Провадження № 2/522/4880/14
16 грудня 2014 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді Єршової Л.С.,
при секретарі Ларіній Т.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ПАТ «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач вказує, що ним умови договору на постачання, транспортування природного газу та технічне обслуговування газового обладнання госпрозрахункових комунально-побутових об'єктівбули виконані належним чином, але відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань, а тому просить суд позов задовольнити.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду письмову заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу за відсутності представника банку, надав згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач, повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не направив.
За цих обставин, суд на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на заяву позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Одесагаз» є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Одесагаз» на підставі Рішення загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Одесагаз», оформленого протоколом №18 від 12.10.2011 року, яким було змінено назву позивача.
Основною діяльністю ПАТ «Одесагаз» є розподілення та торгівля газоподібним паливом через місцеві (локальні) трубопроводи (код КВЕД 35.22; 35.23).
Відповідно до наказу Держкомстату від 11 жовтня 2010 року № 457 «Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010», розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи та торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи включає: експлуатацію місцевих (локальних) мереж газопостачання, продаж газу споживачам через систему місцевих (локальних) мереж газопостачання, діяльність посередників або представників, які організовують постачання газу місцевими (локальними) розподільними газопроводами, що експлуатуються іншими особами.
01 грудня 2005 року між ПАТ «Одесагаз» та відповідачем було укладено договір №002399 на постачання, транспортування природного газу та технічне обслуговування газового обладнання госпрозрахункових комунально-побутових об'єктів.
Пунктом 1 зазначеного договору встановлено, що предметом договору є споживання, транспортування та облік природного газу, технічне обслуговування газового обладнання в пункті споживання за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до умов вказаного договору, ПАТ «Одесагаз» зобов'язалося поставляти та транспортувати природний газ, а відповідач - сплачувати вартість отриманого газу.
Згідно з пунктом 4.7 зазначеного договору, прийом-передача газу у відповідному місяці оформляється актами прийому-передачі між ПАТ «Одесагаз» та відповідачем.
Відповідно до п.1 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою НКРЕ від 09.12.1999 року №2246, правила регулюють відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу.
Пунктом 2 зазначених Правил встановлено, що побутовий споживач (населення) - це фізична особа, яка отримує природний газ з метою використання для власних та побутових потреб.
Крім цього, пунктами 5.1 - 5.2 вищевказаного договору встановлено, що вартість 1000 м3 природного газу визначається Наказами НКРЕ, та Постановами Кабінету Міністрів України, і може змінюватись відповідними відомствами України та приймається сторонами до виконання з моменту зміни без додаткового попередження.
Таким чином, за спожитий природний газ, що використовується населенням виключно для задоволення комунально-побутових потреб, оплата здійснюється за цінами, встановленими центральними органами виконавчої влади.
До комунально-побутових потреб населення належать використання природного газу газовими приладами та пристроями на опалення (газові котли, конвектори та опалювально-варильні печі), підігрів води та приготування їжі (газові водонагрівачі та газові плити), що забезпечує належний рівень проживання громадянина у житловому приміщенні та ведення домашнього господарства у підсобних приміщеннях.
Оплата природного газу, спожитого на будь-які інші потреби споживачів, здійснюється виходячи із граничного рівня ціни, встановленого для відповідних категорій споживачів: бюджетні організації та установи; промислові споживачі; підприємства комунальної теплоенергетики, теплові електростанції, електроцентралі та котельні суб'єктів господарювання, в тому числі блочні (модульні) котельні.
Таким чином, в залежності від відношення до тієї чи іншої галузі економіки, сфери діяльності та місця провадження діяльності, у разі використання природного газу споживачем не на комунально-побутові потреби оплата за спожитий природний газ повинна здійснюватись виходячи із відповідного граничного рівня цін.
Відповідач не використовував поставлений ПАТ «Одесагаз» природний газ для задоволення комунально-побутових потреб, оскільки газ споживається відповідачем для утримання (використання) нежитлового приміщення, що підтверджується укладанням договору, яким передбачено використання тарифу за природний газ для "промислових споживачів". Таким чином, відповідач підтвердив, що квартира не буде ним використовуватись для комунально-побутових потреб.
Враховуючи викладене, слід зробити висновок, що відповідач зобов'язаний сплачувати за отриманий природний газ за тарифами встановленими для іншої категорії споживачів, ніж населення.
Відповідно до Постанови НКРЕ №57 від 29.01.2009 р., Постанови НКРЕ №753 від 27.06.2013 р., Постанови НКРЕ №131 від 28.12.2011 р., Постанови НКРЕ №949 від 18.07.2013 р., Постанови НКРЕ №159 від 28.12.2011 р., Податкового кодексу України, вартість природного газу складається з: ціни за газ, вартості транспортування природного газу магістральними газопроводами, тарифу на постачання, збору у вигляді цільової надбавки на природний газ, податку на додану вартість.
Поставка газу в указаних періодах підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 25.12.2009 року, від 31.01.2010 року, від 29.03.2010 р.
Відповідно до ст.ст.1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після їх закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від мені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, акти прийому-передачі газу є належними первинними документами, у яких наявні усі необхідні реквізити та в яких відображено здійснення господарських операцій з постачання газу на користь Відповідача.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України, в тому числі з договору.
Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пунктом 6.1 вищевказаного договору встановлено, що оплата за споживання природного газу здійснюється грошовими коштами шляхом перерахування на рахунок ПАТ «Одесагаз» 100% вартості газу, який запланований для поставки у наступному місяці, не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів до початку поставки газу.
Тобто, відповідач повинен був сплатити вартість поставленого йому газу у такі строки: за грудень 2009 року - не пізніше 23.11.2009 р., за січень 2010 року - не пізніше 24.12.2009 року, за березень 2010 року - не пізніше 21.02.2010 року.
Проте, зобов'язання щодо сплати вартості поставленого газу відповідачем було виконано не в повному обсязі. Так, за газ поставлений йому у грудні 2009 року відповідач сплатив лише 528,86 грн.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до умов, викладених у розділі 7 вищевказаного договору, в разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами України та цим договором.
Пунктом 7.2. зазначеного договору встановлено, що за несвоєчасну оплату послуг по постачанню, транспортуванню природного газу та обслуговуванню газового обладнання споживач сплачує на користь ПАТ «Одесагаз» пеню за кожний день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.
Відповідно до п. 7.4. Договору, штраф та пеня нараховуються протягом одного року.
Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 526 Цивільного кодексу України, встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Загальний розмір 3% річних від простроченої суми складає 2162,37 грн., пені - 3456,77 грн.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову ПАТ «Одесагаз» у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ПАТ «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Л.С. Єршова