17.03.2014 Справа № 337/1508/14-ц
Провадження № 2/337/851/2014
УХВАЛА

ІМНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Д.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до незалежної первинної професійної спілки працівників швидкої медичної допомоги, сайту міста Запоріжжя про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до незалежної первинної професійної спілки працівників швидкої медичної допомоги та сайту міста Запоріжжя про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди.

Згідно п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

- зазначення доказів, що підтверджують кожну викладену в позовній заяві обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

В порушення зазначених вимог позовна заява та додані до неї документи не містять належного підтвердження того, що зазначений в заяві як автор статті ОСОБА_2 дійсно являється головою незалежної первинної професійної спілки працівників швидкої медичної допомоги та саме під час виконання ним відповідних посадових (службових) обовязків поширив недостовірну інформацію, що, за вимогами ст. 277 ЦК України, є обовязковою умовою, за наявності якої обовязок зі спростування такої інформації закріплюється за відповідною юридичною особою.

Виходячи з викладеного, позовна заява не відповідає також вимогам п. 2 ч. 2, ч. 4 ст. 119 ЦПК України щодо зазначення в позовній заяві всіх необхідних відомостей про відповідача та щодо її відповідності іншим встановленим законом вимогам.

Так, відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет належним відповідачем є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві, як того вимагає п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Проте, в порушення зазначених вимог, відповідачами в позовній заяві зазначені інші особи.

Крім того, з наведеного пункту зазначеної постанови вбачається також, що, якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масовою інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

Підтверджень відповідної реєстрації як засобу масової інформації інформаційного ресурсу, на якому було розміщено оспорювану інформацію, позивачем в позовній заяві не зазначено та відповідними документами не підтверджено.

Як вбачається з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, останній виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, мета яких не допустити судовий процес в безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 року).

Враховуючи вищезазначені положення та вимоги ЦПК України щодо обовязку позивача зазначати, надавати докази, які підтверджують кожну викладену в позовній заяві обставину; а також інтереси інших осіб, які можуть проходити по справі як сторони або треті особи; з метою недопущення затягування судового процесу та порушення процесуальних строків позивачу необхідно надати суду зазначені необхідні відомості.

Згідно ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання заявником ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 209-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до незалежної первинної професійної спілки працівників швидкої медичної допомоги, сайту міста Запоріжжя про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди та надати строк для їх усунення 1 (один) день з моменту отримання ОСОБА_1 копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.С. Бредун