МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"19" вересня 2014 р. Справа № 370/2307/14-ц
Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., при секретарі Левківському С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарові Київської області подання Відділу державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції у Київській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон гр. ОСОБА_1, -
Відділ державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції у Київській області звернувся до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду громадянину ОСОБА_1, за кордон. Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у ВДВС Макарівського РУЮ перебуває виконавчий лист №2-3003, виданий 28.05.2009 року Деснянським районним судом м. Чернігів про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, Владислава ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.03.2008 року і до досягнення дитиною повноліття..
13.05.2009 року було відкрито виконавче провадження та винесено відповідну постанову, про що повідомлено сторін.
Згідно відповідей на запити державного виконавця щодо перевірки майнового стану боржника, нерухоме майно, транспортні засоби за боржником не зареєстроване, пенсію не отримує, рахунки в банках відсутні, не працює та на обліку в центрі зайнятості не перебуває.
За вказаною у виковому листі адресою: с. Липівка Макарівського району, вул. Коцюбинського, 3, боржник відсутній, про що державним виконавцем складені відповідні Акти від 25.01.2013 року, 20.08.2013 року та 05.05.2014 року.
В зазначений термін рішення суду не виконано. Відповідно заборгованість по аліментам боржником не сплачено.
Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.
Державний виконавець на розгляд подання не зявився, в самому поданні просив розглядати справу за його відсутності.
Вивчивши надані письмові докази у сукупності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встанолено, що на виконанні у ВДВС Макарівського РУЮ перебуває виконавчий лист №2-3003, виданий 28.05.2009 року Деснянським районним судом м. Чернігів про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, Владислава ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.03.2008 року і до досягнення дитиною повноліття.
13.05.2009 року було відкрито виконавче провадження та винесено відповідну постанову.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 11 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ст.32 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішення є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувача певних предметів, зазначених у рішенні; інші доходи, передбачені рішенням.
Так згідно відповідей на запити державного виконавця транспортні засоби та земельні ділянки за боржником не зареєстровані, пенсію не отримує.
Відповідно до Актів державного виконавця від 25.01.2013 року, 20.08.2013 року та 05.05.2014 року, виїздом останнього за вказаною у виконаному листі адресою місця проживання боржника: с. Липівка Макарівського району, вул. Коцюбинського, 3 боржника не виявлено.
Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.
Суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадках, якщо: діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання, до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань; щодо нього подано цивільний позов до суду до закінчення провадження у справі.
Виходячи зі змісту ст. 6Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», а також з ОСОБА_2 Верховного Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01.02.2013 р., вбачається, що юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду застосовуються не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, тобто дійсно особа свідомо ухиляється від виконання зобовязань - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.
В той же час в матеріалах вказаного подання відсутні докази на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх грошових зобовязань, зокрема незявлення боржника до державного виконавця за викликом. Більш того, з матеріалів подання вбачається, що за боржником транспортні засоби та земельні ділянки не зареєстровані, є непрацюючим, а все це свідчить про обєктивність причин невиконання грошових зобовязань, а не ухилення від їх виконання.
Окрім того, в матеріалах вказаного подання відсутні докази про повідомлення боржника щодо відкриття виконавчого провадження.
Також, на виконання п. 11.1.5. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, в матеріалах подання відсутні відомості щодо повідомлення боржника про направлення до суду подання, щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон та державним виконавцем не обґрунтовано необхідність додаткового заходу впливу (обмеження у праві виїзду за кордон) з метою забезпечення належного виконання боржником взятих на себе зобовязань.
Окрім того, відповідно до згаданого ОСОБА_2 ВССУ від 01.02.2013 р., до подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобов'язань боржником. Копії документів, які додавалися до подання, мають були належним чином засвідчені.
Проте, в поданні державного виконавця відсутні відомості щодо реалізації арештованого майна боржника та копії додатних до подання документів не засвідчені належним чином.
Враховуючи викладене, подання державного виконавця ВДВС Макарівського РУЮ Київської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон гр. ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.ст.11.32 ЗУ «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, ОСОБА_2 Верховного Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01.02.2013 р., ст.ст.377-1, 208-210, 293-294 ЦПК України,
У задоволенні подання Відділу державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції у Київській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд, що її ухвалив протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий А.В.Косенко