Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/716/14-ц Головуючий у 1-й інст. Мозговий Володимир Борисович
Категорія 25 Доповідач Зарицька Г. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Коломієць О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом приватного акціонерного товариства „Український страховий дім" до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2014 року

встановила:

У лютому 2014 року приватне акціонерне товариство „Український страховий дім" звернулося з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути з відповідачки на його користь 6 391 грн 98 коп. завданих збитків у зв'язку з оплатою страхового відшкодування. В обґрунтування вимог позивач зазначав, що 22 серпня 2007 року між ОСОБА_2 та відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України" було укладено договір №1151 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, за умовами якого банк відкрив ОСОБА_2 картковий рахунок і відновлювальну кредитну лінію, а ОСОБА_2 зобов'язався погашати кредит і відсотки за його користування. 12 липня 2011 року між банком і приватним акціонерним товариством „Український страховий дім" укладено договір добровільного страхування кредитів КР-11 №0001, предметом якого є майнові інтереси банку, що не суперечать чинному законодавству України та пов'язані з невиконанням або неналежним виконанням позичальниками своїх зобов'язань за кредитними угодами, що укладені між страхувальником та позичальниками, з типовою формою якої страховика ознайомлено. У зв'язку зі смертю ОСОБА_2 виникла прострочена заборгованість за його картковими рахунками і банк звернувся до страховика з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Заявлену подію визнано страховим випадком і виплачено банку страхове відшкодування в розмірі 6 391,98 грн. Згідно зі ст.27 Закону України „Про страхування", ст.ст. 993, 1281, 1282 ЦК України до страховика перейшло право вимоги до спадкоємців ОСОБА_2 за завдані збитки. Спадкоємцем ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1, яка на день смерті спадкодавця проживала разом із ним. Враховуючи наведене, просив задовольнити позов.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 6 391 грн 98 коп. збитків, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування та 243,60 грн витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідачки надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с.266).

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи, 22 серпня 2007 року між ОСОБА_2 та відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України" було укладено договір №1151 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою з лімітом кредиту в розмірі 8 000 грн (а.с.14-22).

Згідно з п.7.1 вказаного договору строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії БПК (платіжної картки). Порядок заміни платіжної картки на нову визначено п. 6.1.17. договору.

12 липня 2011 року між банком і приватним акціонерним товариством „Український страховий дім" укладено договір добровільного страхування кредитів КР-11 №0001, предметом якого є майнові інтереси банку, що не суперечать чинному законодавству України та пов'язані з невиконанням або неналежним виконанням позичальниками своїх зобов'язань за кредитними угодами, що укладені між страхувальником та позичальниками.

Строк дії договору страхування визначено розділом 6.

За п.6.1., 6.2. договору цей договір набирає чинності з 01 серпня 2011 року і діє 2 роки.

Дія цього договору автоматично продовжується на кожний наступний строк і на тих самих умовах, якщо жодна зі сторін не попередить у письмовій формі іншу сторону про припинення його дії не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії цього договору в порядку, передбаченому розділом 7 цього договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер і 04.06.2013 року ПАТ „Державний ощадний банк України" повідомило позивача про настання страхового випадку, пов'язаного з невиконанням позичальником зобов'язань по договору про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування (а.с.13).

Страховим актом № КР-11/0001/ГО-Жт23 від 13.06.2013 р. заявлену подію визнано страховим випадком, розмір страхового відшкодування визначено 6381,98 грн. За платіжним дорученням від 13 червня 2013 року позивач суму страхового відшкодування сплатив (а.с.28).

25.06.2013 р. позивач звернувся в Новоград-Волинську державну нотаріальну контору з письмовою вимогою до спадкоємців ОСОБА_2 про відшкодування збитків (а.с.32-36). Така ж сама письмова вимога була направлена позивачем за місцем проживання відповідача і вручена ОСОБА_1 29.06.2013 р. (29-31).

Відповідно до ч.1 ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За положеннями чч.1-3 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно з ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

З матеріалів справи видно, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_1, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.269).

На час смерті ОСОБА_2 за ним зареєстровано два автомобілі, а саме: автомобіль марки OPEL RECORD, державний номерний знак НОМЕР_1, 1979 року випуску та OPEL OMEGA, державний номерний знак НОМЕР_1, 1991 року випуску.

Оскільки позивач виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що до нього у межах фактичних витрат та в межах вартості майна, що перейшло у спадщину, перейшло право вимоги до відповідачки.

Доводи апеляційної скарги про те, що розмір заборгованості за кредитним договором визначено станом на 27.05.2013 року на правильність рішення не впливають, оскільки згідно з інформацією ПАТ „Державний ощадний банк України" від 28.08.2014 р. за №56/546/4911 станом на 24.04.2013 р. (дату смерті позичальника) сума основного боргу по договору з ОСОБА_2 становила 7 413,21 грн (а.с.242).

Відповідно до вимог ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В порушення зазначених вимог, відповідачка на підтвердження своїх заперечень щодо наявності спадкового майна належних доказів суду не надала, клопотань щодо визначення вартості спадкового майна до суду не заявляла, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Безпідставними також є доводи апелянта про порушення позивачем строків, визначених ч.2 ст.1281 ЦК України, оскільки вказана норма не вимагає, що вимога до спадкоємця має бути заявлена шляхом звернення з позовом до суду.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: