У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі суддів: Чужі Ю.Г. (головуючий), Леска В.В., Кондора Р.Ю., при секретарі Марчишаку Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Приватбанк» на рішення Берегівського районного суду від 13 листопада 2014 року по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що 26.02.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», який в подальшому був перейменований в ПАТ КБ «Приватбанк» (далі - Банк), та ОСОБА_3 був укладений кредитно-заставний договір № МКXRRС07830019. Договір складається з підписаної відповідачем заяви та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Рострочка».

Згідно умов цього договору відповідач отримав від Банку кредит у розмірі 6708,89 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у позичальника станом на 16.09.2014 року виникла заборгованість в розмірі 100798,33 грн. з яких: 20788,73грн. - заборгованість по відсотках; 4193,00 грн. - заборгованість по комісії; 70540,49 грн. - пеня; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 4776,11 штраф процентна складова.

Посилаючись на дані обставини, умови кредитного договору та норми цивільного законодавства Банк просив стягнути з відповідача 100798,33 грн. грн. заборгованості та судові витрати по справі.

Рішенням Берегівського районного суду від 13 листопада 2014 року в задоволенні позову Банку відмовлено.

В обґрунтування апеляційної скарги Банк посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Заслухавши представника Банку - Гриниху Т.Ю. та відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.02.2007 року між Банком та ОСОБА_3 був укладений кредитно - заставний договір № МКXRRС07830019. Договір складався з підписаної відповідачем заяви та «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Рострочка».

Згідно умов цього договору відповідач отримав від Банку кредит у розмірі 6708,89 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Взяті на себе зобов'язання відповідач належним чином не виконував в результаті чого у жовтні 2007 року Банк звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу та стягнення з боржника 8851 грн. 90 коп. боргу.

Судовим наказом Берегівського районного суду від 18 жовтня 20007 року по справі № 2н-199/07 стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № МКXRRС2 від 26.02.2007 року в сумі 8851 грн. 90 коп.

З урахуванням наведеного колегія суддів констатує, що заборгованість за кредитним договором № МКXRRС07830019 від 26.02.2007 року вже стягнута з ОСОБА_3 на користь Банку.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке виконано боржником 24.04.2013 року, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Позивач із такими вимогами до суду не звертався.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову Банку до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором є правильним.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає. Доводи апеляції висновків суду не спростовують, а тому до уваги взяті бути не можуть.

Керуючись ст.ст. 307 - 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Берегівського районного суду від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: