Справа № 756/8366/14-ц
Головуючий у суді першої інстанції:Маринченко М.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 листопада 2014 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса А.М., Антоненко Н.О.

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 26 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги мотивувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок різних характерів та поглядів на сімейне життя, між ними постійно виникають сварки, як наслідок з 19 травня 2014 року вони разом не проживають, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Крім того, зважаючи на те, що дочка залишилась проживати разом з нею, у неї виникло право на стягнення аліментів з відповідача. Оскільки відповідач зареєстрований як фізична особа підприємець, має мінливий дохід, просила стягнути аліменти в твердій грошові сумі в розмірі 20000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені частково. Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м.Києва 25 квітня 1997 року, актовий запис № 452, розірваний. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 16 червня 2014 року і до досягнення повноліття.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині визначення розміру аліментів, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів в сумі 1000 грн. скасувати і ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Обґрунтовуючи свою скаргу, зазначила, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, висновки суду є такими, які не відповідають обставинам справи. Зокрема, зазначила, що рішення суду не містить обґрунтування та посилання на норму закону щодо часткового задоволення позовних вимог та стягнення аліментів в сумі 1000 грн. Посилання суду на відсутність доказів щодо рівня доходу відповідача, за наявності якого останній має можливість сплачувати аліменти в розмірі 20000 грн. щомісячно, не відповідають дійсності і матеріалам справи.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_6 -ОСОБА_4 проти доводів апеляційної скарги заперечувала і просила рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 1997 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони не проживають однією сім»єю та не ведуть спільного господарства з 19 травня 2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив із визнання відповідачем позову, та врахувавши неможливість подальшого спільного життя подружжя та збереження шлюбу прийшов до висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, суд першої інстанції виходив з того, що батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам та ґрунтується на вимогах закону.

За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходів одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За наявності у відповідача, який зареєстрований як фізична особа - підприємець, нерегулярного, мінливого доходу, аліменти визначаються в твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів в сумі 1000 грн., суд першої інстанції, урахував положення статті 182 СК України, зокрема, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, обов'язок батьків утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом не враховано дохід відповідача від підприємницької діяльності за 2011, 2012 роки, наявність у ОСОБА_6 майна, а саме автомобілів, та грошових вкладів в банківських установах, що призвело до необґрунтованого визначення розміру аліментів, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки наявність у платника аліментів майна, яке до того ж є предметом поділу в іншій справі, без доведення отримання від цього майна доходу, не може бути враховано при визначенні розміру аліментів. А дохід за минулі роки не має правового значення при вирішенні спору про стягнення аліментів з 16 червня 2014 року.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності позивачем тієї обставини, що для забезпечення потреб дитини у повній мірі, необхідно витрачати в місяць не менше ніж 20000 грн.

Враховуючи, що обов»язолк утримувати дитину покладається на обох батьків, підстави для збільшення визначеного судом першої інстанції розміру аліментів відсутні.

Колегією суддів встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги, які фактично зводяться до переоцінки доказів, не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення. .

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 26 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: