Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/4475/14 Головуючий у 1 інстанції: Гусинський М.О.
Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів Бабак А.М.

Каракуши К.В.

При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 серпня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Слов'янського міської ради, третьої особи: Управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську та Слов'янському районі, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області, до ОСОБА_3, Слов'янського міської ради, третьої особи: Управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську та Слов'янському районі, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту батьківства.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона з лютого 1997 року по 21 вересня 2006 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася дочка ОСОБА_6

21 вересня 2006 року вона з ОСОБА_5 зареєстрували шлюб. Із лютого 1997 року по вересень 2011 року вона з ОСОБА_5 та донькою мешкали однією родиною, вели спільне господарство. При реєстрації доньки ОСОБА_6 ОСОБА_5 не був записаний у книзі реєстрації народжень її батьком, відомості про батька були зазначені відповідно до ст. 235 СК України.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер, після його смерті залишилася спадкова маса, яка складається із житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1. На даний час єдиним потенційним спадкоємцем ОСОБА_5 є його рідна тітка ОСОБА_3, яка є спадкоємцем третьої черги спадкування.

Встановлення батьківства ОСОБА_5 стосовно його доньки ОСОБА_6 їй потрібно для оформлення за ОСОБА_6 спадщини після смерті ОСОБА_5

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд встановити факт батьківства, а саме те, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6 та зобов'язати РАЦС внести відповідні записи до запису про народження дитини.

Рішенням Слов'янського міськрайнного суду Донецької області від 26 серпня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Встановлено факт того, що ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, є рідним батьком дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась у м. Слов'янську Донецької області.

Зобов'язано відділ РАЦС по м. Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області внести до актового запису № 407 від 22 червня 1999 року про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступні зміни: у відомостях про новонароджену прізвище дитини змінити зі «ОСОБА_6» на «ОСОБА_6»; у відомостях про батька дитини прізвище батька «ОСОБА_6» змінити на «ОСОБА_5», записавши батьком дитини в графі «батько» - «ОСОБА_5», в графі «національність» - «українець», в графі «Громадянство» - «Громадянин України», інші відомості про дитину та її батька залишити без змін.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи і наданим доказам, рішення ухвалено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, оскільки при розгляді справи був порушений принцип диспозитивності цивільного судочинства та засади змагальності сторін. У позовній заяві позивач не зазначала як доказ на підтвердження позовних вимог про наявність зразку крові ОСОБА_5, що позбавило апелянта завчасно заперечувати проти цих аргументів відповідно до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, а тому висновок експерта не може бути беззаперечним доказом батьківства ОСОБА_5 щодо дитини ОСОБА_6 Крім того, при розірванні шлюбу, за рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27 вересня 2012 року не встановлено, що сторони мають спільних дітей. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначена апеляційному суду Запорізької області.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, тому у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 та визнаючи ОСОБА_5 батьком дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позову, оскільки у свідоцтві про народження дитини ОСОБА_6 батько дитини ОСОБА_5 записаний за вказівкою матері на підставі ст. 135 СК України, а надані позивачем докази підтверджують факт спільного проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_5 та народження дитини за час їх проживання. Встановлення вказаного факту їй потрібно для прийняття та оформлення спадщини дитиною ОСОБА_6

Колегія суддів вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом першої інстанції встановлено, що шлюб між позивачем ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрований 21 вересня 2006 року (а.с. 9), дитина ОСОБА_6 народилася до реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 та у свідоцтві про її народження матір'ю дитини є ОСОБА_6, а батьком дитини записаний ОСОБА_7 за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с. 7). ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Судом першої інстанції встановлено, що дитина, щодо батьківства якої виник спір, народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7).

Пленум Верховного Суду України в п. 3 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що судам при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Згідно зі ч. 3 ст. 53 КпШС України при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

За змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції оцінивши належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позову.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

На підтвердження своїх позовних вимог, позивачем надані медичні документи, за її клопотанням судом призначена судова імунологічна (генотипоскопічна) експертиза за результатом проведення якої, відповідно висновків експерта № 5442 від 30 травня 2014 року, вірогідність батьківства померлого ОСОБА_5 відносно дитини ОСОБА_6, народженої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, складає 99,98%, що відповідає формулюванню «батьківство практично доведено» (а.с. 56-62).

Зазначені докази є належними, допустимими та достовірними доказами у справі, та оцінені судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України.

Суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов відповідно до вимог ч. 3 ст. 153 КпШС України з урахуванням роз'яснень, наведених у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2013 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

Встановлення факту батьківства має юридичне значення та надає право дитині прийняти спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5

Докази апелянта відносно того, що у позовній заяві позивач не зазначала як доказ на підтвердження позовних вимог про наявність зразку крові ОСОБА_5 не спростовують висновок суду першої інстанції. В силу ст. 64 ЦПК України висновок експерта № 5442 від 30 травня 2014 року є письмовим доказом, що містить відомості про обставини, які мають значення для справи та є належним і допустимим доказом у розумінні ст. 57-60 ЦПК України, який правомірно прийнятий судом першої інстанції, повно, всебічно і об'єктивно оцінений як окремо так і в сукупності з іншими доказами, Вказаний висновок відповідачем не оскаржений, належними і допустимими доказами не спростований.

Апелянтом не наведено обставин, з яких би вбачалося, що судом першої інстанції були досліджені докази з порушенням встановленого порядку або в їх дослідженні було неправомірно відмовлено або існували поважні причини, які перешкоджали своєчасному поданню доказів.

Інший доказ відносно того, що рішенням суду про розірвання шлюбу не встановлено, що сторони мають спільних дітей не ґрунтується на законі, оскільки дане питання при розірванні шлюбу не вирішувалося, а в силу ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ обставини, які встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили.

Інші обставини, на які посилається апелянт були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права. Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновком суду першої інстанції з їх оцінкою.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: