Справа № 536/1894/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Колотієвського О.О.

при секретарі - Литвинюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ "Кременчуцька кондитерська фабрика "Рошен" про поновлення на роботі і стягнення заробітної платні за час вимушеного прогулу з урахуванням незаконно утриманої премії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ПАТ "Кременчуцька кондитерська фабрика "Рошен" про поновлення на роботі і стягнення заробітної платні за час вимушеного прогулу з урахуванням незаконно утриманої премії.

В обґрунтування позову зазначив, що наказом №225 від 01.07.2005 року він прийнятий на роботу до ЗАТ ККФ «Рошен» (на даний час ПАТ "Кременчуцька кондитерська фабрика "Рошен") на посаду охоронника.

14.05.14 року він отримав повідомлення про звільнення на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України з 14.07.2014 року. Звільнення відбувалось на підставі наказу №71 від 07.05.2014 року, №124к від 08.05.2014 року про скорочення штату. Отримавши повідомлення він звернувся до адміністрації та профкому з проханням врахувати те, що у нього на утриманні неповнолітня дитина.

На засіданні профкому в порушення ст.42 КЗпП України вирішили залишити працювати ОСОБА_2, в якого менший трудовий стаж, дружина підприємець, та який у вихідні дні займається торгівлею; ОСОБА_3, в якого менший трудовий стаж, працююча дружина та не має дітей; ОСОБА_4, який отримує пенсію, в якого менший трудовий стаж.

При його звільненні, його безпідставно позбавили на 80% премії за травень, червень, липень 2014 року.

Позивач просив суд поновити його на роботі на тій самій посаді охоронця дільниці охорони ПАТ "Кременчуцька кондитерська фабрика "Рошен", стягнути з відповідача на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з урахуванням недовиплати премії за травень, червень, липень 2014 року по день поновлення на роботі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав суду заперечення, в яких зазначив, що власник має право вносити зміни в штатний розпис на свій розсуд. Процедуру скорочення штату товариства за п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України було проведено у відповідності до вимог КЗпП України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно трудової книжки з 01.07.2005 року по 30.12.2005 року позивач працював на ЗАТ ККФ «Рошен» охоронником, звільнений на підставі ч.2 ст.36 КЗпП України. З 04.01.2006 року по 30.06.2007 року працював охоронцем в ТОВ «Рошен-логістик», звільнений за власним бажанням. З 02.07.2007 року по 31.08.2007 року працював охоронником в ТОВ «Розподільчий центр «Плюс», звільнений за власним бажанням. З 03.09.2007 року працював на посаді охоронника ПАТ "Кременчуцька кондитерська фабрика "Рошен".

Згідно наказу №71 від 07.05.2014 року "Про зміну штатного розкладу" відповідачем було внесено зміни у штатний розклад, а саме виведено вакантні штатні одиниці, скорочено штатні одиниці та робочі місця.

Згідно наказу №124к від 08.05.2014 року "Про скорочення штатів" відповідачем було скорочено позивача, якого було ознайомлено з наказом 17.06.2014 року.

При звільненні позивачу було запропоновано роботу сортувальника у виробництві харчової продукції 1 розряду та завантажувача-вивантажувача харчової продукції 2 розряду, але позивач 18.06.2014 року відмовився за станом здоров'я.

Отримавши повідомлення позивач звернувся до адміністрації та профкому з проханням врахувати те, що у нього на утриманні неповнолітня дитина.

На засіданні профкому згідно протоколу № 9 від 24.06.2014 року прийнято рішення надати згоду адміністрації ПАТ "Кременчуцька кондитерська фабрика "Рошен" на звільнення позивача за ч.1 ст.40 КЗпП України.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Підставою позову є те, що в порушення ст.42 КЗпП України, не звільнено ОСОБА_2, в якого менший трудовий стаж, дружина підприємець, та який у вихідні дні займається торгівлею; ОСОБА_3, в якого менший трудовий стаж, працююча дружина та не має дітей; ОСОБА_4, який отримує пенсію, в якого менший трудовий стаж.

При його звільненні, його безпідставно позбавили на 80% премії за травень, червень, липень 2014 року.

Згідно ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Позивач з 03.09.2007 року працював на посаді охоронника ПАТ "Кременчуцька кондитерська фабрика "Рошен".

ОСОБА_2 згідно наказу №411 від 3.09.2007 року працював на посаді охоронника ПАТ "Кременчуцька кондитерська фабрика "Рошен" з 3.09.2007 року.

ОСОБА_3 згідно наказу №346 від 2.08.2007 року працював на посаді охоронника ПАТ "Кременчуцька кондитерська фабрика "Рошен" з 2.08.2007 року.

Відповідачем було оспорено факт, що ТОВ «Рошен-логістик» та ТОВ «Розподільчий центр «Плюс» мають відношення до ПАТ "Кременчуцька кондитерська фабрика "Рошен".

Разом з цим позивачем не було надано суду доказів на підтвердження цього.

Наявність у позивача однієї неповнолітньої дитини не може бути підставою для надання переваги при звільненні в розумінні ст.42 КЗпП України, оскільки у особи має бути два чи більше утриманців. Суд критично оцінює покази позивача, стосовно того, що на його утриманні знаходиться дитина та дружина, оскільки згідно його письмової заяви від 23.06.2014 року його дружина отримує заробітну плату.

Відносно охоронця ОСОБА_4, то позивач в судовому засіданні не заперечував, що у ОСОБА_4 більш тривалий безперервний стаж ніж у нього, а інших підстав в позові не зазначив.

Згідно наданих суду довідок про розмір заробітної плати позивачу виплачені премія, вихідна допомога та інші виплати. Зазначені виплати не менше мінімально встановлених законом розмірів заробітної плати.

Згідно ч.2 ст. 97 КЗпП України премії встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі.

Колективним договором затверджено як додаток до колективного договору "Положення про преміювання працівників товариства", відповідно до якого розмір премії у відсотках визначається щомісяця, не пізніше відповідного періоду до початку місяця, у залежності від фінансових можливостей підприємства і затверджується рішенням голови правління. Протоколами засідань фінансової комісії товариства були встановлені та відповідними наказами голови правління товариства були затверджені для усіх підрозділів, відділів, служб плановий розмір премії на оспорювані позивачем періоди - 20%. Зазначене підтверджується наказами №63 від 30.04.14 року "Про затвердження розміру премії на травень 2014 року", №92 від 02.06.14 року "Про затвердження розміру премії на червень 2014 року", №112 від 01.07.14 року "Про затвердження розміру премії на липень 2014 року" та протоколами №5 від 30.05.14 року, №6 від 30.06.14 року, №7 від 31.07.14 року засідань фінансової комісії. Премія, що нарахована на заробітну плату позивача, йому виплачена.

Доказів того, що продуктивністю праці у позивача була вища ніж у інших охоронців позивачем надано не було.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.40,42,97 КЗпП України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ "Кременчуцька кондитерська фабрика "Рошен" про поновлення на роботі і стягнення заробітної платні за час вимушеного прогулу з урахуванням незаконно утриманої премії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. О. Колотієвський