Справа № 500/8665/13-ц
Провадження № 2/500/783/14
УХВАЛА

06 березня 2014 року

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигулін С.М., розглянувши матеріали справи № 500/8665/13-ц за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

розподіл сумісного майна подружжя та усунення перешкод у користуванні

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розподіл сумісного майна подружжя та усунення перешкод, просить визнати домоволодіння №65 по вул. Б.Дністровській в м. Ізмаїлі загальною сумісною власністю подружжя, визнати за собою право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння та зобовязати відповідача не чинити перешкод у користуванні майном.

У забезпечення позовних вимог позивач просить накласти арешт на вказане домоволодіння.

Дослідивши матеріали, вважається доведеним наступне.

Предметом спору є право власності сторін на майно подружжя, що було нажито за період шлюбу, яке складається з домоволодіння по вулиці Білгород-Дністровська, №65 м. Ізмаїлі Одеської області.

Відповідно до вимог ст. 151 ч.3 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 20 червня 2008 року було визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами розташованого за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Білгород-Дністровська, №65, що укладений 27 червня 1997 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який зареєстрований на Одеській товарній біржі за №2013, також за ОСОБА_4 було визнано право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами.

Копією свідоцтва про шлюб, підтверджено, що на час укладення вказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі.

Відповідно до роз'яснень постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р."Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З оглядом на вищевказане вважається доведеним обґрунтування позивачем клопотання про можливість втрати майна, яке є предметом спору та може бути розподілене між сторонами, з оглядом на що заявлене клопотання підлягає задоволенню в обсязі, передбаченим вимогами ст. 152 ЦПК України.

Відповідно до вимог частин 9, 10 ст. 153 ЦПК ухвала про забезпечення позову виконується негайно, а її оскарження, на відміну від ухвали про скасування цього забезпечення, не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст. 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл сумісного майна подружжя та усунення перешкод у користуванні, накласти арешт на домоволодіння, що розташоване за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Білгород-Дністровська, №65, до часу набуття рішенням законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:ОСОБА_5