Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/5917/14 Головуючий у 1-й інстанції: Колесник С.Г.
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Онищенко Е.А
суддів:Ломейко В.О.
Кухаря С.В.
при секретаріОстащенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 23.04.2007 року, 16.08.2007 року, 18.02.2008 року та 17.03.2008 року відповідач взяв у нього в борг відповідно 50000 доларів США, 50000 доларів США, 25000 доларів США та 50000 доларів США відповідно до письмових договорів позики та розписок, які зобов'язався повернути на першу вимогу. Відповідач борг повернув частково в розмірі 15000 доларів США.

На його вимогу від 10 лютого 2014 року про необхідність повернення грошей, відповідач гроші не повернув, у зв'язку з чим він вирішив звернутися до суду з позовом про стягнення боргу, оскільки в добровільному порядку відповідач не бажає повертати борг. Також просив стягнути на його користь судові витрати в розмірі 3654 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7, на користь ОСОБА_6 суму боргу в розмірі 1 631 440 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами у справі було укладено 23.04.2007 року, 16.08.2007 року, 18.02.2008 року та 17.03.2008 року окремі письмові договори позики за якими відповідач взяв у позивача у борг відповідно 50000 доларів США, 50000 доларів США, 25000 доларів США та 50000 доларів США. Оскільки відповідач борг повністю не повернув суд задовольнив позов.

Однак до вказаного висновку суд дійшов через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Так відповідно до п. 3.3. всіх вказаних договорів позики від 23.04.2007 року, 16.08.2007 року, 18.02.2008 року та 17.03.2008 року, який є ідентичним в цих договорах, сторони у договорі засвідчили, що отримання позики йде на погашення кредиту отриманого дружиною відповідача ОСОБА_8 в «ОТП» Банку на підставі договору №ML-200/664/2007 від 05.04.2007 року та на переобладнання будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ЦПК України - якщо суд при прийнятті позовної заяви, здійсненні провадження у справі до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Розглянувши справу в одне судове засідання, без проведення попереднього судового засідання, без участі відповідача суд на вказані умови договору уваги не звернув, не вирішив питання в порядку ч. 2 ст. 35 ЦПК України щодо залучення ОСОБА_8 до участі в справі, що потягло за собою ухвалення незаконного рішення яке фактично в подальшому вплинуло на її права та обов'язки.

Так, Ленінським районним судом м. Запоріжжя при ухваленні 31 жовтня 2014 року рішення у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про поділ майна подружжя та стягнення коштів, було враховане рішення у даній справі і розділено майно між подружжям з врахуванням вказаної суми коштів, окрім цього з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 стягнуто 340 424 грн. 45 коп. боргових зобов'язань, сплачених на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2014 року, як зазначено в резолютивній частині вказаного рішення від 31 жовтня 2014 року.

Оскільки процесуальне законодавство не надає суду апеляційної інстанції права залучати до участі в справі нових осіб, а без участі у справі ОСОБА_8, не можливо ухвалити законне рішення, рішення суду попередньої інстанції підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів. -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2014 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: