АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3205/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 53 Суходольський О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВишні Н. В.
суддівГончар Н. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М.М.,
з участю: позивача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ Маргарин" на заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ Маргарин" про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

04 вересня 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ Маргарин" (далі- ТОВ "БМБ Маргарин") про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до наказу № 36-к від 17.07.2006 року він працював на посаді комірника у ТОВ "БМБ Маргарин".

Починаючи з травня 2014 року позивач перестав отримувати заробітну плату, тому 31.07.2014 року ОСОБА_6 було подано заяву про звільнення із займаної посади за власним бажанням в порядку ст. 38 КЗпП України. Наказом № 29-к від 31.07.2014 року його було звільнено з займаної посади.

Позивач вказує, що з ним не був проведений розрахунок по зарплаті по день звільнення, і за відпрацьований ним період з травня по 31.07.2014 р., тому відповідач повинен виплатити йому заборгованість по заробітній платі в сумі 2 094,41 грн. та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Крім того, ОСОБА_6 вважає, що йому завдана моральна шкода, оскільки в результаті незаконних дій відповідача він зазнав душевних страждань. Через тяжкий фінансовий стан, що був викликаний невиплатою зароблених коштів, в його сім'ї різко погіршилася атмосфера, погіршився сон, виникла депресія. Все це негативно позначилося на його стан здоров'я.

Тому просив суд: - стягнути з ТОВ "БМБ Маргарин" на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період з травня 2014 р. по липень 2014 р. в розмірі 2094,41 грн.;

- стягнути з ТОВ "БМБ Маргарин" середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день ухвалення рішення;

- стягнути з ТОВ "БМБ Маргарин" моральну шкоду у розмірі 3000 грн., завдану неправомірними діями відповідача.

Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 24 вересня 2014 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Вирішено стягнути з ТОВ "БМБ Маргарин" на користь ОСОБА_6 невиплачену заробітну плату за відпрацьований період з травня 2014 року по 31 липня 2014 року в сумі 2094 грн. 41 коп.; середню заробітну плату за затримку розрахунку при звільненні за період з 01 серпня 2014 року по 24 вересня 2014 року в сумі 1850 грн. 98 коп. та моральну шкоду в розмірі 1500 грн.

Вирішено питання про судовий збір.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2014 року виправлено допущену описку в прізвищі позивача.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на те, що його права, як сторони по справі, були порушені, рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права, допущено неповноту встановлення обставин справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить його змінити і відмовити у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що встановлено порушення відповідачем трудового законодавства, зокрема вимог ст.ст. 115,116,117 КЗпП України щодо своєчасності та в повному обсязі виплати зарплати позивачу, проведення розрахунку при звільненні з позивачем.

Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у зв'язку з невиплатою позивачу заробітної плати, було грубо порушено трудові права позивача та йому була завдана моральна шкода, що виразилась, зокрема, у втраті нормальних життєвих зв'язків, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, проте розмір моральної шкоди вважає завищеним.

Встановлено, що відповідно до наказу № 36-к від 17.07.2006 року ОСОБА_6 працював на посаді комірника у ТОВ "БМБ Маргарин" (а.с. 9).

Починаючи з травня 2014 року позивач перестав отримувати заробітну плату та 31.07.2014 року ним було подано заяву про звільнення із займаної посади за власним бажанням в порядку ст. 38 КЗпП України.

Наказом № 29-к від 31.07.2014 року ОСОБА_6 було звільнено із займаної посади (а.с. 9).

Відповідно до довідки про нараховану та невиплачену заробітну плату № 85 від 21.08.2014 р., видану ТОВ «БМБ Маргарин», заборгованість по виплаті заробітної плати ОСОБА_6 становить 2094,41 грн. Згідно розрахунку, наданого ОСОБА_6, середній заробіток за весь час затримки, а саме з 01.08.2014 р. по 24.09.2014 р. становить 1850,98 грн. (а.с. 12).

Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст. 116 КЗпП України.

У силу ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі за період з травня 2014 року по з1 липня 2014 року в розмірі 2094,41 грн., та середню заробітну плату за затримку розрахунку при звільненні за період з 01 серпня 2014 року по 24 вересня 2014 року в сумі 1850,98 грн.

Рішення Черкаського районного суду в цій частині в апеляційному порядку не оскаржувалося.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу відсутності підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди у розмірі 1500 грн., то такі доводи не знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваного рішення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Вказана стаття містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

За змістом зазначеного положення закону, передумовою для відшкодування працівнику моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП є наявність порушення прав працівника у сфері трудових відносин.

Враховуючи, що при розгляді справи знайшли своє підтвердження обставини порушення трудових прав позивача, наявні підстави для відшкодування заподіяної моральної шкоди, спричиненої невиплатою передбачених законом належних сум заборгованості по заробітній платі.

Порушення трудових прав позивача внаслідок нездійснення належного розрахунку при звільненні вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя

Оскільки апелянт у скарзі просить відмовити у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди і не ставить прохання про зменшення розміру стягнутої моральної шкоди, апеляційний суд, відповідно до положень ч.3 ст.303 ЦПК, вважає за необхідне вирішити дане питання, так як сума стягнутої моральної шкоди є дещо завищеною, тому підлягає до зменшення.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди колегія суддів враховує особу позивача, ступінь вини відповідача, тривалість та глибину заподіяних йому моральних страждань, а також обсяг необхідних зусиль для відновлення своїх прав і організації життя (в тому числі і те, що позивач за захистом передбачених законом прав та інтересів вимушений звертатися до суду).

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції вважав за необхідне частково задовольнити такі вимоги та стягнути з відповідача 1500 грн.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати розмір спірної суми, істотності частки порівняно із середнім заробітком працівника та інших обставин. Тому вважає за необхідне зменшити розмір стягнення моральної шкоди з 1500 грн. до 400 грн., що відповідатиме принципу розумності та справедливості судового процесу.

З цих підстав доводи апеляційної скарги можуть бути прийняті судом, але задоволені частково, що дає підстави вважати про неповне встановлення судом першої інстанції обставин справи та неправильність застосування норм матеріального права в цій частині.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ Маргарин" задовольнити частково.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ Маргарин" про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди в частині стягнення моральної шкоди змінити, зменшивши її розмір, визначений судом, до 400 (чотириста) грн.

В решті частини рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :