Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2014 року Юр»ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О. , при секретарі Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Юрївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до Варварівської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області, треті особи по справі Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, відділ Держземагентства у Юр»ївському районі Дніпропетровської області, Реєстраційна служба Юр»ївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області,

про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання за останнім права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , площею 5, 453 га, яка розташована на території Варварівської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої 20.02.2013 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказувала, що мати неповнолітнього ОСОБА_2, а саме ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Юр»ївською районною державною нотаріальною конторою, успадкувала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , площею 5,453 га, розташовану на території Варварівської сільської ради Юр»ївського району, однак за життя , в зв»язку зі смертю, не встигла отримати державного акту на право власності на успадковану земельну ділянку.

Після смерті ОСОБА_3 її неповнолітній син ОСОБА_2, піклувальником якого є позивачка, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , однак листом від 28.08.2014 року був повідомлений про неможливість видачі йому свідоцтва про право на спадщину на майно у вигляді вищезазначеної земельної ділянки, у зв»язку з ненаданням правовстановлюючого документу на останню, а саме оригіналу державного акту на право приватної власності на землю , виготовленого на ім»я спадкодавця ОСОБА_3.

За таких обставин, неповнолітній ОСОБА_2 позбавлений можливості оформити свої спадкові права на зазначене майно у звичайному порядку , розпорядитися останнім на свій розсуд, а тому вимушений звертатися до суду.

Посилаючись на ст. ст. 3, 118 ЦПК України, ст. ст. 1212, 1217, 1218 1220, 1223, 1225, 1261-1263, 1268, 1297 ЦК України позивачка просила визнати за неповнолітнім ОСОБА_2 право власності, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5, 453 га, розташовану на території Варварівської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області, яка була успадкована ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Юр»ївською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, при цьому позовні вимоги заявлені в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 підтримала повністю та судові витрати по справі просила залишити за нею (ас. 5, 133).

Відповідач по справі Варварівська сільська рада Юрївського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, надавши суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, при цьому позовні вимоги визнали у повному обсязі (ас.30 ).

Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в судове засідання не з»явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, проти заявлених вимог заперечень не мали (ас.72).

Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог відділ Держземагентства у Юр»ївському районі Дніпропетровської області, що були залучені до участі в справі на підставі ухвали суду від 16.10.2014 року (ас. 35, 36), в судове засідання не з»явилися, при цьому представник останніх ОСОБА_4 надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала (ас.56, 67).

Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог Реєстраційна служба Юр»ївського районного управління юстиції Дніпропетровської області , що були залучені до участі в справі на підставі ухвали суду від 16.10.2014 року (ас. 37, 38), в судове засідання не з»явилися, надали суду телефонограму про розгляд справи в їх відсутності, проти заявлених вимог не заперечували (ас.132).

Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності не зявившихся сторін по справі , на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

- так, згідно копії свідоцтва про народження серії 1-КИ № 424291 від 22.09.1997 року (ас.7), вбачається, що матір»ю неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3.

З матеріалів спадкової справи № 47/2005 до майна померлої ОСОБА_5 (ас. 108-126), вбачається, що спадкоємцем майна останньої за заповітом є ОСОБА_3 , яка 28.03.2009 року отримала додаткове свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВМС № 114916 , згідно якого успадкувала майно померлої 15.05.2004 року ОСОБА_5 у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,453 га, розташованої на території Варварівської сільської ради Юр»ївського району та належної померлій ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-ДП № 122737, виданого 15.06.2001 року на підставі рішення 17 сесії ХХ111 скликання Варварівської сільської ради Юр»ївського району за № 130 від 22.03.2001 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 260 (ас. 8, 9, 120, 123).

На підставі ст. 1299 ЦК України право власності на успадковане ОСОБА_3 майно, у вигляді вищевказаної земельної ділянки підлягало державній реєстрації.

Однак, за життя, ОСОБА_3 право власності на успадковану нею земельну ділянку належним чином не зареєструвала та Державний акт не отримала, що підтверджено в судовому засіданні довідкою відділу Держземагентства в Юр»ївському районі за № 1/13-2522 від 02.09.2014 року (ас.11), з якої вбачається, що спірна земельна ділянка до теперішнього часу обліковується за померлою ОСОБА_5, при цьому неможливість отримання такого акту в даний час пов»язана зі смертю ОСОБА_3.

Так, згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 497611 від 21.02.2013 року ОСОБА_3 померла 20.02.2013 року (ас.4).

Згідно рішення Павлоградської міської ради № 370 від 11.06.2013 року позивач ОСОБА_1 призначена піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_2 (ас.5).

Згідно копії матеріалів спадкової справи № 02-14 до майна померлої ОСОБА_3 , наданої Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області (ас. ас. 75-106), неповнолітній ОСОБА_2 своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері та є єдиним спадкоємцем за законом після смерті останньої (ас.76, 95 ), при цьому 21.02.2014 року ОСОБА_2 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на частину будинку та приватизовану земельну ділянку, що за життя належали його матері (ас. 95, 96, 99).

Разом з тим, листом від 28.08.2014 року за № 4068/ 02 - 14 ОСОБА_2 був повідомлений про неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_3 у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5, 453 га, яка розташована на території Варварівської сільської ради Юр»ївського району та належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , у зв»язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючого документу на зазначене майно, виготовленого на ім»я спадкодавця ОСОБА_3, а саме Державного акту на право приватної власності на землю ( ас.10 ).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, успадкувавши зазначене майно в установленому законом порядку після смерті ОСОБА_5 , за життя належним чином не зареєструвала на нього права власності, а відтак, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, зазначене питання має вирішуватися в судовому порядку.

Відповідно до вимог п. 4.15 глави 10 розділу 11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України «, затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 року № 296/5 - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцю та Витягу з реєстру прав власності. Відсутність вказаного документу не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину.

Отримати такий документ в даний час неможливо, тому що власник майна помер, а відповідно до ч.7 ст.16 Закону України » Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ним особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим законом.

Суд зауважує, що свідоцтво про право на спадщину є процесуальним нотаріальним актом, який засвідчує перехід права власності на майно від спадкодавця до спадкоємця. Якщо спадкове майно підлягало обов»язковій державній реєстрації, то свідоцтво про право на спадщину виступає для спадкоємця як правовстановлюючий документ. Право на спадщину не оформлене у нотаріуса не може бути реалізоване, якщо майно, згідно чинного законодавства підлягає обов»язковій державній реєстрації.

Незважаючи на те, що ОСОБА_3 за життя не зареєструвала своє право власності у встановленому законом порядку на успадковане після смерті ОСОБА_5 майно, останнє, відповідно до вимог ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини належить останній з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У зв»язку з тим, що на сьогоднішній день право власності на земельну ділянку не зареєстроване в державних органах реєстрації права власності на нерухоме майно за померлим спадкодавцем ОСОБА_3 , іншим шляхом, окрім як в судовому порядку, неповнолітній ОСОБА_2 не може реалізувати своє право на спадщину за законом після смерті матері.

На основі викладеного, суд приходить до висновку, що спадкодавець в особі ОСОБА_3 , на час своєї смерті , мав право на спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , площею 5, 453 га , при цьому таке право в порядку спадкування перейшло до її сина ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у перше чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у строки, встановлені ст.1270 ЦК України та видачі відповідного свідоцтва.

Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи.

За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов»язковим, коли об»єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов»язковій державній реєстрації. Свідоцтво про право на спадщину підтверджує той факт, що до спадкоємців перейшли всі права та обов»язки спадкодавця.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід»ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникало у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України, що була виключена на підставі Закону № 402-У11 від 04.07.2013 року).

З огляду на положення ст. 1216 ЦК України (спадкуванням є перехід прав та обов»язків від фізичної особи, яка померла до спадкоємців), враховуючи, що до неповнолітнього ОСОБА_2 перейшло право на земельну ділянку, що належала спадкодавцеві ( його матері) за життя , але отримати свідоцтво про право власності на вказане майно в порядку спадкування за законом останній не в змозі через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд знаходить, що питання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Відтак, право неповнолітнього ОСОБА_2 підлягає захисту, шляхом визнання за ним права власності на належну спадкодавцю земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5, 453 га., що розташована на території Варварівської сільської ради Юр»ївського району.

Враховуючи волю позивача ОСОБА_1 , суд знаходить можливим судові витрати залишити за позивачем

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 213, 215, 218, 294 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1261, 1268, 1297 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 до Варварівської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4»ївського району Дніпропетровської області, гр. України в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої 20 лютого 2013 року - право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , площею 5, 453 га , розташовану на території Варварівської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області, яку ОСОБА_3 успадкувала після смерті ОСОБА_5 на підставі додаткового свідоцтва про право на спадщину за заповітом , виданого державним нотаріусом Юр»ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_6 28 березня 2009 року, серії ВМС № 114916, та якій вказана земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-ДП № 122737, виданого 15.06.2001 року Варварівською сільською радою Юр»ївського району Дніпропетровської області та зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 260.

Рішення може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : С.О.Маренич