Справа № 308/2452/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2014 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., при секретарі Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» в особі відокремленого підрозділу Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №5 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, -

встановив:

Представник Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» в особі відокремленого підрозділу Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №5 - Павлик С.Е. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Позовні вимоги мотивує тим, що у житловому будинку АДРЕСА_1, проживає гр. ОСОБА_1 Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 5 (БУ-5) (постачальник) згідно норм Житлового кодексу України та Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до березня 2009 року (включно) надавало мешканцям будинку АДРЕСА_1, в тому числі й відповідачеві - ОСОБА_1 (споживачу) послуги з централізованого опалення квартири, а споживач повинен щомісячно, у встановлені терміни вносити плату за надані послуги. Так, згідно довідки № БУ-5-ю/8 від 17.02.2014 року про роботу котельні у АДРЕСА_2, що обслуговувала вищезазначений будинок, в період опалювального сезону 2009 р. мешканцям будинку в тому числі і ОСОБА_1 теплопостачання надавалось відповідно до температурного графіку. Однак, відповідач, отримуючи послуги з опалення квартири у період опалювального сезону не сплачував за них, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості. У зв'язку з цим виникла заборгованість по сплаті послуг з теплопостачання перед БУ-5 в сумі 733 грн. 20 коп. Керівництвом Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №5 неодноразово. направлялися нагадування відповідачу і робилися попередження (попередження № 59 від 07.12.2010 року, № 1/14 від 10.02.2014 року) з вимогою погасити заборгованість, але відповідач на них не реагує та надалі не сплачує за надані послуги, чим порушує вимоги ст. 526 ЦК України, ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України та пункту 5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". У результаті недотримання відповідачем взятого на себе в силу закону обов'язку Управлінню будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №5 Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" завдано матеріальних збитків на суму 733 гри. 20 коп. Так, 17.11.2011 року, відповідно до п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України, ДТГО «Львівська залізниця» в особі відокремленого підрозділу Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 5 звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (послуг з централізованого опалення) з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, в розмірі: 841 грн. 32 коп. 05.09.2012 року на адресу Управління надійшла ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 22.03.2011 року про скасування судового наказу № 2н/309/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання. До теперішнього часу заборгованість за теплопостачання погашена лише частково і станом на 10.02.2014 року складає: 733, 20 грн. основний борг + 10,41 грн. індекс інфляція + 23,86 грн. - 3% річних від простроченої суми = 767,47 грн. Враховуючи вищенаведене позивач просить стягнути з відповідача - ОСОБА_1 - на користь відокремленого підрозділу Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №5 Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" 767 грн. 47 коп. (733 грн. 20 коп. - основного боргу, 10 грн. 41 коп. - індексу інфляції, 23 грн. 86 коп. - 3 % річних від простроченої суми), а також сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Представник позивача Сичова К.В. в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі відповідно до викладеного в прохальній частині позовної заяви.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечив проти задоволення позову та просив застосувати у вищевказаній справі строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, а також оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частина 3 статті 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно довідки № БУ-5-ю/8 від 17.02.2014 року про роботу котельні у АДРЕСА_2, що обслуговувала будинок АДРЕСА_1, в період опалювального сезону 2009 р. мешканцям будинку в тому числі і ОСОБА_1 теплопостачання надавалось відповідно до температурного графіку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Із доданого відповідачем до справи листа №180 від 24.04.2014 р. виданого Ужгородською міською радою КП «ЖРЕР №4» встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була відключена від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради №366 від 12.09.2008 р. «Про відключення від ЦО і ГВП та влаштування автономного опалення», дозволу №54 від 15.09.2008 р. виконавчого комітету Ужгородської міської ради, 15.10.2008 р., згідно довідки №205 від 15.10.2008 р. ТОВ «Добробут». На підтвердження викладено у вищевказаному листі в матеріалах справи міститься копія дозволу №54 та довідка №205 від 15.10.2008 р. ТОВ «Добробут».

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Строк позовної давності протягом якого позивач мав право звернутися до суду було перервано 11 січня 2011 року, коли позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за послуги з теплопостачання. Судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 виданий 11 лютого 2011 року, а тому строк позовної давності , в межах якого особа може звернутися до суду за захистом свого цивільного права або інтересу , закінчився 12 січня 2014 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Враховуючи те, що відповідач заявив про застосування позовної давності, а строк звернення до суду закінчився 12 січня 2014 року, позивач звернувся до суду 26 лютого 2014 року, тому суд вважає слід відмовити у задоволенні позову через сплив позовної давності.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, ст.ст.256, 257, 267 ЦК України,суд,-

вирішив:

У задоволенні позову Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» в особі відокремленого підрозділу Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №5 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.