Справа № 457/973/13 Головуючий у 1 інстанції: Василюк Т.В.
Провадження № 22-ц/783/851/14 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Шумської Н.Л., Струс Л.Б,

з участю секретаря Бадівської О.О.

та з участю ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3

представника ДП «Будівельне управління № 47» Цімка П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Будівельне управління № 47» на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 18 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Будівельне управління № 47» ВАТ «Прикарпатбуд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ВАТ «Прикарпатбуд» про зобов'язання вчинити дії, -

встановила:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд з указаним позовом та з посиланням на ст. 386 ЦК України, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Порядок подання та оформлення документів для призначення перерахунку пенсій від 25.11.2005 року просив зобов'язати відповідача видати довідку встановленого зразка про те, що ОСОБА_2 працював з 14.06.1974 року до 14.04.1976 року та з 26.07.1978 року до 30.05.1996 року повний робочий день на посаді муляра в бригаді мулярів у спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад Будівельного управління №47 тресту «Дрогобичпромбуд» і має право за умовами праці на пільгову пенсію у відповідності до Списку №2, п.27-а розділу ХХУППостанови Кабінету Міністрів від 16 січня 2003 року.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 20 серпня 2013 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено - ВАТ «Прикарпатбуд».

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 18 листопада 2013 року позов задоволено частково. Зобов»язано дочірнє підприємство «Будівельне управління №47» ВАТ «Прикарпатбуд» видати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, довідку встановленої форми, що підтверджує пільговий характер роботи за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

Рішення суду оскаржило ДП «Будівельне управління № 47» ВАТ «Прикарпатбуд». Вважає рішення незаконним, ухваленим з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 В обґрунтування вимог покликається на те, що позивач працював муляром в тресті «Дрогобичпромбуд» з 14.06.1974 року по 30.05.1996 року. Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, професію муляра передбачено не було. Мулярі, які постійно працюють у бригадах мулярів і спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад, уперше було введено до розділу ХХУП «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об'єктів», змінами, внесеними постановою КМ СРСР від 26.01.1991 року №10. Під час визнання права мулярів на пенсію за віком на пільгових умовах потрібно в кожному конкретному випадку підтверджувати документально постійну зайнятість мулярів у бригадах або в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад. Документи, що підтверджують умови, передбачені Списком №2 для цієї професії, є накази підприємства про створення комплексної бригади або бригади мулярів. Посилання на цей наказ має бути внесено до трудової книжки. Проте такий запис у трудовій книжці позивача відсутній. Починаючи з 21 серпня 1992 року відповідне право має бути підтверджено за результатами такої атестації, затвердженого постановою КМУ від 01.08.1992 року №442. Після 1992 року підприємство почало занепадати і атестація робочих не була завершена через відсутність належних обсягів робіт на об'єктах будівництва для проведення належної атестації робочого місця за умовами праці мулярів, зайнятих у бригадах мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад, у відповідності до вимог Постанови КМУ від 01.08.1992 року №442. Тому матеріали для проведення перевірки і надання відповідного висновку Державною експертизою умов праці не направлялися, а без висновку Державної експертизи умов праці, атестація вважається неправомочною. Відтак наказ по підприємству №42 від 17.08.1994 року про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, на який послався суд, виданий попереднім керівництвом підприємством упереджено, з посиланням не на висновок Державної експертизи умов праці, а на висновок комісії по проведенню атестації.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законим є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов та зобов'язуючи відповідача до вчинення дій, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, який є муляром 5 розряду, з 14.06.1974 року по 14.04.1976 року та з 26.07.1978 року по 30.05.1996 року постійно працював у відповідача муляром, а тому слід зобов»язати ДП «Будівельне управління № 47» ВАТ «Прикарпатбуд» видати ОСОБА_2 довідку встановленої форми, що підтверджує пільговий характер роботи за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

Проте повністю погодитись з таким висновком не можна.

Відповідно до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники зайняті повний робочий день на роботах із важкими та шкідливими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення ними 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановю КМУ від 12.08.1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Тобто, уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Згідно п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно Списку№2, затвердженого постановою Радою Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, посада муляра не була передбачена і не надавала право виходу на пенсію на пільгових умовах.

Постановою КМУ від 26.01.1991 року №10 починаючи з 01.01.1992 року вперше до Списку №2 була внесена посада муляра, який постійно працював в бригадах мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад. Документом, що підтверджує умови, передбачені Списком №2 для цієї професії, є наказ підприємства про створення комплексної бригади або бригади мулярів. Посилання на цей наказ має бути внесено до трудової книжки.

Як встановлено матеріалами справи, позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. Згідно записів, що містяться у трудовій книжці ОСОБА_2, останній в період з 14.06.1974 року по 14.04.1976 року працював муляром 3 розряду та в період з 26.07.1978 року по 30.05.1996 року муляром 4 та 5 розрядів. Згідно наказу №37К від 30.05.1996 року звільнений за власним бажанням.

Записи, які б свідчили, що ОСОБА_2 працював у бригаді мулярів в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад відповідача, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах відсутні і такий факт не встановлений судовим рішенням.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 із вимогою про встановлення факту роботи в бригаді мулярів і в спеціалізованих комплексних бригадах не звертався, відтак суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про зобов'язання відповідача видати уточнюючу довідку, яка підтверджує спеціальних стаж роботи позивача при наявності спору, який має значення для ухвалення рішення у цій справі.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що питання щодо наявності пільгового стажу та призначення відповідної пенсії вирішується органами Пенсійного фонду України, який до участі у розгляді справи судом залучений не був.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню із постановленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 307 ч.1 п.2, ст. 314 ч.2, ст. 316, ст. 317, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Будівельне управління №47» ВАТ «Прикарпатбуд» задовольнити.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 18 листопада 2013 року скасувати, ухвалити нове рішення. У позові ОСОБА_2 до дочірнього підприємства «Будівельне управління №47 ВАТ «Прикарпатбуд», третя особа ВАТ «Прикарпатбуд» відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий М.М. Шандра

Судді: Л.Б.Струс

Н.Л.Шумська