Провадження № 2/522/1173/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу ;

ВСТАНОВИВ :

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики від 16.10.2010 року за р.№ 6458 у загальному розмірі 142 243,86 грн. (з яких : сума основного боргу 130 498,50 грн. ; три проценти річних за час прострочення повернення суми позики 11 744,86 грн.), посилаючись не невиконання відповідачем своїх зобов'язань за цим договором щодо повернення позики у встановлений цим договором термін.

Позивач веде дану справу в суді через свого представника ОСОБА_1, який просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов в повному обсязі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_3, місце проживання якого в установленому законом порядку не зареєстровано, був викликаний до суду через оголошення у пресі, але не повідомив суду причину своєї неявки.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом установлено, що 16 жовтня 2010 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за р.№ 6458, згідно умов якого ОСОБА_2 позичив, а ОСОБА_3 взяв в борг грошову суму у розмірі 130 498,50 грн., які були отримані ОСОБА_3 від ОСОБА_2 повністю при укладенні цього договору. За умовами цього договору ОСОБА_3 зобов'язався повернути суму позики ОСОБА_2 в строк до 16 грудня 2010 року.

Оригінал цього договору позики приєднаний судом до матеріалів справи.

У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Проте відповідач ОСОБА_3 до теперішнього часу не повернув позивачу ОСОБА_2 борг за укладеним між ними договором позики від 16.10.2010 року за р.№ 6458 у розмірі 130 498,50 грн.

Відповідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ч.1, 2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на наведене, суд вважає, що позивач має право вимагати від відповідача сплатити суму боргу за договором позики від 16.10.2010 року за р.№ 6458 з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми боргу за 1039 днів прострочення з 17 грудня 2010 року по дату звернення позивача до суду з даним позовом - 15 жовтня 2013 року, розмір яких становить 11 148,47 грн. (130498,50грн.х 3% : 365дн.х 1039дн.=11148,47 грн.

Таким чином, загальний борг відповідача перед позивачем за договором позики від 16.10.2010 року за р.№ 6458 становить 141 646,97 грн. (130498,50грн.+11148,47грн.).

Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 1 416,47 грн., повязані зі сплатою судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.526, 530, 612, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер : НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер : НОМЕР_2, НОМЕР_3, виданий Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 19.11.1997 року, що зареєстрований та проживає за адресою : 65065, м.Одеса, вул.Комарова, буд.1, борг за договором позики від 16 жовтня 2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за р.№ 6458, у загальному розмірі 141 646 (сто сорок одна тисяча шістсот сорок шість) грн. 97 коп. (з яких : основний борг 130 498,50 грн. ; три проценти за час прострочення повернення позики 11 148,47 грн.) та судові витрати в сумі 1 416 (одна тисяча чотириста шістнадцять) грн. 47 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.А.Ільченко

28.02.2014