Справа № 202/9916/14-ц
№2/0202/5120/2014
22 грудня 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: Бєсєди Г.В.
при секретарі: Кубишкіній К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Індустріальний районний відділ Державної міграційної служби України в м. Дніпропетровську, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Індустріальний районний відділ Державної міграційної служби України в м. Дніпропетровську, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування поданої заяви позивач зазначила, що згідно з договором дарування від 08.11.2011 року та витягу від 13.12.2011 року, виданого КП «Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Крім неї, в квартирі зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2, який фактично не проживає з нею та не оплачує комунальні послуги. Наголошує, що житлово-комунальні послуги сплачуються тільки особисто нею, відповідач до житла не з'являється, фінансово не допомагає, його особистих речей в квартирі не має, перешкод у користуванні житлом відповідачу ніхто не чинить. Реєстрація відповідача у АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську, змушує її нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг.
В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, в зв'язку з чим суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, згідно з договором дарування від 08.11.2011 року та витягу від 13.12.2011 року, виданого КП «Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Крім ОСОБА_1 в даній квартирі, зареєстрований відповідач ОСОБА_2, що підтверджується довідкою від 30.09.2014 року №53, виданою обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Залізничник» №31».
Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Частиною 1 ст. 71 цього Кодексу передбачено, що за наймачем або членами його сім'ї при їх тимчасовій відсутності жиле приміщення зберігається протягом шести місяців.
За правилами ст. 71 ЖК України у справах про визнання наймача або членів сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обов'язковим є з'ясовування причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо.
У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно довідки від 30.09.2014 року №53, виданої обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Залізничник» №31», ОСОБА_2 не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з початку 2013 року.
Судом встановлено, що відповідач добровільно залишив місце проживання та не проживає за адресою: АДРЕСА_1, без поважних причин понад один рік.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 379, 382, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 224, 212-215, 224 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Індустріальний районний відділ Державної міграційної служби України в м. Дніпропетровську, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.
Рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Г.В. Бєсєда