Провадження № 2/537/684/2014
Справа № 537/2341/14-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Мурашової Н.В., за участі секретаря Омельченко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук цивільну справу з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що є співвласником будинку АДРЕСА_1. За цією адресою зареєстрована ОСОБА_2, яка є його дочкою. ОСОБА_2 не проживає в цьому будинку з 2000 року, а тому втратила право користування житловим приміщенням.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Просили їх задовольнити, не заперечували проти прийняття заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи відповідно до ст. 74 ЦПК України. Заперечень проти позову не надала.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_2, на підставі наявних в справі доказів.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є співвласником будинку АДРЕСА_1. Цей факт підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченого 23.09.1998 року державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Курочкіним О.О.
В частині будинку АДРЕСА_1, яка належить позивачу, зареєстрована його донька ОСОБА_2, що підтверджено довідкою ТОВ "Добробит" №533, адресною довідкою УДМС в Полтавській області.
ОСОБА_2 не проживає в будинку АДРЕСА_1 з 2000 року, що підтверджено актом про не проживання ТОВ "Добробит" від 07.05.2014 року.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтвердили, що ОСОБА_2 не проживає в будинку АДРЕСА_1 з 2000 року по теперішній час.
При вирішенні справи суд керуються такими вимогами закону.
Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Вимогами частини 2 статті 386 Цивільного кодексу України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Водночас відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
В статті 405 ЦК України, встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не проживає з 2000 року у будинку АДРЕСА_1.
Зважаючи на викладене, з врахуванням ст. 405 ЦК України, ст.72 ЖК України, суд приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_2 втрачено право на користування зазначеним житлом.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.
Керуючись статтями 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 224, 226 Цивільно-процесуального України, статтями 319, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України,суд,-
Позовну заяву з внесеними змінами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити в повному обсязі.
Позбавити ОСОБА_2 право користування будинком АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.
Відповідачем може бути подана заява до суду першої інстанції про перегляд заочного рішення на протязі 10 днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів після отримання копії цього рішення.
Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчуа Полтавської області Мурашова Н.В.