У справі № 760/5419/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2014 року місто Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Печерського районного суду м. Києва, треті особи: Державна казначейська служба України, Верховна Рада України, Адміністрація Президента України, про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2014 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Печерського районного суду м. Києва, про відшкодування моральної шкоди в розмірі по 51`000,00 грн. кожному позивачеві. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 посилаються на те, що моральна шкода заподіяна їм постановленням судами різних ланок неправосудними, на погляд позивачів, рішеннями судів.

01.08.2014 року хвалою судді Апеляційного суду міста Києва підсудність даної справи визначена відповідно до частини 1 статті 108 ЦПК України Солом`янському районному суду міста Києва.

07.08.2014 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 надійшли в провадження Солом'янського районного суду м. Києва та 13.08.2014 року передані судді Лазаренко В.В. в порядку, передбаченому ст.11-1 ЦПК України.

Суддя, дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України право громадян на судовий захист у цивільному судочинстві реалізується у відповідності з нормами процесуального права.

Статтями 126, 129 Конституції України встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права.

Ст. 23 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що суддя місцевого суду здійснює судочинство в порядку, встановленому процесуальним законом.

Згідно з частиною 1 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Таким чином, суддя виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутись з позовом.

Згідно із зазначеними положенням Конституції України судові рішення і відповідно дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (пов`язаних іх підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції, а не в інший суд першої інстанції. Останнє порушувало б і принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не можуть бути відповідачами у цивільній справі. Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розглядові в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність судової влади" роз`яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-якій спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадженні справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що у відкритті провадження у даній справі в частині позовних вимог до Печерського районного суду м. Києва, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 126, 129 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність судової влади", ст. ст. 122, 210, 293 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадженні в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в частині позовних вимог до Печерського районного суду м. Києва про відшкодування моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: