У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С. , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною бездіяльністю Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною бездіяльністю.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі, виходячи з наступних підстав.

Статті 1, 3 ЦПК України визначають, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається зі змісту поданої до суду позивачем позовної заяви, останній звертаючись з нею в порядку цивільного судочинства просить суд стягнути на його користь на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної незаконною бездіяльністю (діями) Держави Україна в особі головного управління Пенсійного фонду України в Київський області суму 54 654, 00 грн. та спричинену моральну шкоду в сумі 65 772, 00 грн. з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом безпосереднього списання коштів з Єдиного казначейського рахунку.

Підставою звернення позивача до суду із вищезазначеним позовом стало те, що на думку останнього, відповідач протиправно з 01.09.2008 року позбавив частини його власності у вигляді не отриманих пенсійних виплат в розмірі 54 654, 93 грн., яку він вважає шкодою, шляхом не перерахунку розміру пенсії та не виплати основної її частини, а також те, що такими незаконними, на його думку, діями (бездіяльністю) Держави Україна йому була завдана моральна шкода на суму 65 772, 00 грн.

Мною встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київський області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України на які посилається позивач в своєму позові як на його правову підставу, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Проаналізувавши зазначені норми чинного законодавства України з врахуванням тих правовідносин, які склалися між сторонами, приходжу до висновку, що до позовних вимог позивача про стягнення на його користь на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної незаконною бездіяльністю (діями) Держави Україна в особі головного управління Пенсійного фонду України в Київський області суму 54 654, 00 грн. підлягають застосуванню норми ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяким інших осіб», а не норми ст.ст. 22, 1066 ЦК України, оскільки позивачем фактично ставиться питання про стягнення недоотриманої суми пенсії, яка на його думку була неправомірно не перерахована та не виплачена йому.

З матеріалів позовної заяви позивача вбачається, що ним в якості відповідача зазначено Державу Україну в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області до якого і пред'явлено свої позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої на думку позивача неправомірною бездіяльністю.

Згідно п. 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27 червня 2002 року № 11-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року № 5-5), (надалі - Положення), головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління) утворюють систему органів Пенсійного фонду України (далі - Фонд), який є центральним органом виконавчої влади. Управління підвідомчі та підзвітні Фонду.

Відповідно до п. 2 Положення, основними завданнями Управління, зокрема є забезпечення призначення (перерахунку) пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема здійснює призначення (перерахунок) пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З викладеного можна зробити висновок, що Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області є центральним органом виконавчої влади (суб'єктом владних повноважень), який наділений державою владними управлінськими функціями з виконання покладених на нього чинним законодавством завдань в сфері пенсійного забезпечення.

Стаття друга КАС України визначає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як вбачається зі змісту статті 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Крім того, Пленум Вищого адміністративного суду України в п. 16 своєї Постанови від 20.05.2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» роз'яснив, що відповідно до покладених завдань і функцій, Пенсійний фонд України є суб'єктом владних повноважень у цій сфері правовідносин, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що спір, який виник між сторонами, відноситься до компетенції адміністративного суду та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки він випливає із взаємовідносин між фізичною особою та суб'єктом владних повноважень, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області, яке наділене державою владними управлінськими функціями з виконання покладених на нього чинним законодавством завдань в сфері пенсійного забезпечення і стосується оскарження його бездіяльності та стягнення суми коштів на відшкодування завданої на думку позивача шкоди в результаті зазначеної бездіяльності (спір носить публічно-правовий характер).

Посилання позивача в своєму позові на те, що спір за цим позовом, не стосується захисту прав, свобод і інтересів фізичних чи юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов'язаний із відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди, спричиненої, невиконанням судових рішень, а тому має розглядатися судом за правилами цивільного судочинства, оскільки зазначена правова позиція неодноразово висловлювалась Апеляційним судом Харківської області та Харківським апеляційним адміністративним судом (судовими рішеннями судів апеляційної інстанції визначена підсудність даної категорії справ), не можуть бути взяті мною до уваги, оскільки в нашій державі в першу чергу діє верховенство Права закріплене Конституцією України, а якщо точніше, то Україна відноситься до Романо-германської правової сім'ї і основним джерелом права в даній правовій сім'ї є нормативний Акт,а не прецедент, як в Англо-саксонській правовій сім'ї, в основах якої лежить принцип stare decisis (лат. наполягати на вирішеному), який означає, що при прийнятті рішення судом переважна сила належить прецеденту. А тому при розгляді справи судом в Україні, судова влада повинна керуватися не прецедентом, а Конституцією, як найвищим Законом в країні та іншими нормативно правовими актами, які не суперечать їй, а рішення ухвалені в інших справах, якщо в них не брали участь ті ж сторони з того ж самого предмету спору, не є обов'язковими і не мають сили Закону.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 4 ст. 122 ЦПК України, про відкриття провадження у справі чи відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 22, 1066 ЦК України, ст.ст. 2, 17, 18 КАС України, ст. 1 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27 червня 2002 року № 11-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року № 5-5), Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», керуючись ст.ст. 1, 3, 15, 122 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною бездіяльністю Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до адміністративного суду з позовом до відповідача в порядку визначеному адміністративним судочинством.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко