КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/5399/14-ц
Провадженя № 4-с/505/35/2014
УХВАЛА

Іменем України

25.12.2014 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі головуючої судді Бондаренко Н.В. при секретарі Шершун О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Котовську Одеської області скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця ВДВС Котовського МРУЮ Одеської області Морозова С.В., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16 грудня лютого 2014 року звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Котовського МРУЮ Одеської області Морозова С.В. у якій просив суд скасувати постанову 31084743 від 13.01.2012 року якою накладено арешт на 8/100 частин домоволодіння у АДРЕСА_1.

Свої вимоги скаржник обґрунтував тим, що на примусовому виконанні у відділі ДВС Котовського МРУЮ Одеської області знаходилось виконавче провадження, про стягнення з нього на користь заборгованості.

В рамках виконавчого провадження, державним виконавцем був накладений арешт 7/100 частин домоволодіння, яке належить ОСОБА_1

Скаржник стверджує, що звернувшись до ВДВС Котовського МРУЮ в Одеській області, йому було повідомлено, що виконавче провадження про стягнення з нього заборгованості завершено у 2012 році, та було знищено, тому скасувати вказану постанову не є можливим.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, надав заяву про розгляд справи скарги без його участі, вимоги підтримує, просить скасувати вказану постанову.

Представник Відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно витягу з державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 являється власником /100 частин домоволодіння у АДРЕСА_1.

Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частина 2 ст.50 вказаного закону передбачають, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника, що в супереч вимогам закону державним виконавцем зроблено не було.

Ч.1 ст.383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 379 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Враховуючи вищевикладене, а також, що після знищення виконавчого провадження скаржник ОСОБА_1 позбавлений у позасудовому порядку скасувати заборону, застосовану постановою державного виконавця ВДВС Котовського МРУЮ від 13.01.2012 року № 31084743, суд вважає за можливе скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Керуючись ст.ст. 386-388 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця ВДВС Котовського МРУЮ Одеської області Морозова С.В. - задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця ВДВС Котовського МРУЮ Одеської області Морозова С.В. № 31084743 від 13.01.2012 року, якою накладено арешт на 8/100 частин домоволодіння у АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1.

Виключити належні ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності 8/100 частин домоволодіння 7 по вул. Самборського у м.Котовськ Одеської області з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час постановлення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бондаренко Н.В.