АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Нежури В.А.,

при секретарі Меєчко Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2014 у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним правочином, -

ВСТАНОВИЛА:

25.03.2014 ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати поважною причину пропуску строку на пред'явлення виконавчого документу до виконання та поновити пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа № 2- 3174/11 від 26.12.2013 на виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04.03.2011 у справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивував тим, що кризові явища в банківській сфері та фінансові труднощі, з якими зіткнувся ПАТ «КБ «Надра» в цей період зумовили значне звільнення працівників банку у тому числі й серед юристів юридичного департаменту, в результаті чого, контроль за юридичним супроводом судових справ був значно ослаблений. Також в заяві йдеться про ускладнення в отримані виконавчого листа, оскільки судом видається не більше трьох виконавчих листів, один раз на тиждень в четвер з 09.00 до 16.00 год.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2014 заява задоволена.

Поновлено ПАТ «Комерційний банк «Надра» строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого 26.12.2013 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04.03.2011.

Справа № 761/9249/14-ц
№ апеляційного провадження:№ 22-ц-796/10596/2014
Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_2
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Калініним Е.В. подано апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість так як вважає, що судом першої інстанції належним чином не досліджено та не перевірено посилань заявника та матеріалів справи. Зокрема, посилається на відсутність кризових явищ та фінансових труднощів Банку у період після ухвалення рішення. Безпідставним вважає посилання представника Банку відносно звільнення ОСОБА_5 (наказ від 19.10.2012), оскільки в наказі зазначається про звільнення з 26.10.2012 на підставі заяви ОСОБА_5 від 12.10.2012 за згодою сторін. На підставі викладеного вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити ухвалу про відмову в задоволенні заяви, оскільки вказані причини пропуску строку є неповажними.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу законною і обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи заяву, суд виходив з того, що с трок для пред'явлення до виконання виконавчого листа був пропущений з поважних причин.

Вказаний висновок суду є законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішення у справі за позовом ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним правочином було ухвалено Шевченківським районним судом м. Києва 04.03.2011, набрало законної сили 04.04.2011, строк пред'явлення його до виконання складає один рік і закінчився він 05.05.2012, про що зазначено у виконавчому листі /а.с.68/ .

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист був отриманий представником ПАТ «КБ «Надра» 06.12.2013, про що свідчить розписка в матеріалах справи /а.с.62,63/, тобто з пропущенням строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

У відповідності з нормами Конституції України та ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими для виконання. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень покладено законом на Державну виконавчу службу України, а порядок виконання визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Також ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Звертаючись до суду із вказаною заявою позивач вказував на те, що пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання у зв'язку з кризовими явищами в економіці, що зумовили зростання неплатежів за кредитним договором, в результаті чого збільшилась кількість судових справ щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами. А отже в цей період відбулося значне звільнення працівників банку, у тому числі й серед юристів юридичного департаменту, в результаті чого контроль за юридичним супроводом судових справ був значно ослаблений. Вказане підтверджується наказом Голови правління ПАТ КБ «Надра» № 674 від 27.12.2012 щодо проведення службового розслідування по факту виявлення під час проведення повторної інвентаризації справ в сейфах Управління претензійно-позовної роботи по кредитам із забезпеченням ДПАРБ ПАТ КБ «Надра» виконавчих листів строк пред'явлення до виконання яких минув, рішень судів по яким виконавчі листи представниками ПАТ КБ «Надра» не отримувалось. Також причиною пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання є велика кількість справ за позовами ПАТ КБ «Надра», що знаходиться в Шевченківському районному суді м. Києва, а тому було пропущено строк з поважних причин.

Вказані доводи заявника підтверджуються матеріалами справи, а тому, з урахуванням цих обставин та враховуючи факт невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, що є неприпустимим в силу вимог закону, колегія суддів вважає цілком правомірним висновок суду про пропуск заявником строку пред'явлення виконавчого документа до виконання з поважних причин та, як наслідок, наявність законних підстав для його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції «Право на справедливий суд», гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надають сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б продовжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, яка має бути проведеною.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки суду першої інстанції, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону,

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України, підставами для відхилення скарги на ухвалу суду першої інстанції і залишення ухвали без змін є постановлення судом першої інстанції ухвали з додержанням вимог закону.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що ухвала суду відповідає вимогам закону, обставинам справи і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2014 - залишити без

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий:

Судді: