Києво-Святошинський районний суд Київської області
провадження № 2/369/4487/14
РІШЕННЯ

Іменем України

23.12.2014 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником жилого будинку АДРЕСА_1, а також розташованої під будинком земельної ділянки, які належать йому на праві приватної власності згідно договорів купівлі-продажу житлового будинку від 06 грудня 2002 року та договору дарування земельної ділянки від 30 липня 2003 року.

Згідно довідки про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 749 від 17 квітня 2014 року, виданої виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, визначено перелік осіб, які зареєстровані у житловому будинку, а саме ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_3 (син власника), ОСОБА_2 (син власника).

Однак, фактично в даному будинку проживає він і один з його синів ОСОБА_3, що підтверджується актом обстеження житлових умов № 677/4-1/04-625 від 09 липня 2014 року. Цим же актом підтверджується тривала відсутність у житловому будинку іншого його сина ОСОБА_2, а саме з 2009 року.

З 2009 року місцезнаходження ОСОБА_2 йому невідоме, у зв»язку з чим він вимушений сплачувати усі платежі за власні кошти, адже звернутися до нього з вимогою про стягнення відповідних платежів, які нараховуються у зв»язку з тим, що він зареєстрований у належному йому жилому будинку, він не має можливості.

З огляду на вищевикладене, позивач ОСОБА_1 вважав, що ОСОБА_2 порушуються передбачені та гарантовані чинним законодавством права на вільне користування та розпорядження належним йому на праві приватної власності майном, і враховуючи те, що ОСОБА_2 не проживав у будинку понад встановлені строки, навіть не з»являвся в будинку, тому він вимушений звернутись до суду із даним позовом.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, позивач надав суду заяву, в якій позов підтримав і просив його задовольнити та розглянути справу у його відсутності.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з"явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Оскільки позивач у поданій суду заяві не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи.

Суд, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за Договором дарування житлового будинку від 06 грудня 2002 року позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності 19/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1. Також за Договором дарування земельної ділянки від 30 липня 2003 року позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0146 га, розташована на території АДРЕСА_1, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Згідно довідок про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 17 квітня 2014 року № 749, від 17 грудня 2014 року № 2390, в будинку АДРЕСА_1 до складу сім»ї ОСОБА_1 входять син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 2009 року по даний час за адресою: АДРЕСА_1, не проживає, не приймає участі в оплаті за комунальні послуги, до будинку не з»являється, що стверджується актами депутата Вишневої міської ради 09 липня 2014 року, від 10 листопада 2014 року, від 15 грудня 2014 року.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно вимог ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 втратив право користування жилим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 на підставі вимог ст. 405 ЦК України, а тому позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст. 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.