АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/3763/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/789/1200/14 Доповідач - Дикун С.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - представника апелянта - ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_2, паредставника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 8 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку та земельної ділянки та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ житлового будинку та земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 8 вересня 2014 року в порядку поділу спільного майна виділено ОСОБА_5 у приватну власність відповідно до варіанту поділу № 4 (Додаток № 6) висновку будівельно-технічної експертизи № 1812 від 27 вересня 2012 року із житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 в натурі: 1-1 тамбур площею 5,3 м.кв., 1-2 коридор площею 2,95 м.кв.; 1-5 житлову кімнату площею 10,8 м.кв.; 1-6 житлову кімнату площею 19,7 м.кв.; підвал площею 3 м. кв.; сарай літ. «Б».

Визнано за ОСОБА_5 право приватної власності на 64/125 огорожі літ. «1»; 64/125 огорожі літ. «2»; 64/125 вимощення літ «І».

У порядку поділу спільного майна виділено ОСОБА_3 у приватну власність відповідно до варіанту поділу № 4 (Додаток № 6) висновку будівельно-технічної експертизи № 1812 від 27 вересня 2012 року із житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 в натурі: 1-2 коридор площею 2,95 м.кв.; 1-3 кухню площею 10,1 м.кв.; 1-4 житлову кімнату площею 23,3 м.кв.

Визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на 61/125 огорожі літ. «1»; 61/125 огорожі літ. «2»; 61/125 вимощення літ «І».

Стягнуто із ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 313 гривень в рахунок компенсації за надмірно виділену у приватну власність площу при поділі житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1.

У порядку поділу спільного майна виділено в натурі ОСОБА_5 у приватну власність відповідно до варіанту поділу, визначеному у додатку № 3 до висновку № 5604/13-22 земельно-технічної експертизи від 31.01.2014 року із земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0600 га в АДРЕСА_1 - земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0307 га в АДРЕСА_1.

У порядку поділу спільного майна виділено в натурі ОСОБА_3 у приватну власність відповідно до варіанту поділу, визначеному у додатку № 3 до висновку № 5604/13-22 земельно-технічної експертизи від 31.01.2014 року із земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0600 га в АДРЕСА_1 - земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0293 га в АДРЕСА_1.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 31 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_6 про поділ житлового будинку та земельної ділянки задоволено частково.

Позовні вимоги ОСОБА_3 за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ житлового будинку та земельної ділянки задоволено в повному обсязі.

Судові витрати покладено на ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в сумах, які ними понесені.

ОСОБА_5 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

В обгрунтування вимог вказує, що рішення суду в частині виділення ОСОБА_3 всієї спадкової частини земельної ділянки, яка належала його матері не відповідає вимогам спадкового права та позбавило його права на спадкування земельної ділянки за законом, належної спадкодавцю ОСОБА_7

У судовому засіданні представники апелянта підтримали вимоги апеляційної скарги, посилаючись на доводи, викладені у ній.

Представник ОСОБА_3 апеляційної скарги не визнав, вважає рішення суду законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що за договором дарування від 08.09.1990 року ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_5. 1/5 частину належного їй будинку за адресою АДРЕСА_1.

За договором дарування від 10.02.2009 року ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_5 39/100 частин належного їй будинку вищезазначеного будинку.

Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 перебував у спільній частковій власності: 61/125 частини належало спадкодавцю ОСОБА_7, а 64/125 частин - стороні по справі ОСОБА_5, що стверджується технічним паспортом на будинок від 10.03.2009 року.

Земельна ділянка, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,600 га, належала на праві власності ОСОБА_7 та ОСОБА_5 без визначення часток, що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №853999, виданим 09 жовтня 2009 року.

Відповідно до заповіту від 10.02.2009 року ОСОБА_7 заповіла ОСОБА_3 належну їй на праві власності частину житлового будинку з відповідною частиною споруд, за адресою АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла.

14.06.2010 року ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно з яким він успадкував 61/125 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1.

30.04.2010 року заяву про прийняття спадщини за законом - неохопленої заповітом земельної ділянки, після смерті матері ОСОБА_7, подав її син ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги за законом.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.06.2010 року ОСОБА_5 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,600 га, після померлої ОСОБА_7 Нотаріус свою відмову мотивував тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечитиме нормам ч.2,3 ст.1225 ЦК України та п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року. Постанова нотаріуса не була оскаржена.

Відповідно до вимог ст. 377 ЦК України в редакції Закону № 1702-VI від 05.11.2009 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

При розгляді справи суд виходив з тих обставин, що сторони у суді погодились щодо розподілу спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами відповідно до своїх часток у будинку згідно із обраним ними варіантом поділу №4 (додаток №6) висновку будівельно-технічної експертизи №1812 від 27.09.2012 року.

Разом з тим, вирішуючи спір щодо поділу земельної ділянки суд виходив з того, що такі вимоги сторін слід вирішувати з урахуванням норм ст.120 ЗК України в редакції Закону України від 05 листопада 2009 року, якою передбачено, що з 01 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). При цьому суд провів розподіл спірної земельної ділянки відповідно до варіанту додатку №3 до висновку №5604/13-22 земельно-технічної експертизи від 13.01.2014 року, із виділенням ОСОБА_5 0,0307 га відповідно до належної йому частки у будинку з надвірними будівлями та спорудами, та виділивши ОСОБА_3 0,0293 га відповідно до належної йому 61/125 частки у спірному будинку.

Колегія суддів погоджується із наведеним висновком суду.

Доводи апелянта, що суд безпідставно провів розподіл земельної ділянки відповідно до часток сторін у будинковолодінні на підставі ч.4 ст.120 ЗК України, котра не поширювалась на дані правовідносини, так як спадщина відкрилась 09.12.2009 року, тобто за дії ст.120 ЗК України в редакції Закону №997-V від 27.04.2007 року, колегія суддів не приймає до уваги. Як вбачається з матеріалів справи, 14.06.2010 року ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно з яким він успадкував 61/125 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1. 19.06.2010 року ОСОБА_3 зареєстрував право власності на спадщину - нерухоме майно (а.с.84) і саме з цього моменту, відповідно до вимог діючої на той час ст.1299 ЦК України, у нього виникло право власності на частину будинку і перейшло право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений, без зміни цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. А тому, суд першої інстанції підставно застосував до даних правовідносин норму ст.120 ЗК України в редакції Закону №1702-VI від 05.11.2009 року, котра регулює перехід права власності на земельну ділянку при набутті права власності на житловий будинок.

Підстав для скасування рішення суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319,324; 325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити .

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 8 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

з оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Тернопільської області С.І.Дикун