Справа № 522/8203/14-ц
Провадження № 2/522/5933/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2014 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Єршової Л.С.,
при секретарі Ларіній Т.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ "СК "ТАСТ-Гарантія", ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи, -
Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, представник позивача надала до суду заяву, в якій просила суд слухати справу за її відсутністю та надала згоду на заочний розгляд справи.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому згідно з ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, на 22 березня 2013 року о 14 годині 14 хвилин на перехресті вулиць Успенської і Катерининської, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Nissan Х-Тгаіl», д.н. НОМЕР_5, порушив правила дорожнього руху, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем марки «Нonda Ассогd», д.н. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_5. Автомобіль «Нonda Ассогd» д.н. НОМЕР_4, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.
Суддею Малиновського районного суду м. Одеси Лічманом Л.Г. 23 квітня 2013 року ухвалено постанову, відповідно до якої ОСОБА_3 було визнано винним в скоєнні ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді накладення штрафу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 3 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» , страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (стартовим відшкодуванням).
У Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 р. № 2 "Про узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, у 2010-2011 роках" визначено, що володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу і втрату вартості автомобіля у разі її наявності.
Отже, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування; у разі відсутності такої згоди за її заявою до субсидіарної відповідальності залучається страховик.
Згідно з ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Судом встановлено, що на момент ДТП цивільна-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ "СК "ТАСТ-Гарантія" (поліс № АЕ/1781065 від 07.12.2012 року).
25.03.2013 року водієм ОСОБА_5 будо надано до ПрАТ "СК "ТАСТ-Гарантія" повідомлення про настання страхової події.
14.05.2013 року позивачем до ПрАТ "СК "ТАСТ-Гарантія" було подано Заяву на виплату страхового відшкодування, яка була зареєстрована за № 319-05/13, із наданням вищезазначеної постанови суду.
За змістом ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути визначено як експертом, так і аварійним комісаром.
Таким чином, належним доказом розміру матеріального збитку є висновок особи, яка згідно чинного законодавства України має право на проведення експертної оцінки майна (суб'єкт оціночної діяльності або аварійний комісар).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що рахунки № 17 від 27.03.1013р. та № 18 від 27.03.1013р., які були надані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, код НОМЕР_2, не є належними доказами у вказаній справі.
Крім того, за проведення оцінки водій ОСОБА_5 відповідно до квитанції від 26.03.2013 року №26 сплатив TOB МП "Універсал ЛТД" - 300,00 грн.
Відповідно до ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Як встановлено у судовому засіданні, 14.05.2013 року позивач звернулась з заявою до відповідача ПрАТ "СК "ТАСТ-Гарантія" про страхову виплату, надавши останньому постанову суду та реквізити банківського рахунку для перерахування страхового відшкодування.
Однак, відповідач ПрАТ "СК "ТАСТ-Гарантія", всупереч нормам договору та діючого законодавства, виплату страхового відшкодування так і не здійснив.
Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач зобов'язаний був протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування, яке повинно було бути виплачено позивачу, але в будь-якому випадку не пізніше 90 днів з дня отримання відповідної заяви, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Проте, як зазначає, позивач цих коштів вона та і не отримала, як і власне відповідь на свою заяву.
У відповідності до ч.1 ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 21 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів, про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625). Правовідносини сторін за договором страхування є зобов'язальними.
За змістом п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня.
Також, підлягають стягненню з ПрАТ "СК "ТАСТ-Гарантія" на користь позивача витрати за оплату послуг з проведення оцінки пошкоджень автомобілю у розмірі 300,00 грн.
Судові витрати (судовий збір, сплачений позивачем відповідно до квитанцій - а.с. 1,2), суд згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України присуджує позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача ПрАТ "СК "ТАСТ-Гарантія" на користь позивача судовий збір в сумі 215,76 грн., оскільки частка задоволених позовних вимог складає 0,75 від ціни позову.
Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 15, 16, 57-61, 169, 212-215, 218, 224- 226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ПрАТ "СК "ТАСТ-Гарантія", ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи, - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог, - відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Л.С. Єршова