Провадження №2-о/521/426/14
УХВАЛА

Про залишення заяви без руху

26 грудня 2014 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гранін В.Л., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Державна прикордонна служба України, про встановлення юридичного факту перебування на Україні з 03.07.2013 року по 16.07.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту перебування її в проміжок часу з 03.07.2013 року по 16.07.2013 року на території України. Цей факт йому необхідно встановити для того, щоб не було сумнівів в дійсності нотаріальних та інших юридично значимих дій, які вчинялись заявником в проміжок цього часу.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Так, в Постанові Пленуму Верховного суду України від 1995 року, зі змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення « в п.3 указано, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст. 139 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Заявником не розяснені конкретні обставини в обґрунтування своїх вимог: чому він не звертався до заінтересованої особи (і чому тоді він вказав саме цю особу) і не отримав відповідь (відмову) з питання про які вказав у заяві до суду.

У ч. 2 ст. 256 ЦПК України, йдеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 ст. 256 ЦПК України. До таких умов віднесено:

- встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права. Заявником не викладені які саме конкретні права виникають, змінюються або припиняються в результаті встановлення юридичного факту;

- коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявник не розяснив оскаржив він чи ні, і чому, дії заінтересованої особи (і який інтерес у цієї особи в сенсі ст. 235 ЦПК України) Державна прикордонна служба України;

- заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт;

- встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

В п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року з змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» указано: при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Так, наприклад, рішення суду про встановлення постійного проживання на Україні необхідно для отримання громадянства (Указ Президента України від 27 березня 2001 року №215).

Тому, заявником не розяснено яке правове значення має факт, який він просить встановити і які у нього виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права, при тому що до зацікавленої особи він не звертався і йому відмовлено не було (якщо не звертався).

Також указано, що не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов'язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду. Тому, зараз неможливо вирішити чи є у заявника спір про будь яке його порушене, невизнане чи оспорюване право, який повинен розглядатись в порядку цивільного чи адміністративного судочинства, шляхом подання позову, а не в порядку окремого провадження. Як і неможливо вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Державна прикордонна служба України, про встановлення юридичного факту перебування на Україні з 03.07.2013 року по 16.07.2013 року - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки заяви на протязі пяти днів з дня отримання цієї ухвали. Розяснити, що інакше заява буде вважатись неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя