Дата документу 19.11.2014 Справа № 554/1017/14-ц
Провадження № 2/554/969/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

при секретарі - Юркіної Ю.Є.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у січні 2014 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, відповідно до якого прохав суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість (кошти) у розмірі 28 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 280,00 грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 була укладена усна домовленість про купівлю-продаж будівельних матеріалів для будівництва нежитлового приміщення. 29.11.2012 року ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 у присутності свідків передоплату 20 000,00 грн., що підтверджується розпискою. Позивачем вказано, що на виконання вказаної домовленості він без отримання повного розрахунку закупив будівельні матеріали на загальну суму 48 000,00 грн., які розмістив у себе на подвір'ї за адресою: АДРЕСА_1. 29.11.2013 року ОСОБА_2 без відому позивача вивіз вказані будівельні матеріали на суму близько 50 000,00 грн. та розмістив їх на подвір'ї будинку своїх батьків. Позивач зазначив, що за усною угодою він свої зобов'язання виконав в повному обсязі - оскільки будівельні матеріали перейшли у власність відповідача, а відповідачем лише частково сплачено за товар - частину коштів в сумі 28 000,00 грн. (48 000,00 грн. - 20 000,00 грн.) не сплачено, що і стало підставою звернення позивача до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні представник позивача позові вимоги підтримав в повному обсязі, прохав суд позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, прохав суд відмовити в його задоволені.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши зібрані по справі належні докази, встановив наступне.

З позовної заяви, а також з показів представника позивача встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений усний договір купівлі-продажу будівельних матеріалів. 29.11.2012 року на виконання цього договору ОСОБА_2 було здійснено передоплату в розмірі 20 000,00 грн., про що складено відповідну розписку. Потім, ОСОБА_3 закупив будівельні матеріали на загальну суму 48 000,00 грн.: блоки стінові у кількості 49 шт.; блоки фундаментні у кількості 20 шт.; плити перекриття у кількості 15 шт., а 29.11.2013 року, як вказувалось стороною позивача, вказані будівельні матеріали ОСОБА_2 були вивезені. Таким чином, позивач вважав, що він за вказаною вище угодою свої зобов'язання виконав в повному обсязі - передав будівельні матеріали, а відповідач не сплатив за них кошти в повному обсязі, а тому борг складає 28 000,00 грн. (48 000,00 грн. - 20 000,00 грн.).

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що в 2012 році в них з позивачем була усна домовленість про побудову ОСОБА_3 за замовленням ОСОБА_2 нежитлового приміщення протягом місяця. Потім, ОСОБА_3 повідомив йому про неможливість закінчення будівництва протягом строку, про який домовлялись. У вересні між ними був укладений усний договір позики (за проханням ОСОБА_3 у зв'язку з сімейними обставинами, що виникли у останнього), відповідно до якого ОСОБА_3 у присутності свідків отримав від ОСОБА_2 у борг кошти в сумі 20 000,00 грн., про що мається розписка. Відповідачем зазначено, що його батьки періодично надавали кошти в різних сумах ОСОБА_3 для робіт по будівництву, що також підтвердили допитані в судових засіданнях як свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (письмових доказів в підтвердження передачі коштів суду не надано). Також, згідно з поясненнями відповідача, роботи по будівництву об'єкта не було виконано ОСОБА_3 з вини останнього.

Суд, дослідивши письмову розписку, складену ОСОБА_3 29.11.2012 року та підписану особисто останнім, а також підписану свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_4, встановив, що вона не стосується предмету даного спору, оскільки складена, як борговий документ, на підтвердження укладення між ОСОБА_3 (Позичальник) та ОСОБА_2 (Позикодавець) усного договору позики. Так, з розписки встановлено, що ОСОБА_3 (Позичальник) отримав 20 000,00 грн. у борг від ОСОБА_2 (Позикодавець) строком повернення до 01.06.2013 року. При цьому, у судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що наявне рішення суду, за яким стягнуто з ОСОБА_3 борг за вказаною розпискою, однак в підтвердження зазначеного факту, не надано доказів.

На підставі досліджених доказів, суд вважає твердження сторони позивача про передачу 20 000,00 грн. як завдатку за усним договором купівлі-продажу будівельних матеріалів безпідставними, не підтвердженими жодним доказом по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 655, ч. 1 ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму; предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу та свідків по справі, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000653, порушеного за фактом крадіжки з господарства ОСОБА_3, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а також постанову про закриття кримінального провадження від 25.12.2013 року, судом встановлено, що між сторонами - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 існували договірні правовідносини, що мають ознаки іншого, ніж купівля-продаж, договору - підряду.

Відповідно до положень ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 839 ЦК України підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилався позивач як на підтвердження своїх вимог, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до правил ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів і висновків експертів.

Керуючись ч. 1 ст. 655, ч. 1 ст. 656 ЦК України, ст. ст. 837, 875, ст. ст. 5, 10, 57- 60, 212, 213 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до aпеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Октябрським районним судом м.Полтави за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів зо дня отримання копії рішення.

СуддяМ. О. Материнко