Номер провадження: 22-ц/785/5487/14
Головуючий у першій інстанції Мишко В. В.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Мартинової К.П., Оверіної О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_2 за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 квітня 2014 року -

встановила :

18.11.2013 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Південний» (далі по тексту - позивач) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 06.03.2008 року між ВАТ «АБ «Південний» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № В 120 2008г, відповідно до умов якого позивач надав, а ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 20 000 доларів США на строк до 05.03.2018 року зі сплатою процентів у розмірі 14 % річних. Також, 17.01.2011 року між ПАТ «АБ «Південний» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно з яким поручитель поручався перед кредитором за виконання боржником (ОСОБА_3.) зобов'язань за Кредитним договором № В 120 2008г від 06.03.2008 року. Невиконання ОСОБА_3 зобов'язань по укладеному Кредитному договору № В 120 2008г від 06.03.2008 року та ОСОБА_2 зобов'язань по укладеному договору поруки від 17.01.2011 року зумовило звернення ПАТ «АБ «Південний» до суду із відповідним позовом. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 квітня 2014 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Південний» заборгованість за Кредитним договором № В 120 2008г від 06.03.2008 року в розмірі 12 370,64 дол. США. Вирішено питання судових витрат. Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилалась на припинення поруки, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав. Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав. Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено наступні фактичні обставини на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Південний», є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний банк «Південний», що підтверджується Статутом банку. 06.03.2008 року між ВАТ «АБ «Південний», правонаступником якого є ПАТ «АБ «Південний» (Банк) та ОСОБА_3 (Позичальник) було укладено Кредитний договір № В 120 2008г. Відповідно до розділу 1 Кредитного договору, Банк зобов'язується надати Позичальнику кредит частинами, а Позичальник зобов'язується повернути кредит не пізніше « 05» березня 2018 року та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14 % річних. Кредит надається для особистих потреб Позичальника. Забезпеченням зобов'язань за даним Договором є нерухомість. Сума зобов'язань Позичальника за кредитом може збільшуватися при акцепті Банком наступних заявок, не перевищуючи при цьому максимальної суми в розмірі 20 000 дол. США (п.п. 1.1-1.3, 1.5 Кредитного договору). Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, кредит надається шляхом видачі грошових коштів в готівковій формі з каси Банку, або шляхом переказу грошових коштів на поточний (в т.ч. картковий) рахунок Позичальника, або шляхом оплати наданих Позичальником платіжних документів безпосередньо з позичкового рахунку. Повернення кредиту здійснюється Позичальником згідно Графіку платежів за Кредитним договором, який є невід'ємною частиною даного Договору та міститься у Додатку № 1 до Договору. Підтвердженням повернення сум за кредитом є виписка за позичковим рахунком. При неповерненні кредиту в термін, обумовлений в п.1.1 даного Договору, заборгованість за кредитом переноситься на рахунок прострочених кредитів. Проценти за користування кредитом нараховуються в період користування кредитом щомісячно на щоденний фактичний залишок позичкового рахунку за календарне число днів користування кредитом за ставкою, встановленою п.1.1 даного Договору, в передостанній робочий день місяця (по день нарахування процентів включно, а за грудень по 31 грудня включно), а також в день повного повернення кредиту. В розрахунку кількості днів користування кредитом враховується день видачі кредиту та не враховується день його повернення. Для розрахунку суми процентів застосовується умовна кількість днів у році - 360 (п.2.2 Кредитного договору). Згідно із п.2.4 Кредитного договору, при поверненні кредиту, в тому числі частковому, Позичальник сплачує заборгованість в день повернення в наступному порядку: сумнівна заборгованість по процентах; прострочені проценти; нараховані проценти; кредит; пеня, штраф. Сукупна вартість кредиту за цим Договором, а також інша інформація щодо вартості кредиту, яку Банк зобов'язаний згідно чинного законодавства повідомити Позичальнику при наданні споживчого кредиту, міститься у Додатку № 2 до даного Договору (п.2.4 Кредитного договору). Відповідно до п.3.2 Кредитного договору, Позичальник зобов'язується, зокрема, повернути Банку кредит згідно п.п.1.1, 2.1, 2.3, 2.8 даного Договору; сплатити Банку проценти за кредитом згідно п.п.1.1, 2.2, 2.3, 2.8 даного Договору; сплатити Банку за обслуговування відповідно до п.п. 2.4, 2.8 даного Договору; сплатити Банку неустойку відповідно до розділу 4 даного Договору; достроково повернути суму кредиту та сплатити нараховані за ним проценти у терміни, визначені вимогою Банку, у випадках, вказаних в п.3.3.3 даного Договору. Згідно із п.3.3.3 Кредитного договору, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів за ним, з попередженням Позичальника за 30 календарних днів до дати повернення, а в разі невиконання вимоги Банку, звернути стягнення на предмет застави (іпотеки) та/або звернутися до суду у випадках, зокрема, несплати процентів понад тридцять календарних днів від дня їх нарахування; прострочення платежів у часткове повернення кредиту понад тридцять календарних днів від встановленого терміну їх сплати, визначеного Графіком платежів за Кредитним договором; якщо заборгованість Позичальника перед Банком по платежах у часткове повернення кредиту та/або по процентах за користування кредитом становить 10 % і більше від суми кредиту за цим Договором, визначеної п.1.5 Договору; істотного порушення Позичальником умов даного Договору. За прострочення виконання зобов'язань, передбачених п.п. 3.2.1, 3.2.9 даного Договору, Позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період прострочення, від суми простроченого зобов'язання за кожний день прострочення виконання такого зобов'язання, враховуючи день платежу, для розрахунку пені використовується фактична кількість днів у місяці та умовна кількість днів у році - 360 (п.4.2 Кредитного договору). Відповідно до п.4.3 Кредитного договору, за прострочення виконання зобов'язань, передбачених п.3.2.2 даного Договору, Позичальник сплачує штраф, розмір якого обчислюється за формулою: 1 % від суми простроченого зобов'язання х n, де n дорівнює кількості днів прострочення. Згідно із п.5.1 Кредитного договору, даний Договір набуває чинності з моменту його укладення та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим Договором. На виконання умов Кредитного договору № В 120 2008г від 06.03.2008 року, ВАТ «АБ «Південний» надало ОСОБА_3, кредит у сумі 20 000 доларів США, що підтверджується підписаною ОСОБА_3 заявкою на отримання грошових коштів від 07.03.2008 року. 17.01.2011 року між ПАТ «АБ «Південний» (Кредитор) та ОСОБА_2 (Поручитель) укладено договір поруки, відповідно до п.1.1 якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання ОСОБА_3 (Позичальник) її зобов'язань у повному обсязі перед Кредитором, що виникли із Кредитного договору № В 120 2008г від 06.03.2008 року та всіх додаткових угод до нього, в тому числі і тих, що будуть укладені в майбутньому, згідно з яким Кредитор зобов'язується надати Позичальнику кредит частинами на суму 20 000 дол. США, а Позичальник зобов'язується в розмірі, на умовах та в строки, визначені в Кредитному договорі, повернути Кредитору кредит, сплатити відсотки за фактичний термін користування кредитом, а також сплатити штрафи та пені, передбачені умовами Кредитного договору та розраховані Кредитором. Згідно із п.1.4 Договору поруки, поручитель відповідає перед Кредитором по Кредитному договору солідарно з Позичальником як по сплаті основного боргу за кредитом в розмірі неповерненої в термін суми кредиту, але не більше 13 000 дол. США, відсотків за користування кредитом, нарахованих відповідно до кредитного договору, але не більше 13 478,11 дол. США, усе разом: 26 478 дол. США, так і по сплаті неустойки у вигляді пені, штрафів, передбачених Кредитним договором, збитків Кредитора внаслідок невиконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором, а також будь-яких інших платежів, передбачених Кредитним договором, усім своїм майном і засобами, на які може бути звернене стягнення відповідно до чинного законодавства України. При невиконанні (повному або частковому) Позичальником своїх зобов'язань по Кредитному договору у терміни, зазначені в Кредитному договорі, Поручитель зобов'язується (не пізніше наступного дня від дати виникнення прострочення Позичальника за Кредитним договором) сплатити Кредитору несплачену суму основного боргу за кредитом та відсотки за фактичний термін користування кредитом, а також сплатити розраховану Кредитором неустойку у вигляді пені, штрафів передбачених Кредитним договором, а також інші суми, які Позичальник повинен сплатити відповідно до Кредитного договору (п.2.1.1 Договору поруки). Відповідно до п.2.2.1 Договору поруки, Кредитор має право у випадку невиконання Позичальником обов'язків за Кредитним договором звернутися до Поручителя з вимогою про виконання Поручителем за Позичальника зобов'язання, забезпеченого порукою за цим Договором. Згідно із п.3.1 Договору поруки, у випадку невиконання Позичальником своїх зобов'язань у строки, передбачені Кредитним договором, невиконання Поручителем зобов'язань Позичальника за Кредитним договором відповідно до п.2.1.1 цього Договору та/або відсутності грошових коштів на рахунках Поручителя, Кредитор має право вимагати від Поручителя погашення заборгованості по Кредитному договору шляхом направлення вимоги або шляхом звернення з позовом до суду. В порушення умов Кредитного договору № В 120 2008г від 06.03.2008 року ОСОБА_3 не надавала ПАТ «АБ «Південний» своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, що підтверджується відповідними розрахунками, у зв'язку з чим станом на 14.11.2013 року у ОСОБА_3 перед ПАТ «АБ «Південний» виникла заборгованість по Кредитному договору № В 120 2008г від 06.03.2008 року у розмірі 12 370,64 дол. США, яка складається з: 7 465,72 дол. США - прострочена заборгованість власне за кредитом; 236,86 дол. США - прострочена заборгованість за процентами по кредиту; 43,55 дол. США - нараховані проценти по 14.11.2013 року включено; 2 538,25 дол. США - пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом; 1 086,26 дол. США - штраф за прострочення спати процентів за користування кредитними коштами. 08.11.2013 року ПАТ «АБ «Південний» направило на адресу Поручителя - ОСОБА_2, вимогу про усунення порушень основного зобов'язання, згідно з якою просило ОСОБА_2 як поручителя ОСОБА_3 не пізніше наступного дня від дати отримання цієї вимоги сплатити заборгованість за Кредитним договором № В 120 2008г від 06.03.2008 року, а саме: заборгованість власне за кредитом у сумі 7 465,72 дол. США; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у сумі 1 236,86 дол. США; заборгованість за процентами, що будуть нараховані з 30.10.2013 року по день повного погашення заборгованості за кредитним договором; неустойку, що буде обрахована у день повного розрахунку за кредитним договором. Між тим, такі вимоги позивача залишені відповідачем без відповіді та задоволення. Невиконання ОСОБА_3 зобов'язань по укладеному Кредитному договору №В 120 2008г від 06.03.2008 року та ОСОБА_2 зобов'язань по укладеному Договору поруки від 17.01.2011 року зумовило звернення ПАТ «АБ «Південний» до суду із відповідним позовом. Відповідно до ст.ст. 509. 510, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальними умовами зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (ст.ст. 525, 625 ЦК України). Згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.ст. 1047, 1055 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Крім того, відповідно до абз.1 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачдоговір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_3 в порушення умов Кредитного договору № В 120 2008г від 06.03.2008 року та зазначених вище норм чинного законодавства не надавала ПАТ «АБ «Південний» своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, тобто свої зобов'язання, визначені цим договором, виконувала несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 14.11.2013 року у ОСОБА_3 перед ПАТ «АБ «Південний» виникла та залишається і наданий час непогашеною заборгованість по Кредитному договору № В 120 2008г від 06.03.2008 року на загальну суму 12 370,64 дол. США, яка складається з: 7 465,72 дол. США - прострочена заборгованість власне за кредитом; 1 236,86 дол. США - прострочена заборгованість за процентами по кредиту; 43,55 дол. США - нараховані проценти по 14.11.2013 року включено; 2 538,25 дол. США - пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом; 1 086,26 дол. США - штраф за прострочення спати процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ст.554 ЦК України). Згідно із ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, станом на 14.11.2013 року у ОСОБА_3 перед ПАТ «АБ «Південний» наявна заборгованість по Кредитному договору № В 120 2008г від 06.03.2008 року на загальну суму 12 370,64 дол. США. В свою чергу, ОСОБА_2 не виконано умов Договору поруки від 17.01.2011 року та вимог ст.ст. 552-554, 559 Цивільного кодексу України, п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у зв'язку з чим ОСОБА_2 відповідає перед ПАТ «АБ «Південний» за виконання умов Кредитного договору № В 120 2008г від 06.03.2008 року в повному обсязі та заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ «АБ «Південний» на даний час складає 12 370,64 дол. США, що і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в примусовому порядку. Згідно із ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги ПАТ «АБ «Південний» є законними, правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює. Доводи та обставини, на які посилається апелянти в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права. Окрім того колегія суддів зазначає, що підчас розгляду справи в апеляційній інстанції було встановлено, що апелянт по справі звернулась з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» про визнання договору поруки від 17.01.2011 року припиненим. Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 02 вересня 2014 року, що набрало законної сили, у задоволенні вказаного було відмовлено. Відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановленні ці обставини. Враховуючи, що рішенням Київського районного суду міста Одеси від 02.09.2014 року, що набрало законної сили, встановлено чинність договору поруки, що є предметом розгляду в даній справі, твердження апелянта, що договір поруки повинен бути припиненим, є необґрунтованими. Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення. Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань. Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді К.П.Мартинова

О.В.Оверіна