справа № 462/8242/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Боровкова Д.О.

при секретарі Щур Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення сплати заборгованості по аліментах,

встановив:

Позивач за первісним позовом звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 21281,20 грн. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням апеляційного суду Львівської області від 23.02.2012 року з відповідача за первісним позовом стягуються аліменти на її користь на утримання їх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.09.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 01.09.2013 року заборгованість по аліментах становила 5904,57 грн., і тому, на підставі розрахунку просить стягнути неустойку у розмірі 21281,20 грн. В зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов первісний задовольнити, а у задоволенні зустрічного відмовити.

У судовому засіданні відповідач за первісним позовом проти первісного позову заперечив, подавши до суду письмові заперечення /а.с.85,86/ та зустрічний позов /а.с.42,43/, в якому просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_1 на утримання їх сина ОСОБА_3 в сумі 5940,44 грн., яка утворилася на 01.08.2012 року, надавши пояснення аналогічні доводам, які викладені у зустрічному позову та запереченнях.

Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільних справ №№ 2-3274/11, 2-4047/11, 2-2172/11, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного слід відмовити з наступних підстав.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 23.02.2012 року з відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь позивача за первісним позовом ОСОБА_1 на утримання їх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.09.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як убачається з розрахунку боргу по сплаті аліментів боржником ОСОБА_2 від 01.10.2013 року № 19847, проведеного Залізничним ВДВС ЛМУЮ, станом на 01.09.2013 року заборгованість по аліментах становила 5904,57 грн. /а.с.9/.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Як убачається з розрахунку, який наведений у первісному позові, загальна сума нарахованої пені станом на 01.08.2013 року становить 21281,20 грн.

Суд не бере до уваги твердження відповідача за первісним позовом, що вищевказана заборгованість утворилася не з його вини, оскільки з розрахунку боргу по сплаті аліментів боржником ОСОБА_2 від 01.10.2013 року № 19847 чітко вбачається, що останній ще у серпні 2012 року достовірно знав про існування заборгованості, проте не вжив ніяких заходів щодо її погашення або зменшення, крім того, протягом серпня - жовтня 2012 року останній не сплачував щомісячні платежі по аліментах у повному обсязі, чим викликав збільшення розміру заборгованості по сплаті аліментів.

Разом з тим, у судовому засіданні з'ясовано, що на утриманні відповідача за первісним позовом знаходяться ще дві особи, а саме: його непрацездатна мати ОСОБА_5, 1945 року народження, якій ОСОБА_2 сплачує щомісячно аліменти у розмірі 1/25 частини зі всіх видів заробітку відповідно до рішення апеляційного суду Львівської області від 20.12.2012 року, а також донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання якої ОСОБА_2 сплачує щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Львова 11.07.2011 року.

Крім того, згідно з довідкою Львівського міського центру зайнятості від 16.07.2014 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в зазначеному центрі як безробітний з 15.08.2013 року, а його дохід за червень 2014 року склав 544,00 грн. /а.с.89/.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

За таких обставин, суд, беручи до уваги матеріальний та сімейний стан ОСОБА_2, який на даний час є безробітним, сплачує аліменти на утримання непрацездатної матері та двох неповнолітніх дітей, а також те, що він погасив заборгованість по сплаті аліментів у повному обсязі в добровільному порядку /а.с.78/, приходить до висновку, що розмір неустойки на суму 21281,20 грн. має бути зменшений, а відтак з ОСОБА_2 слід стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 3000,00 грн., що буде відповідати інтересам сторін та принципам розумності і справедливості.

Крім того, з відповідача слід стягнути відповідний розмір судового збору в доход держави.

Щодо зустрічного позову, то у задоволення такого слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Згідно з ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Суд критично ставиться до твердження ОСОБА_2, що в нього була відсутня заборгованість зі сплати аліментів, оскільки таке спростовується вищезазначеним розрахунком боргу по сплаті аліментів боржником ОСОБА_2 від 01.10.2013 року № 19847, проведеного Залізничним ВДВС ЛМУЮ, з якого чітко вбачається, що станом на 01.09.2013 року заборгованість по аліментах становила 5904,57 грн.

Позивач за зустрічним позовом не надав суду допустимих доказів, які б спростували вищезазначений розрахунок Залізничного ВДВС ЛМУЮ.

Крім того, ОСОБА_2 у добровільному порядку погасив суму забргованності по сплаті аліментів у повному обсязі.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності прийшов до висновку, що у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,60-62,88,209,212-218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі) гривень 00 коп. неустойки.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в доход держави у розмірі 243 гривні 60 коп.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення сплати заборгованості по аліментах - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Рішення не вступило в законну силу.

Суддя: Боровков Д.О.