Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2014 Справа №607/17948/14-ц

Тернопільський міськрайонний суду Тернопільської області в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

при секретарі Зубко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно. Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 є їх спільною з відповідачем дитиною. Дочка продовжує навчання і потребує фінансової допомоги батька. Відповідач добровільно цих витрат покривати не допомагає, тому з нього слід стягувати аліменти. Окрім цього ОСОБА_1 просить стягувати з ОСОБА_2 в її користь ? частину витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення такого навчання чи до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

У судовому засіданні позивачка вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини таких дій та не надіславши на адресу суду заяви про розгляд справи за його відсутності, тому, на підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України, дану неявку суд розцінює як таку, що допущена без поважних на це причин і вважає, що розгляд справи слід провести без його участі на підставі наявних доказів.

ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, не повідомивши про причини таких дій та не надіславши на адресу суду заяви про розгляд справи за її відсутності, тому, на підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України, дану неявку суд розцінює як таку, що допущена без поважних на це причин і вважає, що розгляд справи слід провести без її участі на підставі наявних доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке.

Позивачки та відповідача є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказані обставини в силу ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), доказуванню не підлягають, оскільки встановлені таким, що набрало законної сили рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 березня 2007 року, ухваленим у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (справа № 2-1056/07).

Цим же рішенням суду вирішено стягувати з відповідача в користь позивачки на утримання ОСОБА_3, аліменти в розмірі ? частин усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 24 січня 2007 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

З фотокопії довідки № 2 від 02 вересня 2014 року, виданої директором державного навчального закладу «Тернопільський центр професійно-технічної освіти» вбачається, що ОСОБА_3 навчається і буде навчатись у цьому закладі на державній, денній формі з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Всупереч надій нормі права в обґрунтування своїх позовних вимог про стягнення аліментів позивачка, зазначаючи, що дитина потребує фінансової допомоги батька, не забезпечує такі свої твердження жодним доказам, а тому суд вважає їх недоведеними і до уваги не бере.

Щож до вимог ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання ОСОБА_3, котра продовжує навчання то і вони відкинуті судом, виходячи з наступного.

Дійсно, відповідно до вимог ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Позивачка не надала жодного доказу понесення нею додаткових витрат на утримання ОСОБА_3, що викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, її хворобою, каліцтвом тощо), а лише декларативно зазначила їй об'єм. Також необґрунтованими є її посилання на наявність договору про надання освітніх послуг ОСОБА_3, оскільки такого правочину позивачкою суду не надано.

З огляду на викладене позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення аліментів та додаткових витрат до задоволення не підлягають з підстав їх недоведеності.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 210, 212-215, 218, 223, 224 - 226, 367 ЦПК України, ст.ст. 180 - 182, 185 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скаргу подається апеляційному суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяЯ. В. Процько