок впливу шкідливих факторів виробництва отримав професійне захворювання пневмоконіоз.

За результатами огляду у обласній МСЕК 28 листопада 2013 року внаслідок даного професійного захворювання встановлена 3 група інвалідності з втратою 30 % професійної працездатності, протипоказана важка фізична праця, що стало причиною звільнення з роботи.

Пошкодженням здоров'я на виробництві йому спричинено моральну шкоду, оскільки непокоять фізичні болі, задишка і кашель. Змінився звичайний спосіб життя, він у молодому війці втратив роботу, частково втратив працездатність і вимушений докладати додаткові зусилля для організації свого життя.

У зв'язку з вищевикладеним позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 73080 грн..

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн..

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм цивільного права, неповне з'ясування обставин, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підляга.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявних обставин того, що позивач, працюючи у небезпечних і шкідливих умовах отримав професійне захворювання, яке призвело до стійкої втрати працездатності, фізичних і моральних страждань, які підлягають компенсації за рахунок роботодавця.

Судом встановлено, що встановлено, що ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з відповідачем з 21 квітня 2011 року і працював гірником очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті в шкідливих і небезпечних умовах. Від впливу шкідливих факторів виробництва отримав професійне захворювання пневмоконіоз.

За результатами огляду у обласній МСЕК 28.11.2013 року позивачу внаслідок даного професійного захворювання встановлена 3 група інвалідності з втратою 30 % професійної працездатності, протипоказана важка фізична праця, що стало причиною звільнення з роботи.

За змістом ст. 173 Кодексу законів про працю України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Стаття 237-1 КЗпП України надає право працівникові на відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" в разі стійкої втрати професійної працездатності право на отримання потерпілим страхових виплат, в тому числі і виплати за моральну шкоду, настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

При визначенні розміру морального відшкодування суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, за якими позивач лише з 21.04.2011 року працював на підприємстві відповідача, ступінь втрати його професійної працездатності у розмірі- 30%, негативні наслідки які призвели до фізичних та моральних страждань потерпілого, втрати нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя і, виходячи з принципу розумності і справедливості.

Рішення суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи, підстав для його скасування судова колегія не вбачає. При цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не свідчать про неправильне застосування судом норм діючого законодавтсва.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 317ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: