У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2014 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група», Товариство з обмеженою відповідальністю «Експертно - консультаційний центр», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області про визнання недійсним та скасування висновку про вартість майна та рецензії проведеної на висновок експертної оцінки майна, -

встановив:

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група», Товариство з обмеженою відповідальністю «Експертно - консультаційний центр», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області про визнання недійсним та скасування висновку про вартість майна та рецензії проведеної на висновок експертної оцінки майна.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту інтересів, що порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з преамбулою Закону України «Про виконавче провадження» цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно зі ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем. Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач звернувся до суду з вказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група», Товариство з обмеженою відповідальністю «Експертно - консультаційний центр», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області та просив суд визнати звіт з незалежної оцінки майна ТОВ «Українська експертна група» від 06.08.2013 р. та рецензію ТОВ «Експертно - консультаційний центр» від 14.10.2013 р. такими, що не відповідають вимогам нормативно - правовим актам з оцінки майна та не підлягають застосуванню в рамках виконавчого провадження. В обґрунтування позову зазначив, що призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності було здійснено на підставі постанови державного виконавця органу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 13.06.2013 року при примусовому виконанні виконавчого листа №2-215/11 виданого 01.06.2012 року Апеляційним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в розмірі 1171030 грн. 27 коп.

Таким чином, суд приходь до висновку, що в даному випадку позивач не згоден з висновком про оцінку майна, здійснену в межах виконавчого провадження, який може бути оскаржений як дія державного виконавця при оцінці майна, оскільки визначення вартості, оцінка майна боржника та рецензування звіту про оцінку майна є процесуальною дією державного виконавця.

Разом з тим, оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 13 Закону України «Про державну виконавчу службу», частиною третьою статті 6, частиною першою статті 12, статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до частини першої статті 12 цього Закону сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Залежно від особи заявника, оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби може здійснюватися в адміністративному та/або судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (статті 383, 384 ЦПК, частина четверта статті 82 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, розгляд судом скарг сторін виконавчого провадження на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, якими порушено їх права чи свободи, здійснюється за правилами розділу VI ЦПК в рамках судового контролю за виконанням судових рішень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група», Товариство з обмеженою відповідальністю «Експертно - консультаційний центр», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області про визнання недійсним та скасування висновку про вартість майна та рецензії проведеної на висновок експертної оцінки майна слід розглядати у порядку виконання судового рішення, у зв'язку з чим у відкритті провадження слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.122 ЦПК України,-

ухвалив:

У відкритті провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група», Товариство з обмеженою відповідальністю «Експертно - консультаційний центр», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області про визнання недійсним та скасування висновку про вартість майна та рецензії проведеної на висновок експертної оцінки майна - відмовити.

Відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з такою самою заявою.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя - Г.О. Козленко