Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/5652/14 Головуючий у 1-й інстанції: Іжевська Н.Г.
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Онищенко Е.А
суддів:Ломейко В.О.
Кухаря С.В.
при секретаріСеменчук О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року банк звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що 30 липня 2006 року між позивачем і відповідачем був укладений договір №DNH4KP29540539, на підставі якого відповідачу наданий строковий кредит в сумі 6498,68 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25,08 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту.

В зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором, станом на 23.05.2013 року сума заборгованості складає 77 030,19 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 6369,24 грн., заборгованості по відсоткам - 25988,54 грн., суми пені - 40528,12 грн., штраф фіксована частина 250 гр., штраф процентна складова 3644,3 гр.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5, на користь ПАТ КБ «Приват Банк» суму заборгованості за кредитним договором 41 435 грн. 77 коп. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 309, 310 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення являється невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 30 липня 2006 року між позивачем і відповідачем був укладений договір №DNH4KP29540539, на підставі якого відповідачу наданий строковий кредит в сумі 6498,68 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25,08 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення до 30 липня 2009 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам та Тарифами складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг (а.с. 4 зворот).

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

Таким чином, повернення кредиту відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами.

На порушення умов договору позичальник взяті на себе зобов'язання не виконував, передбачені умовами договору платежі не вносив, в зв'язку з чим станом на 23.05.2013 року сума заборгованості складає 77 030,19 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 6369,24 грн., заборгованості по відсоткам - 25988,54 грн., суми пені - 40528,12 грн., штраф фіксована частина 250 гр., штраф процентна складова 3644,3 гр.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідач відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України до ухвалення рішення відповідач звернувся до суду першої інстанції з письмовою заявою про застосування позовної давності (а.с. 36).

Останній платіж на погашення боргу за вказаним договором здійснено 29.01.2007 року (а.с. 2). Таким чином, перебіг строку позовної давності почався з моменту настання строку погашення чергового платежу за договором тобто з лютого 2007 року.

Проте ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом про захист свого порушеного права лише 04.07.2013 року (а.с. 1), тобто за межами установленого сторонами в договорі п'ятирічного строку позовної давності.

Посилання суду першої інстанції на те, що Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2014 року в цій справі встановлено, що початком строку позовної давності є строк до якого надано кредит за договором - 31 липня 2009 року є помилковим. Оскільки, відповідно до вказаної ухвали касаційний суд, перевіряючи законність попереднє рішення суду першої інстанції, лише вказав, що початок строку позовної давності за датою 31 липня 2009 року встановлено судом першої інстанції, рішення якого і було скасовано, отже це не є висновком касаційної інстанції (а.с. 118).

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 червня 2014 року (справа №6-61цс14).

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів. -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2014 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: