Провадження № 2/712/3141/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року Соснівський районний суду м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ДЕРУНЕЦЬ О.А.

при секретарі - Сагун Я.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Черкаси-Фарма» про стягнення вихідної допомоги не виплаченої при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення вихідної допомоги не виплаченої при звільненні, посилаючись на те, що із 22.01.2004року на підставі наказу № 11, вона працювала на ДП «Черкаси-Фарма» на посаді юрисконсульта. Відповідно до постанови господарського суду в Черкаській області по справі №01/5026/2490/2011 ДП «Черкаси-Фарма» визнано банкрутом, ліквідатором призначено ОСОБА_2. Наказом № 8-а від 14.07.2014року, її було звільнено із займаної посади в зв'язку з ліквідацією підприємства на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Відповідний запис був зроблений до її трудової книжки.

При звільненні ДП «Черкаси-Фарма» не виплатило їй вихідну допомогу передбачену наказом про звільнення у розмірі трьох середніх заробітних плат 9000,00 грн. за мінусом податку 7650,00грн.

20.08.2014р. відповідач їй виплатив частково допомогу у сумі 710,21грн..

Просить суд стягнути з відповідача на її користь вихідну допомогу не виплачену при звільненні в сумі 6939,79грн..

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги повністю підтримала та просила суд їх задоволити.

Представник відповідача ліквідатор ОСОБА_2. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просив суд в позові відмовити, всі свої доводи виклав в запереченнях, які приєднані до матеріалів справи, також суду пояснив, що ДП «Черкаси-Фарма» постановою Господарського суду Черкаської області від 01.04.2014р. визнано банкрутом та на даний час іде ліквідаційна процедура підприємства. В зв'язку з чим на даний час позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити є неможливим.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи в результаті повного та всебічного їх дослідження, суд прийшов до наступного.

Виходячи з вимог диспозитивністі цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи виключно в межах позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Статтею 10 ЦПК України, передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 22.01.2004р. по 17.07.2014р. працювала на ДП «Черкаси-Фарма» на посаді юрисконсульта.

Відповідно до наказу Дочірнього підприємства «Черкаси-Фарма»» № 8-к від 14 липня 2014 року ОСОБА_1 звільнена з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку з ліквідацією підприємства.

Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок.

Статтею 44 КЗпП України передбачено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

На підставі ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно розрахункової відомості, наданої представником відповідача ліквідатором ОСОБА_2. за листопад 2014р., ДП «Черкаси-Фарма» має заборгованість перед ОСОБА_1 в сумі 6939,79грн., що і не заперечувалось самим представником відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача на користь позивача вихідної допомоги не виплаченої при звільнені в розмірі 6939 грн. 79 коп.

Також до стягнення з ДП «Черкаси-Фарма» підлягає судовий збір на користь держави в сумі 243,60грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 44, 116, КЗпП України суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Черкаси-Фарма» про стягнення вихідної допомоги не виплаченої при звільненні - задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Черкаси-Фарма» на користь ОСОБА_1 невиплачену вихідну допомогу в сумі 6939,79 гривень.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Черкаси-Фарма» на користь держави судовий збір в сумі 243,60грн..

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: