№ 2/756/4775/14
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
« 28» жовтня 2014 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Великохацької В.В.,
при секретарі Бабак М.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати укладений між ними шлюб. Свої вимоги мотивує тим, що між ними 10 листопада 2001 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час сімейне життя не складається. Шлюбні відносини не підтримують. Спільне господарство фактично не ведуть. Примирення між ними не можливе.
Позивач подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.
Відповідач подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов визнає, проти його задоволення не заперечує.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно до свідоцтва про одруження 10 листопада 2001 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2348 (а.с. 5).
Згідно зі свідоцтвом про народження, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька - ОСОБА_3 (а.с. 6).
Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.
Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином, суд вважає, що збереження шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суперечить інтересам сторін. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе.
Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд, враховуючи те, що визнання позову відповідачем не порушує прав та свобод інших осіб та не суперечить закону, вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, 110-112 СК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 174, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 10 листопада 2001 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2348, - розірвати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Великохацька