Справа № 453/1294/14-ц
№ провадження 2/453/503/14
РІШЕННЯ

іменем України

12.12.2014 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Брони А.Л.,

при секретарі Павкевич Н.Я.,

з участю представника позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі між власниками,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі між власниками. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що є власником 5/6 житлового будинку по АДРЕСА_1, 1/6 якого належить відповідачу, з яким вона перебуває у неприязних відносинах, оскільки такий постійно порушує правила спільного проживання, що унеможливлює її проживання разом з членами її сім`ї у даному будинку. Вказала, що проведеною судовою інженерно-технічною експертизою визначено один технічно можливий варіант виділу 1/6 частини з загальної площі житлового будинку, який вона просить врахувати при вирішенні даної справи.

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти виділу в натурі його частки у спадковому майні згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи заперечив, посилаючись на незадовільний матеріальний стан, що унеможливлює облаштування ним окремого входу до житлового будинку.

Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Із змісту ст.ст. 355, 356 ЦК України вбачається, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю

Відповідно до ст. 358 ЦК України, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

У відповідності до п.п. 2, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», суди вирішують спори, пов'язані з правом приватної власності на жилі будинки, залежно від заявлених вимог: про виділ частки з будинку (поділ будинку); або про визначення порядку користування жилим будинком. В спорах про поділ (виділ) будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх частки у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником 1/6 частини житлового будинку по АДРЕСА_1, а позивачці відповідно належить 5/6 частин вказаного житлового будинку.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем існують неприязні відносини, що унеможливлює їх проживання у даному будинку, а тому ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 18.09.2012 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу, згідно висновків якої запропонований можливий варіант реального виділу частини житлового будинку, з врахуванням існуючого користування по вул. АДРЕСА_1 шляхом відокремлення окремої ізольованої кімнати приблизних розмірів площі, яка припадає на 1/6 частину загальної площі всього будинку.

З огляду на вимоги ст. 367 ЦК України і висновку № 3555/3556 судової інженерно-технічної експертизи від 23.10.2013 року, суд вважає, що запропонований варіант реального виділу 1/6 частини вказаного житлового будинку, з незначним відхиленням від ідеальних часток, виходячи із засад розумності і справедливості, зважаючи на конкретні обставини даної справи і надані на їх підтвердження докази є найбільш оптимальний, прийнятним, доцільним, таким, що відповідає розмірам частки сторін у праві власності та їх інтересам, не порушуючи при цьому прав сторін.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_3 5/6 частин житлового будинку по АДРЕСА_1, а саме приміщення: під літ. 1-1 площею 7,1 м2 ; під літ. 1-2 площею 5,6 м2 ; під літ. 1-3 площею 12,6 м2 ; під літ. 1-5 площею 15,5 м2 ; під літ. 1-6 площею 15,9 м2 ; під літ. 1-7 площею 6,6 м2.

Виділити в натурі ОСОБА_2 1/6 житлового будинку по АДРЕСА_1, а саме житлову кімнату під літ. 1-4 площею 17,8 м2 .

Зобов`язати ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки в розмірі 3 276 (три тисячі двісті сімдесят шість) гривень.

ОСОБА_2 утворити окремий вхід внаслідок пробиття дверного прорізу в стіні приміщення 1-4 та добудовою кухні, коридору та ганку.

Горищем користуватися кожним над своїм приміщенням.

Обом співвласникам влаштувати звукоізолюючу перегородку між приміщеннями під літ. 1-5 та 1-4, 1-4 та1-3; і 1-7.

Кожному із співвласників мати індивідуальне електропостачання, газопостачання і опалення своїх приміщень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя