Справа № 750/6088/14
Провадження № 2-з/750/47/14
У Х В А Л А

20 червня 2014 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого-судді Требух Н.В.

за участю секретаря Черненко О.С.

розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

18 червня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" про стягнення депозитного вкладу в сумі 200000 грн.

Позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ПАТ «Міський комерційний банк» в розмірі 200000 грн, що є на рахунку № 1 у Головному управлінні НБУ, по м. Києву та Київській області, або на будь-яких інших рахунках.

У відповідності до ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядалась без участі сторін.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд не знаходить підстав для її задоволення, оскільки заява не містить конкретних посилань на те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на рахунки Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" (юридичної особи) може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову (відсутність майна, на яке можна звернути стягнення; відсутність даних про ведення господарської діяльності; наявність дій, спрямованих на припинення юридичної особи тощо), а містить лише припущення. Водночас, накладення арешту на рахунки ПАТ «Міський комерційний банк» може перешкодити указаній юридичній особі здійснювати свою статутну діяльність. Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» забороняється накладати арешт на кореспондентські рахунки банку, у суду відсутня інформація стосовно того чи є рахунок № 1 у Головному управлінні НБУ кореспондентським чи ні.

Відповідно до ч.4 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Керуючись ст.ст. 151,153, 293 294 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу можу бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В.Требух