Справа № 510/1695/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

И М Е Н Е М У К Р А И Н Ы

29.12.2014 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючої судді - Бешлієвої Т.А.,

при секретарі - Івановій Н.С,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав у повному обсязі, з мотивами розірвання шлюбу, наведеними позивачем, згодний, не заперечує проти задоволення позову, просить не надавати строк на примирення, вказавши, що сумісне життя з дружиною припинено в листопаді 2013 року, справу у попередньому засіданні просить розглянути без його участі.

Позивач ОСОБА_1 у попереднє судове засідання також не з'явилася, надала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, просить не надавати строк на примирення з відповідачем, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_1», малолітнього сина також просить залишити проживати разом із нею, не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат. Також у заяві позивачем зазначено, що сумісно з ОСОБА_2 вони не проживають з листопада 2013 року, спільне господарство не ведуть, спорів майнового характеру між ними немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову відповідачем судом у попередньому судовому засіданні ухвалюється рішення у порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України за наявності для того законних підстав при визнанні позову відповідачем суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по даній справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Судом в ході судового розгляду були досліджені наступні докази:

- свідоцтво про шлюб, серії НОМЕР_2 від 08.11.2008 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, згідно якого між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 був укладений шлюб, який був зареєстрований вищеозначеним відділом 08.11.2008 року, актовий запис № 158, після реєстрації шлюбу чоловіку та дружині були присвоєні прізвища «ОСОБА_1» та « ОСОБА_1»;

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_2 від 03.09.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, в якому батьками вказані позивач та відповідач;

- копія паспорту на ім`я позивача ОСОБА_1, серії НОМЕР_1, виданого 01.04.2010 року Ренійським РВ ГУМВС України в Одеській області, з поміткою про реєстрацію шлюбу з відповідачем ОСОБА_2;

- квитанція про сплату судового збору.

Також в ході розгляду справи судом було встановлено наступні обставини: позивач ОСОБА_1 звернулася до Ренійського районного суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 08.11.2008 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 158, мотивуючи заявлені вимоги тим, що з листопада 2013 року вона та відповідач проживають окремо, припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, оскільки між ними постійно виникали сварки, внаслідок різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. За глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати подібні сімейні відносини немає, оскільки як у неї так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально-протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулася неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. У зв'язку з цим, на думку позивача, шлюб необхідно розірвати. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого позивач, за домовленістю з відповідачем, просить залишити проживати з нею після розірвання шлюбу. Також заявлена вимога про залишення за позивачем після розірвання шлюбу шлюбного прізвища «ОСОБА_1».Майнового спору між сторонами також не існує.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

В силу ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Добровільність укладеного шлюбу це одна з його засад.

Згідно до ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Відповідно до ст.56 ч.3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановивши обставини припинення шлюбних відносин сторін, фактичні взаємини подружжя, відсутність вільної згоди на шлюб від обох сторін, суд приходить до висновку, що сім`я сторін фактично розпалася, оскільки вони тривалий час спільно не проживають, припинили шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство. Як випливає із ситуації, яка склалася, між позивачем і відповідачем втратилися почуття любові і поваги , взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. За таких обставин шлюб сторін існує суто формально і підлягає розірванню. Приходячи до такого висновку, суд враховує фактичні обставини справи та інтереси кожного з подружжя, а також інтереси їхнього малолітнього сина. Застосування заходів щодо примирення подружжя при даних обставинах, суд вважає недоцільним, оскільки ні позивач, ні відповідач, проживаючи тривалий час окремо, зацікавленості в збереженні сім`ї не проявили, якихось заходів щодо примирення та збереження сім`ї не приймали, обидва згодні на розірвання шлюбу.

Згідно з положеннями ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки заявлена вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища не суперечить діючому законодавству, суд задовольняє її та вважає за можливе залишити за позивачем після розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_1».

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Враховуючи ситуацію, що склалася на момент розірвання шлюбу ( тривале з моменту народження та фактичного припинення сумісного проживання знаходження дитини з матір`ю, окреме мешкання сторін), суд визначає, що за домовленістю сторін малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, треба залишити проживати разом із матір'ю ОСОБА_1

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Статтею 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 60,130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 51, 56, 110-112, 113, 114, 115, 160, 161 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, зареєстрований 08.11.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 158, які мають одну малолітню дитину - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

У зв'язку із обставинами, що склалися на момент розірвання шлюбу, за домовленістю сторін суд визначає, що малолітня дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишається проживати разом з матір`ю - ОСОБА_1.

Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного Кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: (підпис) Т.А. Бешлієва

Копія вірна: суддя

секретар

Рішення набрало законної сили «09» січня 2015 р.

Суддя Т.А. Бешлієва