Дата документу 24.02.2014
Справа № 334/85/14-ц
Провадження № 2-р/334/2/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014р. суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Лихосенко М.О., розглянувши заяву громадської організації «Незалежна правозахисна громадська організація «Право на захист» в інтересах члена організації ОСОБА_1 до керуючого Запорізькою та Мелітопольською єпархією ОСОБА_2 (ОСОБА_3) про роз»яснення судового рішення,

в с т а н о в и в :

У січні 2014 року громадська організація «Незалежна правозахисна громадська організація «Право на захист» (далі НПГО) в інтересах члена ОСОБА_1 звернулася з позовом до керуючого Запорізькою та Мелітопольською єпархією ОСОБА_2 (ОСОБА_3) та посилаючись на порушення відповідачем вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», просить встановити факт приховування інформації і ненадання відповіді на інформаційний запит від 09.07.2013р., а також зобовязати відповідача надати відповідь на порушені у інформаційному запиті від 09.07.2013р. питання.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за вказаним позовом, суд вважає, що він не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ст. 119 ЦПК України позовна заява підписується позивачем або його представником.

Частина 7 ст. 119 ЦПК України визначає, що у разі пред'явлення позову особами, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Згідно ст. 45 ЦПК України у випадках, встановлених законом, юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах.

Порядок діяльності громадських об'єднань, права громадських обєднань визначаються Законом України «Про громадські обєднання», який вступив в дію з 1 січня 2013 року. Відповідно до змісту ст.ст. 9, 11 цього Закону, мета (цілі) діяльності громадського обєднання визначаються установчими зборами та зазначаються у рішенні про утворення громадського об'єднання, яким є протокол установчих зборів. Відомості про мету (цілі) та напрями його діяльності містяться також у статуті громадського об'єднання.

Таким чином, громадська організація може захищати в суді особисті немайнові права та охоронювані законом інтереси інших осіб, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

В позовній заяві не зазначені відомості щодо реєстрації НПГО, щодо передбачених статутними документами мети (цілей) та напрямів діяльності НПГО, повноважень звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб, відповідні документи до позовної заяви також не додані.

Таким чином, повноваження НПГО представляти інтереси ОСОБА_1 в судах з усіма правами, наданими позивачу, для досягнення статутних цілей, документально не підтверджені.

Крім того, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, за своїм змістом позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Звертаючись до суду з позовом в інтересах позивача ОСОБА_1, НПГО посилається на неотримання НПГО відповіді на інформаційний запит, і не зазначає в позовній заяві про порушені особисті права та інтереси ОСОБА_1, за захистом яких вони звернулися до суду.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвалою суду від 17. 01.2014р. вказаний позов було залишено без руху , про що повідомлено позивача та надано строк 5-ть днів з моменту отримання вказаної ухвали для усунення недоліків.

Втім, 11.02.14р. позивачем подано заяву про роз»яснення судового рішення , а саме ухвали від 17.01.14р., посилаючись на те, що вона не зрозуміла та потребує роз»яснень.

Вказана заява про роз»яснення судового рішення не може бути прийнята до розгляду у відповідності до вимог ст.. 221 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі або для державного виконавця, суд за заявою постановляє ухвалу, в якій роз»ясніє своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Подання заяви про роз»яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред»явлено до примусового виконання.

Ухвала суду від 17.01.14р. про залишення позову без руху не є остаточним рішенням суду по справі, відповідно до вимог ст.. 208 , 209 ЦПК України, яким вирішено спір . Провадження по справі не відкривалося та судове рішення , яким закінчується стадія судового розгляду, ще не постановлювалося.

Ст. 121 ЦПК України передбачено залишення позову без руху для усунення визначених судом недоліків, які суд перелічив у своїй ухвалі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 221 ЦПК України, -

у х в а л и в :

В розгляді заяви громадської організації «Незалежна правозахисна громадська організація «Право на захист» в інтересах члена організації ОСОБА_1 до керуючого Запорізькою та Мелітопольською єпархією ОСОБА_2 (ОСОБА_3) про роз»яснення судового рішення - ухвали від 17.01.2014р. про залишення позову без руху - відмовити.

Продовжити позивачу строк на 5-ть днів з моменту отримання вказаної ухвали для усунення недоліків , відповідно до ухвали від 17.01.14р.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом 5-ти днів з моменту отримання.

Суддя: Лихосенко М. О.