Справа № 2-3600/10
УХВАЛА

іменем України

"23" грудня 2014 р. Бердянський міськрайонний суд

у складі: головуючого судді Троценко Т. А.

при секретарі: Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську заяву відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції про роз»яснення рішення суду,

Встановив:

Відділ ДВС Бердянського МУЮ звернувся до суду із заявою про розяснення рішення Бердянського міськрайонного суду від 26. 10. 2010 року, постановленого за позовом Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Бердянської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про знесення.

Зазначеним рішенням позовні вимоги прокурора задоволені повністю. ОСОБА_1 зобовязано знести самовільно збудовані дві капітальні споруди розміром 3,40 х 9,90 і 3,10 х 7,60 м для розміщення відпочиваючих і три некапітальні споруди для розміщення відпочиваючих розмірами 5,90 х 14,40 м., 2,60 х 10,80 м, 5,70 х 7,40 м, розташованих в районі жилого будинку № 5 по вул. Піонерська с. Новопетрівка Бердянського району.

В заяві ВДВС вказує на те, що при виконанні вказаного судового рішення на місцевості було встановлено невідповідність розташування будівель, які підлягають знесенню плану схемі їх розташування від 19. 03. 2010 року, а також те, що розмір споруд не співпадає з розмірами, вказаними у виконавчому листі та у плані схемі, просить розяснити рішення чи підлягають знесенню споруди, якщо місце їх розташування змінено.

В судовому засіданні представник ВДВС за довіреністю ОСОБА_2 підтримала заяву і просить розяснити порядок і можливість виконання вказаного рішення суду.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні просить відмовити у розясненні рішення, оскільки рішення суду від 26. 10. 2010 року вона добровільно виконала, споруди, що вказані у акті державного виконавця від 21. 02. 2012 року це зовсім інші споруди, землю під розташування яких їй було надано у власність, видано свідоцтво про право власності для індивідуального садівництва, вона вирішує питання про зміну призначення земельної ділянки.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частина 1 ст. 221 ЦПК України передбачає, що якщо рішення є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Виходячи зі смислу вказаної статті суд може розяснювати рішення лише у межах задоволеного позову, тобто вирішувати питання стосовно самочинних споруд, які вказані у тексті рішення, проте як вбачається із заяви державного виконавця в наявності є споруди, які розташовані в іншому місці, ніж зазначено у судовому рішенні, а також мають інші розміри, а тому суд не вправі вирішувати питання, які не заявлялися у позові взагалі, а тим більше, що у даному випадку суд вимушений буде змінювати своє рішення, що неприпустимо.

За таких обставин заява ВДВС Бердянського МУЮ задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 221 ЦПК України, суд

Ухвалив:

У задоволенні заяви ВДВС Бердянського МУЮ відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя:

ОСОБА_3