ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/394/14-ц
Провадження № 2/362/738/14
Р І Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2014 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Г.М.Лебідь-Гавенко,

при секретарі - Т.С. Данильченко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові справу за позовом ОСОБА_1 до Філії „Васильківське районне дорожне управління ДП „Київській облдоруп ПАТ „ДАК Автомобільні дороги України про зобовязання нарахувати і виплатити одноразову матеріальну допомогу при виході на пенсію,

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про зобовязання Філію „Васильківське районне дорожне управління ДП „Київській облдоруп ПАТ „ДАК Автомобільні дороги України нарахувати і виплатити одноразову матеріальну допомогу при виході на пенсію.

Вимоги обґрунтовує тим, що вона, починаючи з 03 квітня 1972 року працювала на різних посадах у філії „Васильківське районне дорожне управління ДП „Київській облдоруп ПАТ „ДАК Автомобільні дороги України, звідки за Наказом № 16 від 11 квітня 2007 року була звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України в звязку із виходом на пенсію. При цьому, як зазначає позивачка, в порушення вимог ст. 47, ст. 116 КЗпП України, в день звільнення відповідачем не було проведено з нею розрахунок, у звязку з чим їй не було виплачено одноразову матеріальну допомогу при виході на пенсію.

Просила суд, зобовязати відповідача провести нарахування та виплату їй одноразової допомоги при виході на пенсію.

Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що одноразову допомогу у розмірі трьох окладів, як це передбачено п. 6 Колективного договору, при виході на пенсію було виплачено позивачці не в день її звільнення, а разом із матеріальною допомогою до 55-річчя ОСОБА_1, а тому підстав для задоволення позову не має.

Суд, заслухавши позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_1 з 03 квітня 1972 року була зарахована на посаду техніка до Васильківського районного дорожнього управління, звідки була звільнена 11 квітня 2007 року за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України в звязку із виходом на пенсію, що підтверджується записом в трудову книжку (а.с. 5).

Відповідно до ст. 47 КзпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 116 КзпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки фактичного розрахунку.

Як вбачається з розрахункових листків за період з лютого до березня 2007 року включно, розрахунку по виплаті одноразової матеріальної допомоги при виході на пенсію та у звязку з ювілейною датою ОСОБА_1 у 2007 році, а також штатного розпису працівників апарату управління на 2006 рік по Васильківському райДУ ДП Київський облдорупр ВАТ ДАК Автомобільні дороги України, розмір посадового окладу на момент звільнення ОСОБА_1 становить 1060 грн. (а.с.8, 13, 14).

Відповідно до наказу по філії Васильківське райдорупр № 06 від 26 січня 2007 року, в звязку із 55 річчям від дня народження ОСОБА_1, останній виплачено матеріальну допомогу в сумі 4240 грн. згідно п. 6 переліку видів матеріального стимулювання та соціальних пільг Колективного договору, отримання якої підтверджується платіжними відомостями та розрахунковими листками (а.с. 16, 24, 29-32).

Як вбачається з наказу по філії Васильківське райдорупр №01 від 03 січня 2007 року ОСОБА_1 - виконробу надано щорічну відпустку тривалістю 28 календарних днів із них: 24 календарні дні основної щорічної відпустки та 4 календарні дні додаткової щорічної відпустки за ненормований робочий день згідно Колективного договору з 03 січня 2007 року по 31 січня 2007 року за період роботи з 03.04.2006 року по 03.04.2007 рік із наданням однорозової матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 1060 гривень призначену у відповідності з затвердженим в Колективному договорі "Положення про надання одноразової матеріальної допомоги при виході у щорічну відпустку" (а.с.33).

Згідно п. 6, п. 9 Переліку видів матеріального стимулювання та соціальних пільг Колективного договору (додаток № 18 до колективного договору між ДП Київське обласне дорожнє управління і об'єднанням первинних профспілкових організацій на 2007-2009 роки), прийнятого 01 березня 2007 року на конференції трудового колективу ДП Київський облдорупр, одноразова матеріальна допомога при виході працівників на пенсію в 2007-2009 роках виплачується у розмірі одного посадового окладу (тарифної ставки) за кожні пять років роботи в шляховій галузі України, або цінного подарунка, але не більше трьох посадових окладів (тарифних ставок) . Надання одноразової матеріальної допомоги у звязку із ювілейними та памятними датами, а саме 55 років для жінок, здійснюється в розмірі одного посадового окладу (а.с. 17-18).

У відповідності до акту № 1 від 12 грудня 2012 року про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, інші документи, щоб підтверджували або спростовували правомірність дій, у відповідача відсутні через знищення (а.с.100-105).

Таким чином, судом достовірно встановлено, що право на отримання одноразової допомоги виникло у позивача саме при звільненні з роботи у зв'язку з виходом на пенсію 11 квітня 2007 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно до роз'яснень п. 4 постанови Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів № 9 від 6.11.1992 року, встановлені ст.ст. 228, 223 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.

Оскільки, одноразова допомога, що підлягала виплаті позивачу та яка, виходячи з розміру посадового окладу ОСОБА_1 (1060 грн.) та встановлені колективним договором розмір одноразової допомоги при виході працівників на пенсію в 2007-2009 роках (3180 грн. 3 посадові оклади), а також одноразової матеріальної допомоги у звязку із ювілейними та памятними датами, а саме 55 років для жінок (1060 1 посадовий оклад), була виплачена згідно наказу по філії Васильківське райдорупр № 06 від 26 січня 2007 року у визначеному колективним договором розмірі (4240=3180+1060), не є заробітною платою у розумінні Закону України Про оплату праці та п. 3.6. Інструкції зі статистики заробітної плати № 5 від 13.01.2004 року, то суд вважає за можливе застосувати строк позовної давності до заявлених ОСОБА_1 вимог та відмовити у їх задоволенні через відсутність підстав для поновлення порушеного строку, що фактично закінчився 11 червня 2007 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 44, 47, 94, 116, 117, 223, 228, 233 КЗпП України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224 - 228, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Філії „Васильківське районне дорожне управління ДП „Київській облдоруп ПАТ „ДАК Автомобільні дороги України про зобовязання нарахувати і виплатити одноразову матеріальну допомогу при виході на пенсію відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 26 вересня 2014 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко