Номер провадження 2-зз/754/24/14
У Х В А Л А

Іменем України

14.10.2014 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.

при секретарі Малинці А.Ю.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

21.05.2001 року Ватутінським районним судом м.Києва було задоволено позов КП "Житлоремфонд" Ватутінського району м.Києва до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по житлово-комунальних послугах та стягнуто з останніх на користь позивача заборгованість в сумі 3.654,49 грн.

Відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, а саме просила суд скасувати ухвалу Деснянського районного суду м.Києві від 16.09.2002 року, згідно якої накладено арешт на належну їй 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 пояснила, що арешт на належну їй 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 накладено на підставі постанови державного виконавця Відділу ДВС Деснянського РУЮ у м.Києві АА 651373 від 16.04.2002 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1951 виданого 04.06.2001 року Ватутінським районним судом м.Києва про стягнення заборгованості по житлово-комунальних послугах.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно з вимогами ч.ч.3, 5, 6 ст.154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з постановою державного виконавця Відділу ДВС Деснянського РУЮ у м.Києві АА 651373 від 16.04.2002 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1951 виданого 04.06.2001 року Ватутінським районним судом м.Києва про стягнення заборгованості по житлово-комунальних послугах було накладено арешт належну заявникові 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

Враховуючи, що заявник ОСОБА_4 звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з заявою про скасування заходів забезпечення позову, в той час, як арешт на належну їй 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, накладався державним виконавцем Відділу ДВС Деснянського РУЮ у м.Києві в порядку примусового виконання рішення суду, що не є видом забезпечення позову в розумінні вимог ст.152 ЦПК України, а відтак в порядку ст.154 ЦПК України, суд позбавлений можливості розглянути заяву ОСОБА_4 та не вбачає підстав для задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 151, 152, 208, 383 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва Т.А.Зотько