Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2014 Справа №607/9814/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

при секретарі Костиник О.П., Зубко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про примусове виконання обов'язку в натурі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») про зобов'язання конвертувати (переоформити) його вклад в сумі, що існувала станом на дату його звернення - 29 січня 2014 року, та яка складала 188'747,43 грн., в валюту «долар США» комерційним курсом ПАТ КБ «Приватбанк», що діяв на момент його звернення - 29 січня 2014 року; зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» після переоформлення (конвертації) вкладу станом на 29 січня 2014 pоку, нараховувати відсотки на суму вкладу за період з 29 січня 2014 року по дату закінчення договору 16 жовтня 2013 року. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що 16 жовтня 2013 року між ним та відповідачем було укладено договір № 8АМОК1782, за умовами якого він передав банку кошти в сумі 170'000 грн. для розміщення на депозитному вкладі, строком на 366 днів по 16 жовтня 2014 року включно, із нарахуванням на суму вкладу процентів за ставкою 18% річних та мультивалютною властивістю, що дозволяє йому переоформити свій діючий вклад на депозит в іншій валюті. 29 січня 2014 року він звернувся у відділення відповідача із заявою про конвертацію валюти вказаного вкладу за договором вкладу із гривні на долар США. Однак цієї операції банком не проведено, що суперечить вимогам закону та умовам укладеного 16 жовтня 2014 року договору.

Позивач та його представник в судовому засіданні вказані вимоги підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, покликаючись на те, що позивач самостійно ухилявся від вчинення усіх необхідних дій для конвертації вкладу, а саме, у обумовлений сторонами час, персонально не з'явився у відділення банку. Таким чином дії ПАТ КБ «Приватбанк» відповідали вимогам Постанови НБУ № 492 від 12 листопада 2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах» і Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України, затверджена Постановою Правління Національного банку України № 502 від 12 грудня 2002 року.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке.

16 жовтня 2013 року між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір № 8АМОК1782, за умовами якого ОСОБА_1 передав банку кошти в сумі 170'000 грн. для розміщення на депозитному вкладі, строком на 366 днів до 16 жовтня 2014 року включно, із нарахуванням на суму вкладу процентів за ставкою 18% річних.

Однією із істотних умов цього договору є його мультивалютна властивість, що дозволяє вкладнику переоформити свій діючий вклад на депозит в іншій валюті. Дана обставина визнана сторонами, а тому, в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягає.

29 січня 2014 року позивач звернувся до відповідача із усною заявою про конвертацію валюти вкладу за договором вкладу із гривні на долар США. На момент подання заявки сума вкладу складала 188'747,43 грн. Про дані факти стверджує позивач у позовній заяві та представник відповідача у запереченнях на позов від 08 вересня 2014 року. Саме тому, та в силу, ч. 1 ст. 61 ЦПК України, дані обставини доказуванню не підлягають.

Пунктом 10.13 Постанови НБУ № 12 листопада 2003 року № 492 «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493) визначено, що видаткові операції за вкладними (депозитними) рахунками фізичних осіб здійснюються за розпорядженням власника рахунку або за його дорученням на підставі довіреності, засвідченої нотаріально, а у випадках, визначених законодавством України, - іншими уповноваженими на це особами.

Пунктом 10.19 цієї ж Постанови НБУ визначено, що на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті фізичної особи-резидента зараховуються:

o готівкова валюта внесена/переказана власником рахунку;

o валюта, перерахована з власного поточного або власного вкладного (депозитного) рахунку в іноземній валюті;

o валюта від здійснення уповноваженим банком за дорученням власника рахунку операцій з обміну валюти відповідно до нормативно-правових актів Національного банку з питань торгівлі іноземною валютою та умов договору банківського вкладу;

o кошти, перераховані з поточного рахунку іншої фізичної особи, якщо це передбачено договором банківського вкладу;

o нараховані проценти (дохід в іншій формі) за вкладом (депозитом), якщо це передбачено договором.

Згідно п. 5.1 Інструкції "Про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України" (далі також може вживатись як Інструкція) під час здійснення валютно-обмінних операцій використовується квитанція за формою № 377-К.

Дана квитанція видається касою банку (фінансової установи) фізичним особам, як підтвердження здійснення валютно-обмінних операцій, визначених в абзацах другому-шостому пункту 1.2 Інструкції (серед яких продаж фізичним особам-резидентам готівкової іноземної валюти за готівкову гривню) (п. 5.5. Інструкції).

Відповідно до п. 5.7. Інструкції оформлення і видача довідок та квитанцій без здійснення валютно-обмінних операцій або їх невидача під час здійснення зазначених вище операцій забороняються.

З огляду на зазначені вище норми спеціального законодавства, провести закриття первинного вкладу, валютно-обмінну операцію по купівлі іноземної валюти на виплачену гривневу суму та укладення нового договору у валюті допускається лише за участі клієнта.

З копій заяв позивача до відповідача від 04 березня 2014 року та 07 березня 2014 року ОСОБА_1 лише 26 лютого 2014 року за особистої зустрічі з керівником банківського відділення підтверджено готовність на проведення конвертації гривневого вкладу у долар США за курсом на 29 січня 2014 року з укладенням договору за відсотковою ставкою, що діяла в Банку на зазначену дату.

Згідно п. 3 вказаного депозитного договору після закінчення кожного цілого місяця, що минув з моменту укладення договору, в перший робочий день, наступний за датою оформлення договору після 15.00 нараховані за вкладом проценти зараховуються на рахунок обраний клієнтом.

У пункті 4 цього ж договору сторони обумовили, що дія договору припиняється після виплати усієї суми вкладу разом із процентами належними відповідно до умов договору.

Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом

З врахуванням зазначеної норми права та умов договору відповідачем проведено донарахування відсотків за період з попередньої виплати процентів - 16 січня 2014 року по 26 лютого 2014 року в розмірі 855,78 гри. для виплати клієнту у зв'язку із закриттям вкладу, що стверджується випискою по договору.

Дана обставина свідчить про те, що ПАТ КБ " Приватбанк " прийняло пропозицію вкладника, вживав необхідних заходів на реалізацію права останнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Визнана сторонами і та обставина, що позивач після розмови з керівником банку, за якої фактично підтвердив бажання конвертувати валюту, покинув відділення відповідача і не повернувся туди в цей же день. Саме тому по закінченню робочого дня працівником банку проведено операцію коректування (анулювання) нарахованих цією датою відсотків (у виписці - % за депозит, correct) та подано заявку на блокування закриття вкладу.

Покликання позивача на нібито отримання телефонного дзвінка від оператора служби клієнтської підтримки банку та повідомлення за ним про зміну остаточної суми конвертації, котра перестала влаштовувати вкладника не підтверджуються жодними доказами, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, і до уваги суду братись не можуть.

За даних обставин не вбачається порушення прав позивача відповідачем, а тому його позов є безпідставним.

Керуючись ст. 642 ч. 2, 640 ч. 1 ЦК України, п. 1.5, 10.13, 10.19 Постанови НБУ № 492 від 12.11.2003 р. «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах», абз. 2 та 4 п. 1.3, 5.1, 5.7 Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України, затверджена Постановою Правління Національного банку України № 502 від 12.12.2002 року, ст. 10, 11, 60, 213, 215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про примусове виконання обов'язку в натурі відмовити за недоведеністю заявлених позовних вимог.

На винесене рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом 10 діб.

Головуючий суддяЯ. В. Процько