Апеляційний суд міста Києва
№ апеляційного провадження:22-ц/796/9894 Доповідач у суді апеляційної інстанції Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Круглик В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою скаргою Костенко ОксаниАнтонівни - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «МС-12» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 червня 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МС- 12» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В с т а н о в и л а :

08.07.2013 позивач ТОВ «МС-12» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником.

Позов мотивовано тим, що відповідач знаходилася у трудових відносинах з позивачем з 15 травня 2012 р., займала посаду керуючого магазином «Мегаспорт-3», що є одним з підрозділів ТОВ «МС-12».

15 травня 2012 р. з нею було укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

29 квітня 2013 р. ТОВ «МС-12» виданий наказ №16/1 про проведення інвентаризації товаро-матеріальних цінностей магазину «Мегаспорт-3».

30 квітня 2013 р. на виконання зазначеного наказу була проведена інвентаризація та складено відповідний акт. За результатами інвентаризації була виявлена нестача товаро-матеріальних цінностей та визначено розмір нанесених збитків позивачу у сумі 126 394 грн. Посилаючись на положення ст. ст. 130, 134, 135-1 КЗпП України позивач просив стягнути з відповідача нанесені товариству збитки.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 червня 2014 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МС 12» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду Костенко О.А. - представник ТОВ «МС-12» подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необгрутованість , порушення норм процесуального та матеріального права при його ухваленні, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Зокрема зазначала, що позивачем з відповідачем, як керуючим магазином було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. Згідно акту проведеної інвентаризації в магазині «Мегаспорт-3», де працювала відповідач виявлена недостача товаро-матеріальних цінностей. Вважаючи, що недостача виникла з вини відповідача, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права. Але, на думку представника позивача, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що акт результатів інвентаризації є неналежним доказом. Просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрутованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави до задоволення позовних вимог. Позивач не довів в ході судового розгляду обгрунтованість його позовних вимог, зокрема, протиправну поведінку відповідача та причинний зв'язок між її протиправною поведінкою та шкодою. До того ж, позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами.

З такими висновками суду слід погодитись, оскільки суд дійшов їх з дотриманням вимог процесуального законодавства щодо всебічності й повноти з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін в даних правовідносинах належної правової оцінки наданих сторонами в справі доказів та норм матеріального закону.

Відповідно до змісту ст. ст. 10,11,58-60 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 138 КЗпП на власника покладається тягар доказування в суді наявності умов, передбачених ст. 130 КЗпП. Так, в ст. 130 як умови притягнення до матеріальної відповідальності прямо чи побічно названі наявність не тільки прямої дійсної шкоди, порушення працівником трудових обов'язків, причинового зв'язку між порушенням і шкодою, але й вини працівника.

Положенням п. 1 ст. 134 КЗпП України визначено, що працiвники несуть матерiальну вiдповiдальнiсть у повному розмiрi шкоди, заподiяної з їх вини пiдприємству, установi, органiзацiї, у випадку, коли мiж працiвником i пiдприємством, установою, органiзацiєю вiдповiдно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договiр про взяття на себе працiвником повної матерiальної вiдповiдальностi за незабезпечення цiлостi майна та iнших цiнностей, переданих йому для зберiгання або для iнших цiлей.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції наказом директора TOB «MC 12» №21-к від 15.05.2012 року, ОСОБА_4 була прийнята на роботу на посаду керуючого магазином «Мегаспорт-3» з 15.05.2012, з оплатою праці згідно штатного розкладу, з випробувальним терміном три місяці.

Магазин «Мегаспорт-3» є одним з підрозділів TOB «MC 12» та розташований в м. Києві по вул. Кільцева дорога, 4, що підтверджується відповідним наказом директора TOB «MC 12» №20/1-к від 14.05.2012 року про створення нового структурного підрозділу.

15.05.2012 між ОСОБА_4 та TOB «MC - 12» було укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

Наказом директора TOB «MC 12» №16/1 від 29.04.2013 року про проведення інвентаризації, визначено провести інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей магазину Мегаспорт-3». Для проведення інвентаризації зазначеним наказом призначено робочу інвентаризаційну комісію у складі: голови комісії - ОСОБА_5 та членів комісії - ОСОБА_4, ОСОБА_6

З акту ревізійної перевірки магазину «Мегаспорт-3» №17/1 від 30.04.2013 року, вбачається, що проведеною інвентаризацією виявлено наступне: недостачу товарно-матеріальних цінностей у кількості 337 одиниць на суму 126 394 грн. 00 коп., в торговому залі не виставлено 103 найменування товарів, що на час проведення інвентаризації знаходяться в товарному запасі, на 44 одиницях товару ціни та артикули не відповідають фактичним даним, а також, товарний запас, що міститься на складі магазину «Мегаспорт-3» зберігається з порушенням встановлених вимог (не групований за артикулами, пакети забруднені, не відповідають бренду та не заклеєні). У вказаному акті зазначено, що повна ревізійна перевірка товарного залишку магазину Мегаспорт-3» була проведена комісією в складі: бухгалтера підприємства TOB «MC 12» - ОСОБА_7, директора магазину «Мегаспорт-3» - ОСОБА_4 та директора магазину «Мегаспорт-1» - ОСОБА_8. Даний акт був також підписаний вказаними трьома особами.

Також, до матеріалів даної справи додано реєстр розбіжностей фактичних та облікових даних від 30.04.2014 року, в якому перераховано повний перелік виявлених розбіжностей, який підписано наступними особами: ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4 Тоді як у цьому реєстрі зазначені прізвища і інших працівників магазину, таких як ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16, але підписи їх відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що наказом директора TOB «MC 12» Левади А.О. №80/1-к від 11.09.2013 року про ліквідацію структурного підрозділу TOB «МС 12» магазину «Мегаспорт- 3», у зв'язку з незадовільним станом надходження фінансових потоків від здійснення господарських операцій, складним становищем на відповідному ринку товарів та послуг, ліквідавано структурний підрозділ TOB «МС 12» магазин «Мегаспорт-3».

Пред'являючи позов до суду позивач зазначав, що виявлена в ході проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей магазину «Мегаспорт-3», недостача сталася внаслідок поведінки відповідача та неналежного виконання останньою своїх обов'язків, оскільки ОСОБА_4, перебуваючи на посаді керуючого магазином «Мегаспорт-3» TOB «МС 12», в рамках укладеного з нею договору про повну матеріальну відповідальність, була зобов'язана дбайливо ставитись до облікованих товарів та вживати усіх заходів щодо їх збереження та запобігання збитків. Однак, як показали результати проведеної інвентаризації, відповідач не забезпечила належний рівень схоронності ввірених їй товарно-матеріальних цінностей, порушила свої прямі обов'язки, і в результаті такого протиправного відношення до виконання останньою своїх обов'язків призвело до завдання TOB «МС 12» прямої дійсної шкоди в розмірі 126 394 грн. 00 коп.

Розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення. При цьому суд проаналізувавши відповідні копії наказів, які містяться в матеріалах даної справи, акт ревізійної перевірки та реєстру розбіжностей фактичних та облікових даних, дійшов вірного висновку, що їх зміст в частині переліку осіб, які входили до складу ревізійної комісії та були уповноважені проводити відповідну інвентаризацію, суперечить один одному, а тому зазначені документи не можуть бути належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 57- 57 ЦПК України. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог в заперечень, ( ч.1,4 ст. 60 ЦПК України), а сторона позивача в розумінні зазначеної норми свої позовні вимоги не довела. До того ж, наказом №20/1-к від 14 травня 2012 р. (а.с.20) у штаті магазину було визначено 12 штатних одиниць і як пояснила відповідач з ними також були укладені договори про повну матеріальну відповідальність. Із додатку до акту інвентаризації (а.с.13-17) вбачається, що прізвища частини працівників в ньому записано, однак відсутні дані, що ці працівники приймали участь у проведенні інвентаризації, як матеріально відповідальні особи та підписували цей реєстр. Окрім того, матеріали справи не містять даних (документів), що відповідач взагалі отримувала від позивача товаро-матеріальні цінності, які їй приписують, як недостачу. Податкові ж накладні (а.с.45-146), які залучив до справи позивач не мають підпису про прийняття такого товару відповідачем і не свідчать про його надходження до магазину, де вона працювала, оскільки на них стоять печатки самого товариства та інших установ.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом дослідження в суді першої інстанції, отримали належну оцінку і висновків суду не спростовують.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги є не суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права які призвели або могли призвести до неправильного вирішення цього спору.

Оскільки рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, колегія суддів вважає, що підстав до його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Костенко Оксани Антонівни - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «МС-12» відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: