Справа № 472/1444/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" грудня 2014 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді - Тустановського А.О.,

при секретарі - Тарєлкіній Н.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Веселинівський районний сектор Управління державіної міграційної служби України в Миколаївській області, про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання,

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2014 року року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що він має у приватній власності житловий будинок по АДРЕСА_1 Миколаївської області, який належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30 вересня 1980 року, та реєстраційного посвідчення до документу про право особистої власності від 08 січня 1995 року. На даний час за вищевказаною адресою прописаний ОСОБА_2, якому позивач в 2002 році дав дозвіл на прописку в своєму будинку, оскільки останній був чоловіком доньки позивача. Шлюб доньки розпався. На теперішній час позивач бажає продати вищевказаний будинок, однак укласти договір не може, оскільки в даному будинку зареєстрований громадянин ОСОБА_2. Відповідач ОСОБА_2 не проживає у вищевказаному житловому будинку понад рік. Знятися з реєстраційного обліку відповідач самостійно не бажає, тому позивач змушений звернутися з відповідним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та з підстав зазначених у позові, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений через газету "Рідне Прибужжя".

В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду показали, що вони проживають у будинку позивача з 2011 року по теперішній час та за жодного разу не бачили громадянина ОСОБА_2 в домоволодінні ОСОБА_1.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, свідків, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач має у приватній власності житловий житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 Миколаївської області, який належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30 вересня 1980 року, та реєстраційного посвідчення до документу про право особистої власності від 08 січня 1995 року № 834. В 2002 році донька позивача ОСОБА_5 уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2, в зв'язку з чим позивач дав дозвіл на прописку своєму будинку останньому. Однак шлюбне життя ОСОБА_5 та відповідача ОСОБА_2 не склалося та вони розірвали шлюб. Після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2 виселився з будинку позивача, але знятися з реєстраційного місця проживання відмовився.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

На теперішній час позивач бажає продати вищевказаний будинок, однак укласти договір не може оскільки в даному будинку зареєстрований громадянин ОСОБА_2. Відповідач не проживає у вищевказаному житловому будинку понад рік та добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тобто вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин, суд дослідивши наведені докази та оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку про те, щоб визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку по АДРЕСА_1 Веселинівського району Миколаївської області та зняти його з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в повернення сплаченого судового збору грошові кошти в розмірі 243 грн. 60 коп..

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованого за адресою: смт Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, по АДРЕСА_1

Зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстраційного обліку у Веселинівському районному секторі Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис. Копія вірна.

Рішення набирає законної сили _________ 2015 року.

Оригінал рішення знаходиться у Веселинівському райсуді, цивільна справа № 472/1444/14-ц.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області А. О. Тустановський