Провадження №2/761/9377/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 грудня 2014 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Савицького О.А.

при секретарі Подмазко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою,

в с т а н о в и в :

24листопада 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за розпискою в сумі 3950000 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.11.2006 рокувін передав ОСОБА_2 в борг грошові кошти у розмірі 3950000 грн., які останній зобов'язувався повернути не пізніше 07.10.2013 року, про що було написано відповідачем розписку.

У визначений договором строк, а саме 07.10.2013 року, відповідач борг не повернув, а тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні, оскільки позивач до відповідача в досудовому порядку не звертався. Разом з тим зазначив, що на даний час можливості повернути кошти у відповідача не має, але він може запропонувати інші варіанти вирішення даного спору.

Вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 07.11.2006 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 в борг грошові кошти у розмірі 3950000 грн., зі строком повернення до 07.10.2013 року.

Вказані зобов'язання відповідача підтверджуються борговою розпискою,яка власноручно підписана відповідачем (а.с.4), що не заперечувалося представниками сторін по справі.

Станом на час розгляду справи відповідач взяті на себе грошові зобов'язання щодо повернення позики не виконав.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у встановлений строк (термін).

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Статтями 1046, 1049 ЦК України передбачено, що на позичальника покладається обов'язок повернення позикодавцю позики у такій же сумі грошових коштів, які були передані позичальнику позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені укладеним договором.

Згідно п.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до боргової розписки відповідач повинен був повернути кошти позивачу 07.10.2013 року.

У відповідності з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи встановлені судом факти, а саме те, що відповідач позичив у позивача кошти у розмірі 3950000 грн., свої зобов'язання щодо повернення цих коштів у встановлений строк не виконав, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, у зв'язку з чим вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3950000 грн.

Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 3654 грн. сплаченого позивачем судового збору, а всього з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 3953654 (3950000 + 3654) грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 79, 88, 169, 212 - 215, 223, 224, 225, 294 ЦПК України, суд

в ирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3953654 (три мільйона дев'ятсот п'ятдесят три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: