УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2014 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ніколаєнко І.В.,

при секретарі - Газіній О.С.

розглянувши заяву ПАТ «АКБАТАНК» про перегляд заочного рішення від 29.10.2014 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «АКТАБАНК» про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

05.09.2014 р. до Київського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 до ПАТ «АКТАБАНК» в особі відділення № 11 Харківського регіонального управління ПАТ «АКТАБАНК» про розірвання договору на комплексне обслуговування карткового рахунку та банківської платіжної картки № 116200, стягнення грошових коштів в розмірі 198401, 20 грн., які знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_1, відкритому на ім»я ОСОБА_1 на підставі договору на комплексне обслуговування карткового рахунку та банківської платіжної картки № 116200 від 27.10.2011 р.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2014 р. позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені в повному обсязі.

28.12.2014 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява відповідача ПАТ «АКТАБАНК» про перегляд заочного рішення суду від 29.10.2014 р. В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначає, що Постановою правління НБУ від 16.09.2014 р. № 576 «Про віднесення ПАТ «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.09.2014 р. № 90 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «АКТАБАНК»», згідно з яким з 17.09.2014 р. запровадження митчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу фонду гарантування вкладників фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «АКТАБАНК». У зв'язку із прийняттям рішення про запровадження в ПАТ «АКТАБАНК» тимчасової адміністрації, вимоги не можуть бути задоволені згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про системи гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 р. № 4452-VI, тому відповідач вважає, що заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2014 р., повинне бути скасоване та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Сторони у судове засідання не з'явились про день час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки у судове засідання не повідомили, але неявка їх у судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про скасування заочного рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені заявником обставини, вважає, що заява про скасування зазначеного заочного рішення задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 626, 629, 651 ЦК України , договір є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків, він є обов'язковий для виконання сторонами, а зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Вимогами ст. 1058, 1060 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що приймала від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшли, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановленому договором.

Обов'язки за договором виконуються в межах, встановлених договором і в силу вимог ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти , що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій а рахунком.

Таким чином права позивача захищені та гарантовані Конституцією України та Цивільним кодексом України, що за юридичною силою вище ніж Постанова правління НБУ та Закон України «Про системи гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 р. № 4452-VI на підставі яких відповідач просить скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2014 р.

Виходячи з вимоги ч.1 ст. 232 ЦПК України, для скасування заочного рішення необхідно встановити як поважність неявки (та неповідомлення про причини неявки) відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, так і щоб аргументи заявника щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Між тим, у заяві не наведено ґрунтовних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, підстав для скасування заочного рішення суду від 29.10.2014 р. суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Залишити заяву ПАТ «АКБАТАНК» про перегляд заочного рішення від 29.10.2014 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «АКТАБАНК» про стягнення суми боргу - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Ніколаєнко О.В.