Провадження № 2-7249/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2014 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Лазаренко В.В.
з участю секретаря - Пономарьова М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Солом'янський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
06.11.2014 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 в якому просять визнати останню такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачці на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2007 належить квартира АДРЕСА_1.
01.10.2012 між нею та відповідачкою був укладений договір позички вищевказаної квартири, згідно до умов якого вона передала належну їй квартиру у безоплатне користування відповідачки строком на 1 рік, до 01.10.2013.
19.10.2012 відповідачка зареєструвала своє місце проживання у належній їй квартирі.
Згідно до п. 12 договору, відповідачка була зобов'язана протягом 10 днів з дати закінчення договору позички, тобто до 11.10.2013 звільнити квартиру від своїх речей, виселитися, та знятися з реєстрації місця проживання за цією адресою. У встановлений договором строк відповідачка виселилась, однак зняття з реєстрації свого місця проживання кілька разів відкладала під різними приводами. Останні 3 місяці позивачка взагалі не може з нею зв'язатися, оскільки вона змінила номер телефону. Відповідачка з часу закінчення договору позички, вже більше року, у її квартирі не з'являється та будь-яких речей там не залишила.
Наявність у її приватній квартирі зареєстрованого місця проживання іншої особи зобов'язує її нести додаткові витрати за житлово-комунальні послуги, які фактично нікому не надаються, однак нараховуються на її ім'я. Відповідачка сплачувала за ці послуги тільки у період дії договору позички і вже більше року ні за що не платить.
З наведених підстав, зважаючи на те, що відповідачка ОСОБА_2 у спірній квартирі відсутня більше року без поважних причин, позивачка просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням в спірній квартирі.
Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просили їх задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомленою належним чином в порядку передбаченому ст. 74 ЦПК України. Про причини своєї неявки в судове засідання відповідачка суд не повідомила.
Третя особа Солом`янський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання свого представника не направила про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши думку позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи у відсутності відповідачки, суд знаходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення позивачки, покази свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2007, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №6347.
01.10.2012 між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 укладено договір позички, за умовами якого позивачка надала відповідачці у безоплатне користування належну їй на праві власності АДРЕСА_1. Згідно п. 8, даний договір укладений сторонами строком на 1 рік до 01.10.2013. Згідно п. 12 договору, після закінчення строку його дії відповідачка зобов'язалася звільнити квартиру від своїх речей, виселитися та знятися з реєстрації місця проживання за цією адресою у десятиденний строк.
19.10.2012 відповідачка ОСОБА_2 зареєструвалася у спірній квартирі, що вбачається із довідки форми №3 виданої ЦОС №1 від 05.11.2014 №2243 та посвідки на постійне проживання серія НОМЕР_1.
Позивачка у судовому засіданні пояснила, що відповідачка ОСОБА_2 виселилась у встановлений договором позички строк, однак зняття з реєстрації свого місця проживання кілька разів відкладала під різними приводами. З часу закінчення строку договору позички, відповідачка вже більше року у її квартирі не з'являється та будь-яких речей там не залишила.
Факт не проживання відповідачки ОСОБА_2 в спірній квартирі більше одного року також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
Таким чином, дослідивши всі докази у справі в їх сукупності, суд встановив, що відповідачка більше одного року не проживає в спірній квартирі, не несе витрат по її утриманню, по оплаті комунальних послуг та квартплаті, поважних причин через які відповідачка була відсутня понад рік в спірній квартирі судом не встановлено.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про те, що відповідачка ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі понад один рік без поважних причин і тому втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, в зв`язку з чим вимоги позивачки про визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 5, 6, 8, 10-11, 57-60, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Апеляційна скарга на рішення суду позивачем може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Суддя: