№ 207/2824/14-ц
№ 2/207/1379/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді : САВЧЕНКА В.О.

при секретарі : ГОРБ С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Державна міграційна служба України у Дніпропетровській області про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська з позовною заявою до ОСОБА_4 про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В цій позовній заяві вона просила суд на підставі статей 383, 405 ЦК України, визнати відповідачку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням (квартирою) за адресою: АДРЕСА_1, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що їй, ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на житло від 05 липня 1995 року.

З нею у вказаній квартирі зареєстровані: син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; невістка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; онук - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

На даний момент відповідачка не проживає у вказаній квартирі більш тривалий термін, ніж той, протягом якого за нею зберігається право на користування жилим приміщенням, що підтверджується Актом про не проживання від 02 червня 2014 року, з її сином відповідачка розлучилася.

Будь-яких усних чи письмових домовленостей між відповідачкою та нею стосовно проживання ОСОБА_4 у її будинку - не існує. Відповідачка відмовляється добровільно знятися з реєстраційного обліку, вона не сплачує за комунальні послуги, її особистих речей в будинку немає.

Комунальні платежі нараховуються згідно з численністю зареєстрованих осіб. Так як відповідачка не сплачує зазначені платежі, то вона змушена сплачувати все сама. На теперішній час в неї дуже скрутне матеріальне становище, вона не працює, так як є пенсіонеркою за віком і в неї не вистачає коштів для сплати комунальних послуг в повному обсязі. Вона вимушена платити комунальні послуги за відповідачку, яка не проживає тривалий час у її квартирі і не користується комунальними послугами.

Таким чином, ОСОБА_4 не мешкає в спірній квартирі тривалий час без поважної причини і тому може бути визнана особою, яка втратила право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 та наполягала на задоволенні своїх позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 не визнала та надала заперечення на позовну заяву, пояснила, що в своєму позові ОСОБА_3 вказує, що вона є єдиною власницею квартири АДРЕСА_1, посилається на правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на житло від 05 липня 1995 року. Відповідно до цього свідоцтва, власниками квартири є дві особи: сама позивачка та її син - ОСОБА_5.

ОСОБА_5 є її колишнім чоловіком, шлюб з яким офіційно розірвано.

02 грудня 2004 року позивачка та її син, ОСОБА_5, уклали між собою угоду про визначення часток у спільній сумісній власності. Згідно п. 1 цієї угоди, частки ОСОБА_3 та ОСОБА_5, у зазначеному вище спільному майні, визначаються рівними і становлять по 1/2 частці цілої квартири.

Надалі, 02 грудня 2004 року, співвласник квартири ОСОБА_5 подарував належну йому1/2 частку спірної квартири їх сину - ОСОБА_6.

Таким чином, власниками квартири є ОСОБА_3 та ОСОБА_6

В спірну квартиру вона була вселена позивачкою та її сином ОСОБА_5 як член сім'ї власника. Вона проживала та проживає з ними в цьому приміщенні тривалий час, користується приміщенням на рівні з власниками квартири.

Також, хоче зазначити, що відомості, на які вказує позивачка та надані нею докази, не відповідають дійсності, оскільки у спірному приміщенні вона проживає та користується приміщенням у повному обсязі, іншого житла не має, отримує за цією адресою пошту.

Таким чином, у відповідності до наданої відповідачкою до суду невірної інформації щодо її не проживання у спірному приміщенні, вважає, що вона не втратила право користування спірною квартирою.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він, відповідно до договору дарування від 02.12.2004 року, є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Його мати - ОСОБА_4 проживає у спірному приміщенні та користується вказаним приміщенням у повному обсязі. Він, як співвласник спірного приміщення, не згоден з позовними вимогами ОСОБА_3 та заперечує проти визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням (квартирою) за адресою: АДРЕСА_1 та проти зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Представник третьої особи -Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до суду не з'явився, про день, місце та час розгляду справи по суті повідомлений у встановленому порядку своєчасно, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, свідка, за відсутності представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб.

Відповідно до статті 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ними і власником житла або законом.

Зі свідоцтва про право власності на житло від 05 липня 1995 року (а.с. 7), яке було оглянуто в ході судового розгляду та копія якого знаходиться в матеріалах справи, виходить, що квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_3, ОСОБА_5.

З договору дарування частини квартири укладеного 02 грудня 2004 року та посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу (а.с. 18-19), який оглянутий в ході судового розгляду та копія якого знаходиться в матеріалах справи виходить, що ОСОБА_5 подарував ОСОБА_6 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5911059 від 18 грудня 2004 року (а.с. 17), який було оглянуто в ході судового розгляду та копія якого знаходиться в матеріалах справи, видно, що ОСОБА_6 на підставі договору дарування /ВВТ № 057352 реєстр № 4211/ 02.12.2004/ ОСОБА_7, приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу, на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1.

Оцінивши у сукупності всі докази, які наявні по справі, суд вважає, що ОСОБА_3 не єдина власниця квартири АДРЕСА_1. Співвласником вказаної квартири є ОСОБА_6, який заперечує проти визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням (квартирою) за адресою: АДРЕСА_1 та зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 156 ЖК України, 383, 405 ЦК України, статтями 10, 60 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Державна міграційна служба України у Дніпропетровській області про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -- в і д м о в и т и .

Протягом десяти днів з дня проголошення цього рішення може бути подана апеляційна скарга на рішення суду сторонами або їх представниками в апеляційний суд Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська.

Копія вірна :

С у д д я : В.О. САВЧЕНКО

Рішення набрало законної сили 04 грудня 2014 року.

Оригінал рішення знаходиться в цивільній справі № 207/2824/14-ц (провадження № 2/207/1379/14) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Державна міграційна служба України у Дніпропетровській області про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

С у д д я

Баглійського районного суду

м. Дніпродзержинська В.О. САВЧЕНКО