Справа № 522/6597/14-ц
Провадження № 2-о/522/165/14
У Х В А Л А

Іменем України

« 16» квітня 2014 року

Суддя Приморського районного суду міста ОСОБА_1 ОСОБА_2, дослідивши матеріали заяви ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, за участі заінтересованої особи Другої Одеської державної нотаріальної контори,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою в порядку окремого провадження, просить встановити факт прийняття ним спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 21 жовтня 2013 року.

Дослідивши матеріали заяви, додані матеріали, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття провадження за такою заявою й підставну необхідність відмовити у відкритті провадження у справі за вказаною заявою.

З матеріалів, доданих до заяви, слідує, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно свідоцтва про смерть від 23 жовтня 2013 року, актовий запис № 10284, померла 21 жовтня 2013 року.

При цьому позивач просить встановити юридичний факт прийняття ним спадщини, що відкрилася після смерті вказаної особи ОСОБА_4.

Відповідно до правила статті 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною 2 статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Наведені положення визначають, що в судовому порядку підлягають встановленню лише юридичні факти, з якими законом повязується виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Проте, саме такому критерію не відповідають ті факти, про встановлення яких просить заявник. Це пояснюється тим, що чинним законодавством, що підлягає застосуванню до правовідносин, що виникли у звязку з відкриттям спадщини після смерті ОСОБА_4, яка настала 21 жовтня 2013 року, фактичне прийняття спадщини не передбачається. За загальним правилом частини 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В інших нормах цивільного законодавства також відсутні правові підстави, за якими фактичне прийняття спадщини повязувалося б з виникненням, зміною або припиненням особистих чи майнових прав фізичної особи.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить заявник, у розумінні чинного цивільного законодавства не є юридичним фактом, тому ця особа не вправі просити його встановлення у судовому порядку.

Разом з тим, виходячи зі змісту статей 1268, 1269 ЦК України, цивільним законодавством в якості юридичних фактів, що можуть бути встановлені судом, передбачено факт постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки спадкові правовідносин виникли після набрання чинності ЦК України (після 1 січня 2004 року).

З огляду на усі правові підстави звернення до суду заявник подав власну заяву не з приводу встановлення юридичного факту, який підлягає розгляду судом у порядку окремого судочинства, що виключає можливість відкриття провадження по цій справі.

Суд зобовязаний застосувати до спірних правовідносин положення п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, відповідно до якого суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Додатково розяснюється заявникові право на подання до суду заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст. 15, п.п. 1 та 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, за участі заінтересованої особи Другої Одеської державної нотаріальної контори.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С У Д Д Я ОСОБА_2

16.04.2014