Дата документу 26.12.2014
Справа № 501/555/14-ц
26 грудня 2014 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Пушкарського Д.В.,
при секретарі - Покровській С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,-
Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не відшкодував МТСБ України виплачене потерпілому відшкодування, МТСБ України посилаючись на норми матеріального права, вважає, що відповідач в порядку регресу повинен відшкодувати зазначені витрати, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі та просив позов задовольнити.
Відповідач в судове засіданні не з'явився, про причини неявки суду не сповістив та від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі.
У відповідності до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Як вбачається з постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 03 лютого 2011 року, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ЗАЗ», номерний знак НОМЕР_3, по вул.Транспортній 13, в м.Іллічівську Одеської області, в порушення п.10.4 Правил дорожнього руху, повертаючи ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Тойота», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.13).
Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються про розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Згідно вимог пп.А п.41.1 ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Судом встановлено, що у зв'язку із відсутністю у відповідача договору страхування цивільно-правової відповідальності на момент вчинення ДТП, потерпілий ОСОБА_2 16 березня 2011 року звернувся до МТСБ України із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної під час ДТП, до якої додав копію страхового полісу №ВЕ/6240098 Страхової компанії «Провідна» (а.с.10, 12).
Згідно вимог ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
У відповідності до ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
В подальшому позивач направляв відповідачу лист з пропозицією добровільно відшкодувати потерпілому завдану шкоду, проте відповідач належним чином на вказаний лист не відреагував та шкоди потерпілому не відшкодував (а.с.30).
Так, відповідно до положень п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.
Також відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення ним у добровільному порядку як потерпілому, так і позивачу виплати завданої шкоди.
У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так згідно матеріалів справи позивачем сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.2). Вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 1000,00 гривень задоволенню не підлягають, оскільки надане позивачем платіжне доручення (а.с.33) не відповідає вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року N22, а саме не містить відбиток печатки банку. Таким чином позивачем не надано належного доказу про понесені ним судові витрати на правову допомогу.
Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, -
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати в сумі 243,60 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя