№ производства 2/646/1995/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2014 року м. Харків

Червонозаводськийрайонний суд м. Харковаускладі:

головуючого - суддіПрошутя І.Д.,

при секретарі - Макарійчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові об`єднану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пророзірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що родина їх розпалася.

Ухвалою суду від 04.12.2014 року цивільну справу №646/13480/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя об`єднано з цивільної справою № 646/11383/14-ц в одне провадження та присвоєно єдиний номер № 646/11383/14-ц.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з ОСОБА_2 вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 лютого 2003 року. Заперіод шлюбу ними було спільно набуте майно, а саме квартира АДРЕСА_1, вартість якої на момент придбання - 11.08.2003 року становила 99000,00грн.За останні півроку шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинені. Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матір»ю.

Просить провести поділ спільного сумісного майна подружжя, припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, та визначити право власності на 1/2 частину квартири за кожним.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити.

Відповідач позов визнала повністю, пояснила, що спору щодо іншого спільного майна немає.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали об`єднаної цивільної справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва серія НОМЕР_1 від 08.02.2003 сторони одружилися 08.02.2003р.(а.с.2).

Із змісту позову та пояснень позивача в судовому засіданні, випливає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через протилежні погляди на життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені, вони тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи положення ст. 24 СК України, згідно яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім»ї виключається, тому шлюб між ними має бути розірвано.

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України, ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині на чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до договору купівлі - продажу від 11.08.2003 р., р.№2490 сторонами в період шлюбу було придбано квартиру АДРЕСА_1, яку зареєстровано за ОСОБА_2 Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Реєстрація прав на нього лише на ім.`я одного з подружжя не спростовує цієї презумпції.

Стаття 69 СК України встановлює право на поділ майна, що є об"єктом спільної сумісної власності за чоловіком та дружиною.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Частиною 1 ст.70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, яке є об"єктом сумісної власності, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Під час судового розгляду з`ясовано, що за весь час подружнього життя між сторонами не було укладено шлюбного договору.

Таким чином, судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

З урахуванням викладене, суд приходить до висновку, що сторони мають рівні права на володіння спільним майном, яке було придбано ними в період перебування в шлюбі.

Тому суд вважає за можливе задовольнити позов повністю, припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину даної квартири, - за кожним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 212-215 ЦПК України, ч.3 ст.368 ЦК України, ст. ст. 24, п.3 ч.1 ст.57, ст.69, ч.1 ст.70, 104, 110-112 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 08.02.2003р., відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Харкова, актовий запис №38.

Провести поділ спільного майна подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, інд.НОМЕР_2,право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, інд.НОМЕР_3, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргупротягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ -