АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3049/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Романенко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМіщенка С. В.
суддівМагди Л. Ф. , Сіренка Ю. В.
при секретаріАнкудінові О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2014 року по справі за поданням Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Черкаській області про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_6 за межі України, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області С.М. Вакуленко звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_6 Вказавши, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень перебуває зведене виконавче провадження № 38380894 з примусового виконання рішення судів про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Сбербанк Росії» заборгованості в сумі 7 460 921 грн. 50 коп., а станом на 17 вересня 2014 року ОСОБА_6 так і не вчинив дії, спрямовані на виконання рішення суду та не сплатив заборговані кошти та умисно ухиляється від виконання судових рішень. Тому, посилаючись на норми ст.5,11 Закону України «Про виконавче провадження» , ст.5 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянам України» , ст.377 1 ЦПК України, головний державний виконавець просив суд тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта. Доручити виконання ухвали суду Державній прикордонній службі України та надіслати копію ухвали відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області.

Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 21 жовтня 2014 року у задоволенні подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_6 - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції , представник ПАТ «ДБ Сбербанку Росії» Кошлій Р.В. подав апеляційну скаргу, вказавши, що дана ухвала стосується інтересів ПАТ «ДБ Сбербанку Росії», яке є стягувачем по виконавчому провадженню, відкритому стосовно ОСОБА_6. А суд, постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні подання державного виконавця, недостатньою мірою її мотивував. При цьому не врахувавши, що боржник ОСОБА_6 , знаючи про наявність рішень Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.11.2010 року та від 11.10.2012 року, Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2011 року, Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.04.2014 року, якими ухвалено стягнення заборгованих коштів на користь АТ «Сбербанк Росії» з ОСОБА_6 , не виконав їх належним чином. А з 2010 року не з'являвся до підрозділу ДВС, та не вживає заходів по погашенню заборгованості й не надав жодного доказу своєї неплатоспроможності. Апелянт вважає, що дії боржника підпадають під санкції у відповідності з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 13 ЦК України, ст. 5 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», тому просив скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2014 року та задовольнити подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_6

Заслухавши учасників процесу, що з'явилися, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність, обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення , з наступних підстав.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону "Про виконавче провадження" державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Реалізація цих прав здійснюється шляхом звернення до суду в порядку ст. 3771 ЦПК з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

За змістом цієї статті вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується в порядку, передбаченому цим Кодексом щодо боржників у виконавчому провадженні, за будь-якими виконавчими документами, передбаченими ст. 17 Закону "Про виконавче провадження" примусове виконання яких здійснюється ДВС.

Ч.2 ст.3771 ЦПК України передбачено, що суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Неявка державного виконавця не перешкоджає розгляду подання.

Проте , враховуючи те, що вирішивши це питання суд може позбавити особу права на вільне пересування, у випадку необхідності з'ясування судом обґрунтованості внесеного подання, явку державного виконавця до суду може бути визнано обов'язковою. А у випадку недостатності необхідної інформації про стан виконання рішення боржником, суд , розглядаючи подання може постановити ухвалу про витребування в порядку ст. 88 Закону "Про виконавче провадження" для огляду матеріалів виконавчого провадження, не обмежуючись матеріалами подання .

Але розглядаючи зазначене подання , суд постановив ухвалу без виклику та участі державного виконавця /а.с.18/ , при цьому обмежившись матеріалами внесеного подання та не витребувавши для огляду матеріалів виконавчого провадження , допустивши цим неповноту розгляду справи.

У зв'язку з чим суд, порушивши порядок розгляду даного питання і прийшов до передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення подання .

Також , розглядаючи дане подання суд не врахував вимоги ст.197 ЦПК України , якою передбачено, що суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та не здійснював фіксування судового засідання технічними засобами. Натомість судом був складений протокол , можливість складення якого передбачена ст.200 ЦПК України лише під час вчинення окремої процесуальної дії поза судовим засіданням .

Крім того, постановляючи дану ухвалу , суд не врахував, що відповідно до п.14 п. 14 ч. 1 ст. 92 та ч. 5 ст. 124 Конституції України судочинство визначається виключно законами України, а судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України, у ч. 1 ст. 13 Закону N 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» зазначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України, в ч. 3 ст. 208 ЦПК України вказано, що судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду та , що згідно ч. 1 ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду , що дає підстави для висновку про те, що вирішення судом згаданого вище питання має здійснюватися у формі судового рішення, ухвалюваного іменем України.

Натомість, в порушенням зазначених норм матеріального і процесуального права, ухвала по наслідкам розгляду питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_6 була постановлена судом не іменем України .

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд, скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Враховуючи встановлені обставини , колегія суддів вважає, що оскільки суд першої інстанції не дотримався порядку, встановленого нормами цивільно-процесуального законодавства для розгляду питання про тимчасове обмеження у праві виїзду особи за межі України , допустив неповноту розгляду питання , постановляючи ухвалу припустився порушення норм матеріального і процесуального права , - оскаржувану ухвалу належить скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для нового розгляду питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_6

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, п.3 ч.1 ст. 312, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2014 року - задовольнити частково .

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2014 року по справі за поданням Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Черкаській області про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_6 за межі України - скасувати та передати питання про розгляд подання Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Черкаській області про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_6 за межі України - на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :