АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3191/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Мельник І. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВініченка Б. Б.
суддівБондаренка С. І. , Новікова О. М.
при секретаріПосипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ПАТ «Укрсоцбанк» Чорної С.А. на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2014 року у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_7, ТОВ «Кінолюкс», третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Лакі Люкс" про стягнення кредитної заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 22 листопада 2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «ЛакіЛюкс» укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 895RS1, за умовами якого, з урахуванням внесених договором про внесення змін №1 від 29 липня 2013 року, банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності і цільового характеру використання, надання яких мало здійснюватись окремими частинами - траншами, в межах максимального ліміту в сумі 6 171 698 грн. 24 коп. на умовах сплати 14,5 % річних та комісій, розмір та порядок сплати яких міститься в Тарифах на послуги по наданню кредиту (додаток № 1 до Договору кредиту) з кінцевим терміном повернення заборгованості не пізніше 21 листопада 2016 року на умовах, визначених договором.

Позичальник ТОВ «ЛакіЛюкс» свої зобов'язання за кредитним договором не здійснює, в зв'язку з чим станом на 16 червня 2014 року утворилася заборгованість у сумі 6 467 275 грн. 28 коп., що складається з наступного: сума заборгованості за кредитом - 5 815 283 грн. 55 коп.; сума заборгованості по процентам - 557 944 грн. 34 коп.; розмір інфляційних витрат - 56 826 грн. 21 коп.; розмір неустойки - 37 221 грн. 18 коп.

З метою забезпечення належного виконання ТОВ «ЛакіЛюкс» зобов'язань за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 895RS1 від 22 листопада 2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк», ТОВ «ЛакіЛюкс», та ТОВ «Кінолюкс» було укладено договір поруки № ДП1-895 RS1 та укладено договір поруки № ДП2-895 RS1 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_7, у силу яких останні зобов'язалися перед позивачем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання ТОВ «ЛакіЛюкс» зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки.

В зв'язку з наведеним, банк просив суд стягнути солідарно з поручителів ОСОБА_7 та ТОВ «Кінолюкс» заборгованість в сумі 6 467 275 грн. 28 коп. та судовий збір.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Укрсоцбанк» Чорна С.А., посилаючись на неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що банк пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк для пред'явлення вимоги до поручителів про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідачів заборгованості.

Крім того, судом зазначено, що до кредитного договору були внесені зміни, що не узгоджувалися з поручителями, що у силу вимог ч.1 ст. 599 ЦК України свідчить про припинення поруки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 22 листопада 2011 року між позивачем і ТОВ «Лакі Люкс» був укладений договір про надання невідновлюваної кредитної лінії № 895RS1, згідно з яким товариство отримало кредит в розмірі в 6 171 698 грн. 24 коп. з умовою повернення рівними частинами відповідно до графіку, що міститься в додатку № 2 та кінцевим терміном повернення до 21 листопада 2016 року, зі сплатою 14,50 % річних щомісячними платежами.

Відповідно до п.п. 1.1.1 договору передбачено, що надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами (траншами) зі сплатою процентів, в розмірі, в порядку та на умовах, визначених договором, та комісії, в розмірі та порядку, визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в додатку № 1 до договору, який є невід'ємною складовою частиною договору, з досягненням максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом в розмірі 6 171 698 грн. 24 коп.

Відповідно до п.п. 2.5, 2.6 договору передбачена сплата процентів за користування кредитом, що здійснюється щомісячно, в період, що починається з останнього календарного дня поточного місяця по п'ятий календарний день наступного місяця (включно), та сплата комісій за договором.

В Додатку № 2 (графік погашення кредиту зі змінами 29 липня 2013 року) договору про зміни до договору про надання невідновлюваної кредитної лінії № 895RS1від 22 листопада 2011 року, укладеного 29 липня 2013 року, визначено, що погашення кредиту частинами починалось в серпні місяці 2013 року.

При цьому, на момент внесення змін до кредитного договору за позичальником вже рахувалася непогашена заборгованість, зокрема станом на червень 2013 року за графіком погашення кредиту, встановленого у додатку 1 до кредитного договору, (а.с. 12 зв.) черговий платіж за кредитом складав 146 945 грн. 20 коп.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Судом встановлено, що ТОВ «Лакі Люкс» як позичальник порушував умови кредитного договору, внаслідок чого станом на станом на 16 червня 2014 року утворилася заборгованість у сумі 6 467 275 грн. 28 коп., що складається з наступного: сума заборгованості за кредитом - 5 815 283 грн. 55 коп.; сума заборгованості по процентам - 557 944 грн. 34 коп.; розмір інфляційних витрат - 56 826 грн. 21 коп.; розмір неустойки - 37 221 грн. 18 коп.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, у день укладення кредитного договору 22 листопада 2011 року між банком та ТОВ «Кінолюкс» було укладено договір поруки № ДП1-895 RS1 згідно з яким останній поручився перед позивачем за виконання третьою особою зобов'язань за кредитним договором. Крім того, того ж дня між позивачем та ОСОБА_7 було укладено договір поруки № ДП2-895 RS1, згідно з яким останній поручився перед позивачем за виконання третьою особою зобов'язань за кредитним договором.

За змістом ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

У зв'язку із порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п.3.2.8 договору право вимоги дострокового виконання позичальником всіх зобов'язань, надіславши 26 травня 2014 року вимогу поручителям про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів.

За умови пред'явлення банком боржнику і поручителю вимог про дострокове виконання зобов'язання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов'язання.

У разі якщо кредитор змінив строк виконання основного зобов'язання, направивши боржнику вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та інших платежів, при цьому договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, шестимісячний строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, для пред'явлення вимоги поручителю обчислюється від дня дострокового повного погашення заборгованості, зазначеного кінцевим строком у вимозі кредитора до боржника.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 24 вересня 2014 року за результатами розгляду справи № 6-106цс14.

Згідно з положеннями ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п. 6.1 договорів поруки встановлено, що вони діють до повного виконання зобов'язань за кредитним договором.

Таким чином, договорами поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється.

Як встановлено судом, боржник ТОВ «ЛакіЛюкс» (а в послідуючому і поручителі) взяли на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 21 листопада 2016 року, сплачуючи її щомісячними платежами згідно з графіком платежів.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, що виникло на основі договору.

Відповідно до абз. 2 п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

При цьому, з аналізу діючого цивільного законодавства України та практики ВСУ вбачається, що якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України) повинні застосовуватися і до поручителя.

У разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Зазначена обставина та правова позиція ВСУ, викладена у постанові від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, врахована судом першої інстанції під час ухвалення рішення.

За матеріалами справи встановлено, що заборгованість, з приводу якої заявлений позов, виникла у боржника з моменту першого порушення боржником виплат за кредитним договором - 25 червня 2013 року, в зв'язку чим із цього часу розпочинається обрахування встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя у випадку пред'явлення вимоги про дострокове виконання зобов'язань за договором, після закінчення якого припиняється суб'єктивне право кредитора та суб'єктивний обов'язок поручителя.

Таким чином, оскільки вимогу до поручителів про виконання ними зобов'язань за договором банк пред'явив тільки 26 травня 2014 року (тобто після спливу встановленого законодавством шестимісячного строку з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням з огляду на те що умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), такі обставини свідчать про припинення дії договору поруки.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, представник банку посилається на те, що укладений 27 липня 2013 року між банком та ТОВ «Лакі Люкс» договір про внесення змін № 1 до договору про надання невідновлюваної кредитної лінії не встановлює нового розміру процентної ставки. Внесені зміни стосуються лише порядку перегляду розміру процентної ставки за кредитом.

Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Порушення цих умов відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України тягне припинення поруки.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6 - 97цс13 від від 25 вересня 2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Умовами п. 2.12 кредитного договору встановлено, що положення договору щодо максимального ліміту заборгованості, процентної ставки, графіку погашення заборгованості, кінцевого терміну погашення повернення кредиту підлягають перегляду кожні пів року. В той же час умовами договору передбачено, що про результати перегляду кредитор повідомляє позичальника, після чого між сторонами укладається додаткова угода про зміни умов договору або ж повертається існуюча заборгованість.

Таким чином, вищевказані зміни до договору повинні бути погоджені і із поручителем. (п. 6.2 договорів поруки)

Договором про внесення змін № 1 до договору невідновлюваної кредитної лінії встановлено нові умови щодо порядку зміни розміру процентної ставки та визначений максимальний можливий розмір процентної ставки. Крім того, змінами до договору визначений новий порядок повернення суми основної заборгованості по кредиту, за яким погашення боргу повинно здійснюватися з серпня 2013 року з 7 000 грн., а з лютого 2014 року - по 179 420, 10 грн., замість з червня 2013 року по 146 945, 20 грн., що спричинило збільшення розміру щомісячних платежів.

Колегія суддів вважає, що такі зміни до договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 895RS1 призвели до збільшення відповідальності поручителів без їх згоди на таку зміну, у зв'язку з чим порука припинилася у порядку, встановленому ч. 1 ст. 559 ЦК України.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий :

Судді :