Справа № 587/2771/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О. А., при секретарі Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 29 лютого 2008 року ним була придбана квартира АДРЕСА_1 Для придбання квартири він отримав кошти в кредит, в забезпечення зобов'язань за кредитним договором укладався договір іпотеки. В листопаді 2014 року кредит сплачений в повному обсязі, 25 листопада 2014 року іпотека і обтяження припинені. При отриманні витягу виявилося, що 26 жовтня 2009 року Зарічним ВДВС накладений арешт на спірну квартиру, 22 жовтня 2010 року накладення арешту зареєстровано в Сумській філії ДП «Інформаційний центр». Постановою державного виконавця ВДВС Сумського МУЮ від 08.11.2012 року знову накладено арешт на майно - квартиру АДРЕСА_1 та накладена заборона на відчуження. До укладення договору купівлі-продажу квартири власником квартири був ОСОБА_2, на час оформлення договору купівлі-продажу квартири нотаріусом проводилася перевірка, ніяких заборон не було виявлено, договір посвідчений у нотаріальному порядку. Посилаючись на ці обставини, позивач просив зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що дійсно постановою державного виконавця ВДВС Сумського МУЮ від 08.11.2012 року накладено арешт на майно - квартиру АДРЕСА_1 та накладена заборона на відчуження, однак у зв'язку з чим була накладена заборона невідомо. Що ж стосується заборони, яка була накладена 26 жовтня 2009 року Зарічним ВДВС, то всі матеріали з цього приводу знищені за спливом строку зберігання. Не заперечував проти задоволення вимог, оскільки позивач не є боржником за будь-якими виконавчими провадженнями.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, відповідно до договору купівлі-продажу від 29.02.2008 року( арк. с. 4).

Як вбачається з постанови ВДВС Сумського МУЮ від 08.11.2012 року арешт на квартиру позивача накладено на виконання виконавчого листа, виданого 27.12.2010 року Сумським окружним адміністративним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за договором кредиту на майно ОСОБА_2 ( арк. с. 25).

Як вбачається з постанови ВДВС Сумського МУЮ від 21.08.2012 року арешт накладено на виконання виконавчого листа, виданого 30.11.2011 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за договором кредиту на майно ОСОБА_2( арк. с. 26).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності з ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб( ст. 319, 316, 317 ЦК України).

У відповідності з ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що арешт на майно позивача та заборона на його відчуження здійснені з порушенням вимог законодавства і без достатніх правових підстав, накладенням арешту на майно позивача та забороною на його відчуження порушуються права позивача як власника майна, тому порушене право позивача підлягає судовому захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 317, 321 ЦК України, ст.ст. 50, 59, 60 Закону України "Про виконавче провадження", суд

В И Р І Ш И В :

Зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1, а саме: квартири АДРЕСА_1, накладені постановою Зарічного відділу ДВС м.Суми від 26.10.2009 року і постановою відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 08.11.2012 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя