Провадження №2-642/2255/14
25 грудня 2014 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - Шрамко Л.Л.,
з участю секретаря - Куніциної М.Є.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
3-я особа - Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія»,
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що 23 грудня 2013 року з вини відповідача - водія автомобіля Мерседес сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний йому - позивачу - автомобіль. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у СТДВ «Гарантія», яка не виплатила йому - позивачу - страхове відшкодування. Розмір завданої шкоди становить 9 038 грн. 03 коп.
У зв'язку з пошкодженням автомобіля позивачу завдана моральна шкода, оскільки він самостійно вимушений був шукати гроші для ремонту автомобіля, не міг вночі спокійно спати, це спричнилило пригнічений стан, він був вимушений користуватись громадським транспортом, що викликало суттєві незручності, йому довелось відкласти багато справ, які потребували пересування на автомобілі.
В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, письмових заперечень не надали, про слухання справи повідомлені належним чином,.
Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, про слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку, відповідач письмових заперечень проти позову суду не надав. За таких обставин, відповідно до вимог ст.ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає можливим постановити заочне рішення по справі.
Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини.
Зазначені обставини підтверджуються постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 22 січня 2014 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
З листа національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 9155/13-12 від 26 серпня 2014 року вбачається, що позивач взертався до СТДВ «Гарантія», в якій застрахована відповідальність ОСОБА_2, з вимогою про виплату страхового відшкодування. В СТДВ «Гарантія» у зв'язку невиконанням зобов'язань перед страхувальниками за договорами страхування призначений тимчасовий адміністратор.
Суд, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.
Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, наявність вини відповідача у пошкодженні автомобіля позивача встановлена постановою суду, та не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.
Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.
Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам або майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вимога потерпілого про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.
Виходячи з вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів, суд кладе в основу рішення наданий позивачем звіт щодо розміру заподіяної матеріальної шкоди, який складений оцінювачем, є обґрунтованим.
Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних страждання, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі, зокрема, неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Суд вважає доведеним, що внаслідок протиправних дій відповідача позивач зазнав душевних страждань у зв'язку з пошкодженням його автомобіля, що є підставою для відшкодування моральної шкоди. Суд приходить до висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода в сумі 500 грн. Доказів заподіяння моральної шкоди на більшу суму суду не надано.
Таким чином, з відповідача необхідно стягнути у відшкодування матеріальної шкоди 9038 грн. 03 коп., моральної шкоди - 500 грн., витрати на оплату послуг по визначенню вартості відновлювального ремонту - 700 грн. та відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати по оплаті судового збору у сумі 487 грн. 20 коп., а всього стягнути 10 725 грн. 23 коп.
В інший частині позовних вимог слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 59-61, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, п.11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 9 038 грн. 03 коп., витрати на оплату послуг по визначенню вартості відновлювального ремонту - 700 грн., у відшкодування моральної шкоди 500 грн., а також у відшкодування понесених витрат на оплату судового збору - 487 грн. 20 коп., а всього стягнути 10 725 грн. 23 коп.
В інший частині позовних вимог відмовити.
Дане заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення подається відповідачем до Ленінського районного суду м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Ленінський районний суд м.Харкова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя - Л.Л.Шрамко