РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

11.12.2014 Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Ванівського Ю.М.,

при секретарі Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 3-ті особи П'ята Львівська державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Франківського районного відділу ГУ ДМС України у Львівській області про визнання права власності та визнання такими, що втратили право на користування жилим приміщенням,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 3-ті особи П'ята Львівська державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності та визнання такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона спільно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 являюся співвласниками квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира належить їм на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру від 30.08.1996 р., яке було видане Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів. ОСОБА_6 являлась бабцею позивачки, однак жодних документів які б безпосередньо підтверджували їхні родинні стосунки не збереглось. Бабця померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Після смерті бабці відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла її частка в спірній квартирі АДРЕСА_2. А тому, вона просить встановити факт родинних відносин з метою прийняття спадщини. Також, оскільки частки в квартирі не визначені просить визначити частки кожного, а також просить визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, оскільки такі виїхали на інше постійне місце проживання.

В судове засідання позивач та його представник не з'явились. Від представника позивача надійшла заява в якій він просив справу розглядати у його відсутності та просив позов задоволити.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча належним чином про час і місце розгляду справи судом були повідомлені.

Представники 3-іх осіб в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином про час і місце розгляду справи судом були повідомлені.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені суду документи та постановляючи рішення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких мотивів.

З Свідоцтва про право власності на квартиру від 30 серпня 1996 року виданого Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів вбачається, що співвласниками квартири АДРЕСА_1 зазначено ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

З Свідоцтва про смерть від 02.03.1998 року виданого Відділом РАГС Львівського міськвиконкому серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла її частка в квартирі АДРЕСА_3.

Як вказує позивачка, що ОСОБА_6 являлась її бабцею, однак жодних документів не збереглось, та відновити їх вона не змогла. Її мати була ОСОБА_8, яка в свою чергу являлась донькою ОСОБА_6. Мати позивачки померла ще в 1950 році у с. Старий Комар В. Новоселківського району Донецької області. Вона неодноразово зверталась до обласного РАГС м. Донецька з проханням надати їй копії свідоцтва про смерть ОСОБА_8, на що отримала повідомлення, в якому вказувалось, що актовий запис про смерть її матері не виявлено, як і не виявлено інших документів які б підтверджували факт родинних стосунків.

З довіреності від 26.09.1996 року, виписаної ОСОБА_6 на ім'я позивачки та посвідченої начальником ЖЕК №211 вбачається, що в такій ОСОБА_6 при видачі зазначала, що позивачка є її внучкою та вона її уповноважувала отримати свідоцтво про право власності на спірну квартиру.

З довідки від 02.10.2000 року виданої ЖЕК №211 вбачається, що в такій зазначено, що разом із позивачкою проживала та була постійно прописана по АДРЕСА_1 по день смерті її бабця ОСОБА_6.

З Довідки від 17.12.2001 року виданої Відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації вбачається, що квартира АДРЕСА_4 передана у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та членам її сім'ї, зокрема в тому числі і бабці - ОСОБА_6.

З витягу із розпорядження Міської адміністрації Львівської міської ради народних депутатів від 09.02.1993 року № 96 вбачається, що позиваці та членам моєї сім'ї: чоловікові, сину та бабці дозволено проживати в АДРЕСА_1

А отже, судом встановлено, що ОСОБА_6 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року є бабцею позивачки ОСОБА_1.

Стаття 355 ЦК України визначає, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Як вбачається з Свідоцтва про право власності на квартиру від 30 серпня 1996 року виданого Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів співвласниками квартири АДРЕСА_1 зазначено ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та їхні частики не визначені, а отже кожному з них належить по ? частині спірної квартири.

Згідно ст. 529 ЦК УРСР в редакції закону 1963 р. при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Як встановлено судом, що мати позивачки ОСОБА_8 являлась донькою ОСОБА_6 та померла в 1950 році, а отже ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР в редакції закону 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

З довідки від 02.10.2000 року виданої ЖЕК №211 вбачається, що разом із позивачкою проживала та була постійно прописана по АДРЕСА_1 по день смерті її бабця ОСОБА_6.

А отже, оскільки ОСОБА_1 постійно проживала із ОСОБА_6 на час її смерті, та продовжувала проживати у спірній квартирі, а отже вона є такою, що прийняла спадщину та набула право власності на спадкове майно, а саме на ? частину спірної квартири, а всього їй належить з врахуванням успадкованого майна ? частина в спірній квартирі.

З довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку від 2 жовтня 2014 року, виданої ЛКП «Сокільницьке» вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 прописані ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Згідно статті 167 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Як зазначала позивачка, та вказані обставини не спростовані відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вже протягом тривалого часу не проживають у спірній квартирі АДРЕСА_1, мають інше постійне місце проживання, за весь цей період по даний час жодного разу не з'являлися у спірній квартирі, хоча залишаються бути прописаними у такій, а отже таких слід визнати такими, що втратили право на користування жилим приміщенням в спірній квартирі.

Керуючись ст. ст. 10,11,57-60, 208, 209, 212- 215 ЦПК України, ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР в редакції закону 1963 р., ст.ст. 355, 370 ЦК України ст. 167 Житлового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року є бабцею ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визначити, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 належить по ? частині у квартирі АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 67,30 кв. м. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, а всього визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 67,30 кв. м.

Визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, загальною площею 67,30 кв. м. та зняти таких з реєстрації за вказаною адресою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10-ти днів після його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ванівський Юрій Михайлович