Провадження №2/592/228/14
УХВАЛА

12.05.2014 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Катрич О.М.

при секретарі Гробовій М.А.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

До суду від державного виконавця ВДВС СМУЮ ОСОБА_3 надійшла мирова угода, укладена між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на стадії примусового виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.02.2014 року.

В судовому засіданні представник стягувача- Грицик Г.О. просить суд визнати цю мирову угоду. Державний виконавець вказує , що на даний час рішення суду не виконано.

Суд, вислухавши думку представника стягувача, державного виконавця, вивчивши матеріали справи та зміст мирової угоди, приходить до висновку про відсутність підстав до визнання цієї мирової угоди, виходячи з наступного. Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду за позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової позики в загальній сумі 60 764 грн. 93 коп. (а.с. 1-4) Після відкриття провадження у справі , під час судового засідання 23.12.2013 року сторони надали до суду заяву про затвердження мирової угоди, укладеної між сторонами , згідно якої ОСОБА_2 з метою мирного врегулювання спору в рахунок погашення боргу перед ОСОБА_1 передає у власність останньому споруди,документи на споруду та земельну ділянку за адресою м. Суми, вул.. Шишкарівська, 61 (а.с. 22) Ухвалою суду від 23.12.2013 року відмовлено у задоволенні заяви про визнання вказаної мирової угоди (а.с. 24) Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.02.2014 року справу вирішено по суті, позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 загальну суму боргу в розмірі 60 764 грн. 93 коп., а також 607 грн. 65 коп. судового збору. Рішення набрало законної сили і ніким не оскаржувалося .(а.с. 45-46) В процесі виконання судового рішення державним виконавцем направлено до суду для затвердження в порядку ст. 372 ЦПК України мирову угоду, укладену між сторонами 09.04.2014 року , про передачу у власність стягувача належної боржникові земельної ділянки з документами, розташованої за адресою м. Суми, вул. Шишкарівська, 61 ( а.с. 56) За нормами ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб. Так, укладена мирова угода між сторонами виходить за межі виконавчого провадження, відкритого з примусового виконання рішення суду про стягнення коштів, та за своєю правовою природою є правочином по відчуженню нерухомого майна, який має вчинятись з додержанням вимог закону про його нотаріальне посвідчення. Відповідно до ст. 209 ЦК України нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Суд не повинен заміняти органи, які уповноважені на вчинення нотаріальних дій, а судові рішення - відповідне посвідчення правочину.

Керуючись ст. 372 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у визнані мирової угоди від 09 квітня 2014 року, укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Катрич

Вірно: суддя О.М. Катрич

Станом на 12.05.2014 р. ухвала не набрала законної сили ОСОБА_4