Провадження №2-5196/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2014 р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом.

Одночасно з позовною заявою позивачкою подано суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт на належне відповідачу майно, а саме: 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та автомобіль «Сузукі» державний номерний знак НОМЕР_4.

Згідно ч. 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у проваджені якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В зв'язку з цим сторони та інші особи, які беруть участь у справі, судом не викликалися та не повідомлялися про розгляд заяви про забезпечення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.152 ч.3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд розглядаючи заяву, має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, данні про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою позовним вимогам.

Пунктом 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Позивачкою пред'явлено вимогами про стягнення з відповідача боргу в сумі 290000,00 грн.

Враховуючи те, що вимоги позивачки мають майновий характер, сума позову є значною, суддя знаходить обґрунтованими доводи позивач про наявність достатніх підстав вважати, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може зробити неможливим чи ускладнити виконання рішення суду.

З огляду на наведене, суддя вважає за необхідне задовольни заяву позивача про забезпечення позову задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та автомобіль «Сузукі» державний номерний знак НОМЕР_4, які належать на праві власності ОСОБА_2.

Стягувач - ОСОБА_1, індивідуальний податковий номер НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2

Боржник - ОСОБА_2, індивідуальний податковий номер - НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_1.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом року з дня її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя :