26 грудня 2014 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецький області у складі: головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Марчук К.І., за участю представника позивача Ребенкової Я.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовною заявою Маріупольського виробничого підприємства «Азовреле» Українського товариства глухих до ОСОБА_2, третя особа: Маріупольська міська рада, про зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, -
24.10.2014 року представник позивача надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визнати користування частиною земельної ділянки, яка належить МВП «Азовреле» УТОГ на праві постійного користування, загальною площею 32 м. кв. ОСОБА_2 незаконним та зобов'язати ОСОБА_2 звільнити вищевказану земельну ділянку.
Представник позивача Ребенкова Я.Ю. у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила задовольнити їх у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав.
Представник третьої особи у судові засідання 10.12.2014 року та 26.12.2014 року не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно листа Головного управління архітектури і містобудування Маріупольської міської ради від 26.04.2013 року, рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради народних депутатів від 24.04.1996 року за № 118/5 та рішеннями виконавчого комітету міської ради від 18.03.1998 року за № 85/1 та від 20.02.2002 року за № 66/12 громадянам України (у тому числі відповідачу ОСОБА_2) були надані земельні ділянки в тимчасове користування для встановлення металевих гаражів /а.с. 15/. Згідно вищевказаних рішень виконавчим комітетом Маріупольської міської ради надано дозвіл громадянам пільгової категорії земельні ділянки в тимчасове користування строком на три роки площею 32 м. кв. кожен, для встановлення металевих гаражів без права передачі іншим особам, без встановлення фундаменту та оглядової ями.
На даний час усі три гаражі, в тому числі гараж відповідача, розташовані на фундаменті. Строк користування земельними ділянками на даний час сплив, за продовженням строків користування земельними ділянками користувачі до міської ради не зверталися.
На даний час, згідно державного акту на право постійного користування землею серії І-ДН № 003645, право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,2637 га набуло МВП «Азовреле» УТОГ /а.с. 9-12/.
Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 займає спірну земельну ділянку без правоустановчих документів.
Згідно п. б ч. 2 ст. 92 Земельного Кодексу України право постійного користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній та комунальній власності набувають громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації.
Згідно ч. 2 ст. 95 ЗК України порушення права землекористувачів підлягає відновленню в порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України землекористувач має право вимагати усунення порушення його права на землю.
Згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист права на земельну ділянку може бути здійснений шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення права, а також попередження у здійсненні дій, які порушують права, відшкодування нанесених збитків.
Відповідно до п. б ч. 1 ст. 211 ЗК України громадяни несуть цивільну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.
Згідно ч. 2 ст. 212 ЗК України приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення споруд, здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельну ділянку.
Таким чином, аналізуючи вищевказані нормативно-правові акти та правовідносини, які з них випливають, суд приходить до висновку, що права та законні інтереси МВП «Азовреле» УТОГ як законного користувача земельної ділянки, були порушені самовільним зайняттям її відповідачем ОСОБА_2, який не мав на це правоустановчих документів, а тому підлягають захисту у судовому порядку, шляхом її звільнення та приведення у первісне становище.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 92, 95, 152, 211, 212 ЗК України, ст.10, 60, 131, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Маріупольського виробничого підприємства «Азовреле» Українського товариства глухих до ОСОБА_2, третя особа: Маріупольська міська рада, про зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку - задовольнити.
Визнати користування частиною земельної ділянки, яка належить Маріупольському виробничому підприємству «Азовреле» Українського товариства глухих на праві постійного користування, загальною площею 32 м. кв. ОСОБА_2 незаконним.
Зобов'язати ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку загальною площею 0,0032 га, яка належить Маріупольському виробничому підприємству «Азовреле» Українського товариства глухих на праві постійного користування.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня проголошення заочного рішення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Л.Г. Шатілова