АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 599/1406/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Кучер І.Б.
Провадження № 22-ц/789/1465/14 Доповідач - Демкович Ю.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2014 р.

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Костів О. З.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1

до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Зборівському та Козівському районах Тернопільської області /надалі «Фонд»/

про зобов'язання призначити страхові виплати у зв'язку з трудовим каліцтвом,

ВСТАНОВИЛА:

Апелянт звернувся зі скаргою на рішення суду першої інстанції від 19.11.14, вважаючи, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача призначити страхові виплати ОСОБА_1 у зв'язку з трудовим каліцтвом з часу звернення у відділення виконавчої дирекції Фонду.

Порушення вбачає в тому, що судом проігноровано те, що сам факт нещасного випадку на виробництві, який стався 25.07.1984, ніколи та ніким не оспорювався.

Зазначає, що суд, відмовляючи у позові, послався лише на відсутність оригіналу Акта № 3 про нещасний випадок на виробництві від 25.07.1984 р. форми Н-1, однак норми «Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат», затвердженого 27.04.04 та Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не містять положень щодо обов'язку подавати до робочого органу виконавчої дирекції Фонду для виплати допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю потерпілого саме оригіналу акта про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1.

Подання серед інших документів для виплати зазначеної допомоги копії акта про нещасний випадок форми Н-1, а не його оригіналу, не може бути підставою для відмови в реалізації права на соціальний захист.

Рішенням Зборівського районного суду від 19.11.14 у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Суд першої інстанції виходив із того, що відділення виконавчої дирекції Фонду не порушило прав ОСОБА_1, відмовивши йому у призначенні страхових виплат, оскільки позивачем надано відповідачу копію акта Н-1, а без оригіналу Акту Форми Н-1, він не може їх призначити, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними.

У суді апелянт підтримав вимоги скарги, пославшись на мотиви, зазначені в ній.

Представник відповідача скаргу не визнав та просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, колегія суддів вважає, що скарга до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Установлено, що з 01.03.1984 року по 11.03.1998 року ОСОБА_1 працював у колгоспі «Дружба» Зборівського району на посаді водія.

Судом першої інстанції констатовано, що 25.07.1984 о 13 год. 30 хв. в автопарку згаданого колгоспу на робочому місці з ОСОБА_1 стався нещасний випадок, внаслідок чого він отримав травму лівого ока, однак даний факт не підтверджений належним чином.

Із пояснень позивача та його представника вбачається, що за результатами події був складений акт № 3 по формі Н-1 від 25.07.1984р. про нещасний випадок на виробництві.

Згідно із індивідуальною програмою реабілітації інваліда №2009 від 25.09.13 Тернопільського обласного центру медико - соціальної експертизи кардіоофтальмологічної міжрайонної спеціалізованої МСЕК ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ-ї групи по зору.

Із метою отримання страхових виплат ОСОБА_1 звернувся до Фонду із відповідною заявою про призначення йому страхових виплат.

15.05.14 відповідачем повідомлено останнього, що для виплати страхової виплати було подано копію акту Н-1, що не може бути підставою для призначення страхової виплати.

За змістом ст.ст. 30, 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» підставою для отримання направлення на МСЕК та вирішення питання призначення потерпілому страхових виплат, визначених цим законом, є подання до відділення оригіналу акту про нещасний випадок.

У відповідності до пункту 3.1 «Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат», затвердженого 27.04.2007р. Постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, для призначення щомісячної виплати до робочого органу виконавчої дирекції Фонду подаються заява потерпілого про призначення страхових виплат, Акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 (якщо стався нещасний випадок), висновок за формою Т-1 (якщо такий складався), Акту (спеціального) розслідування нещасного випадку, що стався за формою Н-5 (якщо такий складався), висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності, довідка про середню заробітну плату, копію трудової книжки.

Дослідивши в судовому засіданні надану позивачем копія Акту Н-1 колегія суддів приходить до висновку, що дана копія не відповідає вимогам Положення про розслідування та обліку нещасних випадків на виробництві, затвердженого Постановою Президії ВЦРПС від 13.08.1982 № 11-6.

Копія акту містить пошкодження та різного роду відбитки текстів з інших документів, а тому не відповідає вимогам по діловодству, що ставляться до відповідної категорії документації, яка несе смислове навантаження.

Із даної копії неможливо зробити однозначний висновок щодо факту нещасного випадку, що стався із позивачем.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що даний акт не є належним доказом нещасного випадку.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи із вищенаведеного та меж доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що оспорюване рішення слід залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скаргу.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Ю.Й. Демкович