Справа № 727/5620/14-ц
Провадження № 2/727/1492/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Чебан В.М.

при секретарі Руснак І.Д.

з участю представника позивача Паладійчука А.В.

з участю відповідачки ОСОБА_2

з участю представника відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства « Комерційний банк « Надра» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ « Комерційний банк « Надра» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки до відповідачки ОСОБА_2, посилаючись на те, що 13 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством Комерційний банк "Надра", в особі філії ВАТ КБ "Надра" Чернівецьке РУ та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 836142, згідно з яким позивач надав, а відповідачка отримала кредит в розмірі 55 944 доларів США, строком до 12 червня 2028 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі.

Як зазначає позивач, він свої зобов'язання за кредитним договором, щодо надання кредиту, виконав в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 860 від 13.06.2008 р. та валютним меморіальним ордером №458 від 13.06.2008 р. Відповідно до п. 4.3.2. кредитного договору відповідачка зобов'язалася суворо дотримуватися положень цього договору, сплачувати мінімально необхідні платежі у розмірі та порядку і строки, визначені в кредитному договорі. Проте у порушення приписів норм права та умов кредитного договору відповідачка не здійснює погашення кредиту та не сплачує відсотки за користування кредитом у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором.

Відповідно до п. 4.2.3 кредитного договору, банк має право вимагати від

позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати

нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих

штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі у

термін, визначений п. 3.3.3 цього договору.

Як зазначено в позовній заяві, позивачем 10.06.2014 р. за №2800/61/1/9 було направлено відповідачці вимогу про усунення порушень кредитного договору з вимогою виконати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, відповідачка вимогу не виконала.

Таким чином, станом на 10.06.2014 р., заборгованість відповідачки за кредитним

договором, складає 1 073 329, 82 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (11,80 грн. за 1 долар) на 10.06.2014 р. дорівнює 90 933,02 дол. США, яка складається з: заборгованості за кредитом - 54 572,95 дол. США, що дорівнює - 644 152,96 грн.; заборгованості за відсотками - 27 176,31 дол. США, що дорівнює -320 776,15 грн.; заборгованості за пенею - 42 367,09 грн., що на 10.06.2014 р. за курсом НБУ є еквівалентом 3 589,36 дол. США, штрафу - 66 033,62 грн., що дорівнює - 66 033,62 грн., що на 10.06.2014 р. за курсом НБУ є еквівалентом 5 594,40 дол. США.

Крім того, позивач зазначає, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачкою був укладений договір іпотеки за реєстровим №2465, 2466 від 13.06.2008 року. Згідно до договору іпотеки предметом іпотеки є двокімнатна квартира АДРЕСА_1. Відповідно договору іпотеки вартість предмету іпотеки була погоджена між відповідачкою та позивачем і становила 313 102,35 гривень.

На основі викладеного позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 836142 від 13.06.2008 р. в розмірі 1 073 329,82 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (11,80 грн. за 1 долар) на 10.06.2014 р. дорівнює 90 933,02 дол. США - звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки за реєстровим №2465, 2466 від 13.06.2008 року, а саме нерухоме майно: двокімнатна квартира АДРЕСА_1, що належать іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі- продажу квартири, укладеного між іпотекодавцем та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, посвідченого 13.06.2008 р. ОСОБА_7, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, зареєстрованим за реєстровим №2457. Іпотекодавцю переходить право власності на вищезазначене нерухоме майно в момент державної реєстрації договору купівлі-продажу, укладеного між іпотекодавцем та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, шляхом продажу Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на умовах та в порядку викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку», та наданням Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, а також стягнути з відповідачки судовий збір.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення. Крім того, представник відповідачки в судовому засіданні вказав, що предмет іпотеки є єдиним житлом боржниці, в якому вона проживає з дитиною, іншого майна на праві власності за нею не зареєстровано, а таму згідно Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" в задовленні позовних вимог слід відмовити.

ОСОБА_2 допитана в судовому засіданні як свідок вказала, що двокімнатна квартира АДРЕСА_1 є єдиним її житлом, в якому вона прожива разом з своєю хворою донькою, іншого житла на праві власності їй не належить.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Судом встановлено, що 13 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством Комерційний банк "Надра", в особі філії ВАТ КБ "Надра" Чернівецьке РУ та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 836142, згідно з яким позивач надав, а відповідачка отримала кредит в розмірі 55 944 доларів США, строком до 12 червня 2028 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. ( а.с. 5-7) .

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором, щодо надання кредиту, виконав в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 860 від 13.06.2008 р. та валютним меморіальним ордером №458 від 13.06.2008 р.( а.с. 7-8).

Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачкою був укладений договір іпотеки за реєстровим №2465, 2466 від 13.06.2008 року. Згідно договору іпотеки предметом іпотеки є двокімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 49,30 кв.м. в тому числі житловою площею 27 кв.м. Відповідно до договору іпотеки вартість предмету іпотеки була погоджена між відповідачкою та позивачем та становила 313 102,35 гривень. (а.с. 9-10).

Однак відповідачка ОСОБА_2 свої зобов'язання по поверненню кредиту належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 10.06.2014 р., у неї виникла заборгованість у розмірі 1 073 329, 82 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (11,80 грн. за 1 долар) на 10.06.2014 р. дорівнює 90 933,02 дол. США, яка складається із заборгованості за кредитом - 54 572,95 дол. США, що дорівнює - 644 152,96 грн.; заборгованості за відсотками - 27 176,31 дол. США, що дорівнює -320 776,15 грн.; заборгованості за пенею - 42 367,09 грн., що на 10.06.2014 р. за курсом НБУ є еквівалентом 3 589,36 дол. США, штрафу - 66 033,62 грн., що на 10.06.2014 р. за курсом НБУ є еквівалентом 5 594,40 дол. США., що підтверджується розрахунком заборгованості.( а.с. 11-13).

Позивачем 10.06.2014 р. було направлено відповідачці вимогу про усунення порушень кредитного договору з вимогою виконати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, відповідачка вимогу не виконала. (а.с. 14-17).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», якою визначено підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язання забезпеченого іпотекою, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За рахунок предмета іпотеки він має право задоволити в повному обсязі свої вимоги з урахуванням сплати відсотків, неустойки, збитків та іншого. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель (іпотекодержатель) набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки). За рахунок предмета застави, іпотеки він має право задоволити в повному обсязі свої вимоги з урахуванням сплати відсотків, неустойки, збитків та іншого.

Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

07 червня 2014 року набув чинності ЗУ №1304-VII від 03 червня 2014 року "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Стаття 1 ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" вказує на те, що протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; 2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); 3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Суд вбачає, що даний закон розповсюджує свою дію на правовідносини, які склались між сторонами спору.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.09.2014 року №26932915 вбачається, що фізичній особі ОСОБА_2 на праві власності належить лише двохкімнатна квартира АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки ( а.с. 46-47). Зазначену обставину підтвердила в судовому засіданні сама ОСОБА_2, допитана в якості свідка.

З пункту договору іпотеки від 30.06.2008 року вбачається, що площа квартири АДРЕСА_1 переданої в іпотеку становить 49,30 кв.м. (а.с.9-10).

Таким чином, вищевказане майно виступає як забезпечення зобов'язань ОСОБА_2 за споживчим кредитом, наданим їй кредитною установою - резидентом України в іноземній валюті, вказана квартира використовується як місце постійного проживання позичальниці та її загальна площа не перевищує 140 кв.м., а тому є всі підстави для застосування до вказаних правовідносин правил, визначених в пункті 1 статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року, № 1304-VII.

Згідно ст. 4 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Враховуючи наведене, у вимогах банку про звернення стягнення на спірну квартиру слід відмовити з підстав, передбачених ЗУ №1304-VII від 03 червня 2014 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ПАТ « Комерційний банк « Надра» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 346, 589, 590 ЦК України, ст. ст.5, 33 Закону України «Про іпотеку», ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства « Комерційний банк « Надра» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: