Справа № 502/2357/14-ц
УХВАЛА

24 листопада 2014 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Балан М.В., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства «Світло» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за послуги у розмірі 5944,36 грн. з ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Світло» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1А заборгованості за отриманні послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 5944 гривень та 36 коп. та стягнення судових витрат.

Відповідно до ч.2, 5 ст.98 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно буьти зазначено: найменування суду, в який подається заява; ім?я (найменування) заявника та боржника, а також ім?я (найменування) представника заявника, якщо заява подається представником, їхнє місце проживання або знаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік документів, що додаються до заяви. До заяви про видачу судового наказу додається документи, що підтверджують сплату судового збору.

Заява про видачу судового наказу не відповідає ст.. 98 ЦПК України, оскільки: стягувач у заяві зазначає, що сума, яка підлягає стягненню становить 5911,06 гривень, однак у самій вимозі заявник просить стягнути 5944,36 гривні заборгованості та 115 гривень судового збору, суду не зрозуміло яку саме суму просить стягнути заявник. Також, заявник зазначив боржника як «Кантаранжи Людмила Андріївна», однак за відомостями Кілійського РС ГУ ДМС України в Одеській області встановлено, що за адресою м.Кілія, вул.. Севастопольська, 35 зареєстрована «Кантараджи Людмила Андріївна». Таким чином, суд позбавлений можливості правильного винесення судового наказу.

П.19 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що якщо позовну заяву було залишено судом без розгляду з підстав, передбачених частиною першою статті 207 ЦПК, а позивач відповідно до частини другої цієї статті знову звернувся з позовом до суду в загальному порядку, він вправі використати при цьому первісний документ про сплату судового збору, але за умови, що суму відповідного збору йому не було повернуто (частина четверта статті 6 Закону № 3674-VI), що ним має бути доведено.

Заявник до заяви про видачу судового наказу долучив платіжне доручення №273 від 23.08.2013 року на суму 115 гривень, однак не надав доказів того, що відповідну суму збору йому не було повернуто.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У звязку з невідповідністю заяви вимогам п. 3 ч. 2 ст. 98 ЦПК України, за правилами ч. 1 ст. 121 ЦПК України дану заяву слід залишити без руху з наданням заявнику строку для приведення заяви у відповідність з зазначеними вимогами законодавства.

Керуючись ст.ст. 98, 121, 208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального підприємства «Світло» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за послуги у розмірі 5944,36 грн. з ОСОБА_1 - залишити без руху.

Надати заявнику строк 5 днів з дня отримання копії даної ухвали для приведення заяви у відповідність з вимогами цивільного процесуального законодавства, зазначеними в ухвалі суду.

У випадку невиконання ухвали суду у вказаний строк заява за правилами ст.121 ЦПК України буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_2