Справа №758/3111/14-ц
Головуючий у суді першої інстанції: Захарчук С.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеус А.М.,

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника позивача - Бабур О.П.

відповідача - ОСОБА_4

представника відповідача -ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Подільського районного суду м.Києва від 27 червня 2014 року у справі за позовом Житлово - будівельного кооперативу «Автомат-4» до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, 3% річних, інфляційних витрат, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року позивач ЖБК «Автомат-4» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідачі як споживачі комунальних послуг свої обов'язки по своєчасному внесенню плати за комунальні послуги не виконують, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 1 березня 2012 року по 1 січня 2014 року в сумі 11501 грн. 77 коп., яку і просив стягнути з відповідачів.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2014 року частково задоволені позовні вимоги ЖБК «Автомат-4» та стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 9900 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги, 9 грн.90 коп. інфляційних, 321 грн.29 коп. - 3 % річних.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, відповідач ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В апеляційній скарзі посилається на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов, пославшись на розрахунок заборгованості, який не може вважатися обґрунтованим, оскільки з вини виконавця в 2012 році не відбулася чергова повірка квартирних засобів обліку споживання холодної та гарячої води, тому облікові дані такого засобу не можуть вважатися достовірними. На думку апелянта, суд першої інстанції помилко прийшов до висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, оскільки договір про проведення розрахунків за водопостачання та водовідведення за показниками квартирних приладів обліку споживання холодної та гарячої води, укладений між ЖБК «Автомат-4» та ОСОБА_6, який і є боржником в цьому випадку. Крім того, вважає, що суд першої інстанції помилкового застосував до спірних правовідносин ст.625 ЦК України, і як наслідок, безпідставно стягнув інфляційні втрати та 3 % річних, оскільки п.10 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який є спеціальним нормативно-правовим актом у спірних правовідносинах, така відповідальність не передбачена.

В судове засідання не з'явилися ОСОБА_7, ОСОБА_8, будучи у встановленому законом порядку повідомленими про день та час розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.216-217), у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до ч.2 ст.305 ЦК України.

ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Представник ЖБК «Автомат-4» та представник ОСОБА_6 - ОСОБА_5 проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осі, які з»явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції по даній справі - залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, як споживачі комунальних послуг зобов'язані сплатити суму заборгованості в розмірі 9900 грн., яка утворилася з 1 березня 2012 року по 1 лютого 2014 року солідарно, оскільки останні проживають в квартирі АДРЕСА_2, послуги з водопостачання отримують, але за них не сплачують в повному обсязі.

Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, судом вірно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 14 жовтня 2013 року співвласниками квартири АДРЕСА_2 в рівних частках є ОСОБА_4, та ОСОБА_6

У зазначеній квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, що підтверджується довідкою форми № 3, яка видана ЖБК «Автомат-4». ОСОБА_6 в квартирі не зареєстрований і не проживає.

Згідно паспортних даних ОСОБА_6 проживає і зареєстрований в АДРЕСА_1 з 27 лютого 2001 року ( а.с.131).

Згідно акту планової перевірки показників лічильників холодної та гарячої води по будинку АДРЕСА_2, під час перевірки у квартирі № 68 були зняті показники лічильників холодної води - 686 куб.м та гарячої води - 720 куб.м. В процесі звірки було виявлено недоплату по холодній воді - за 146 кубм, по гарячій воді - за 220 куб.м ( а.с.72). Загальна сума боргу складає 9900 грн.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Судової палати у цивільних і господарських справах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року).

Наявність укладеного 1 вересня 20009 року договору між ЖБК «Автомат-4» та ОСОБА_6 про проведення розрахунків за водопостачання та водовідведення за показниками квартирних приладів обліку споживання холодної та гарячої води не може бути підставою для покладення відповідальності за несплату отриманих послуг на відповідача ОСОБА_6 без доведення факту споживання таких послуг останнім.

Судом же встановлено, що не заперечується і ОСОБА_4 в судовому засіданні, що ОСОБА_6 в спірний період, за якій утворилася заборгованість, в квартирі АДРЕСА_2 не проживав, гарячу та холодну воду не споживав.

Отже, відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 як споживачі холодної та гарячої води мають сплачувати вартість таких послуг.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо недостовірності облікових даних квартирних засобів обліку споживання холодної та гарячої води у зв»язку з не проведення в 2012 році повірки цих засобів, колегія суддів їх відхиляє, оскільки відповідачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту їх несправності в цей період. Саме по собі не проведення 1 вересня 2012 року чергової повірки квартирних засобів обліку гарячої та холодної води не може бути підставою для відмови у стягненні плати за надані та спожиті послуги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо застосування до спірних правовідносин ст.625 ЦК України, оскільки за правовою природою правовідносини сторін є грошовими зобов»язаннями.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов»язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодування матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації ( плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки ( пені) за невиконання або неналежне виконання зобов»язання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов»язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (Постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених в оскаржуваному рішенні, які зроблені судом на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами. Виконавши всі вимоги цивільного судочинства, суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 27 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: