Справа № 459/1269/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Мелешко С. І.

при секретарі Савіцькій Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства шахти «Надія» про стягнення моральної шкоди заподіяної набуттям хронічного професійного захворювання внаслідок професійного захворюваннян при виконанні трудових обов*язків ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДВАТ шахта «Надія» про стягнення моральної шкоди, заподіяної набуттям хронічного професійного захворювання при виконанні трудових обов'язків.

Позовні вимоги мотивував тим, що протягом 39 років та 2 місяців працював на підземних роботах в шкідливих умовах на ДВАТ шахта «Надія» та Державному підприємстві «Львіввугілля». У зв'язку з тривалою роботою в особливо шкідливих та тяжких умовах праці в нього погіршився стан здоров'я, внаслідок чого він неодноразово був змушений звертатись за медичною допомогою. Згодом його було скеровано на стаціонарне обстеження та лікування в профпатологічне відділення, де йому було встановлено діагноз: антракосилікоз І ст., вузликово - інтерстиціальна форма 1/1 p. Емфізема легень ДН ІІст. Двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірною втратою слуху - захворювання професійні, встановленні вперше, виникли на протязі роботи у шкідливих умовах праці на підприємствах ДВАТ шахта «Надія» та ДП «Львіввугілля» за професією майстер - підривник підземний. 10.07.2006 року його звільнено з роботи відповідно п. 2 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку із невідповідністю виконуваній роботі, по стану здоров'я. 23.08.2006 року висновком Обласної МСЕК, йому безтерміново встановлено третю групу інвалідності та 60 відсотків втрати працездатності та встановлено необхідність лікування у лікаря терапевта та невролога. Внаслідок отримання хронічного професійного захворювання йому було завдано великої моральної шкоди у вигляді фізичних та душевних страждань, порушено всі нормальні умови його життя; він відчуває великі незручності при веденні домашнього господарства; йому стало важко займатись домашніми справами, що потребують навіть невеликих фізичних зусиль; він змушений докладати додаткових зусиль для організації життя, що порушує установленні життєві зв'язки та позбавляє його надії на майбутнє; в нього з'явились кашель, біль у грудях, задишка; він став інвалідом. Просить стягнути з Відповідачів ДВАТ шахта Надія 6000 (шість) тисяч гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків та з ДП «Львіввугілля» 24000 (двадцять чотири) тисячі гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків.

В судовому засіданні позивач проаналізувавши зміст заявлених позовних вимог, врахувавши ступінь моральних страждань, керуючись нормами ст. 31 ЦПК України збільшив розмір заявлених позовних вимог, щодо стягнення з ДВАТ шахта «Надія» на його користь 20000 (двадцять) тисяч гривень, в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків, внаслідок набуття хронічного професійного захворювання при виконанні трудових обов'язків. Від позовних вимог до Відповідача ДП «Львіввугілля» позивач відмовився, позовні вимоги викладені в наступній редакції просить задоволити у повному обсязі.

Представник Відповідача ДВАТ шахта «Надія» проти задоволення позовних вимог заперечив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі на позовну заяву про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків, внаслідок професійного захворювання.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка, зокрема полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України № 1-рп/2004 від 27.01.2004 року передбачено, що ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1997 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" передбачено, що право на отримання потерпілим страхових виплат настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про охорону праці" відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Відповідно до п. 27 ст. 77 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" зупинено дію абз. 4 ст. 1 підп. "є", п. 1 ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 28 та ч. 3 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 року № 1105-XIV, які передбачали відшкодування моральної шкоди Фондом соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людюни" від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 08.11.2005 року "Кечко проти України", у випадках, коли з набуттям чинності певного закону, його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 2371 Кодексу законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що відповідно до ст. 2371 Кодексу законів про працю України (яка набрала чинності 13.01.2000 р.) за наявності порушення права працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих з'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган назалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

В судовому засіданні було досліджено докази, які подав позивач, а саме копію трудової книжки, копії медичних документів та записів у медичній книжці, копії висновків МСЕК, копію акту розслідування хронічного професійного захворювання.

З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що Позивач протягом 39 років 2 місяців працював на підземних роботах в шкідливих умовах, зокрема на підприємстві ДВАТ шахта «Надія» 8 років 10 місяців та 9 днів. За час виконання своїх посадових обов'язків Позивач, внаслідок погіршення стану здоров'я, неодноразово звертався за отриманням медичної допомоги до медичних закладів.

Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 21 липня 2006 року, професійні захворювання - антракосилікоз І ст., вузликово - інтерстиціальна форма 1/1 p. Емфізема легень ДН ІІст. Двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірною втратою слуху виникли у Позивача при виконанні робіт в шкідливих умовах на протязі роботи в підземних виробках шахти за професією підземний майстер - підривник, через запиленість повітря робочої зони в концентрації 139.00 мг/м3 - 80 % робочого часу (ГДК - 4 мг/м3). Шум від роботи машин і механізмів - 88 дБА (ГДР - 80 дБА) на протязі 51 % робочого часу. Наявності подразнюючих речовин.

Відповідно до висновку Обласної МСЕК, Позивачу безтерміново встановлено третю групу інвалідності та 60 (шістдесят) відсотків втрати працездатності та встановлено необхідність лікування в лікаря терапевта та невролога.

Суд не приймає до уваги позицію представника відповідача про необхідність застосування тримісячного строку позовної давності, відповідно до ст. 233 КЗпП України, оскільки відповідно до ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що знайшли підтвердження обставини заподіяння позивачеві моральної шкоди, яка обумовлена моральним та фізичним стражданням з приводу ушкодження здоров'я, погіршення життєвих умов, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд вважає необхідним врахувати той факт, що Позивач не має можливості повноцінно працювати та для організації свого життя доводиться докладати додаткові зусилля. Тому при визначенні розміру відшкодування, керуючись встановленими законом принципами виваженості та розумності, період роботи на підприємстві Відповідача в шкідливих умовах праці, суд визначає відшкодування моральної шкоди в сумі 12000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині позову слід відмовити за необґрунтованістю.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 30,60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства шахти «Надія» про стягнення моральної шкоди заподіяної набуттям хронічного професійного захворювання внаслідок професійного захворюваннян при виконанні трудових обов*язків - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства шахти «Надія» в користь ОСОБА_1 12 000 ( дванадцять тисяч ) грн. моральної шкоди заподіяної набуттям хронічного професійного захворювання внаслідок професійного захворюваннян при виконанні трудових обов*язків .

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства шахти «Надія» - 243( двісті сорок три ) грн.. 60 коп. в користь держави судового збору .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті

Суддя: С. І. Мелешко