22-ц/775/1491/2014(м)
Головуючий в 1 інстанції: Ікорська Є.С.
Доповідач: Гаврилова Г.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.

суддів Баркової Л.Л.,Сороки Г.П.

при секретарі - Бєльченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, ОСОБА_3 про визнання рішень Маріупольської міської ради та договору оренди земельної ділянки недійсними, встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на набуття прав на земельну ділянку за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2014 року ,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2014 року позивачка звернулась до відповідачів з даним позовом, посилаючись на обставини, згідно яких на підставі рішення Маріупольської міської ради від 18.06.2013 року було затверджено проект землеустрою по відвід і надання в оренду ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0599 га за адресою: АДРЕСА_1, для здійснення будівництва. 30.09.2013 р. між Маріупольською міською радою і ОСОБА_3 укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки. Позивачка вважає вказане рішення і договір оренди такими, що укладені з порушенням діючого законодавства, оскільки вона проживає за даною адресою та з 2013 року виконала ряд будівельних робіт по облаштуванню будинку , який розташований на цей земельній ділянці та є самовільною побудовою. У зв'язку з цим просила встановити факт самовільного будівництва на земельній ділянці по АДРЕСА_1 саме позивачкою, а також визнати за нею право на набуття прав на земельну ділянку по АДРЕСА_1 в м.Маріуполі, визнавши також недійсними п.п. 1.2.1 п.1.2 рішення Маріупольської міської ради від 20.09.2011 р. №6/11-1147 щодо затвердження матеріалів попереднього погодження місця розташування і дозволу ОСОБА_5 на розробку проекту землеустрою про відвід земельної ділянки площею 0,063 га по АДРЕСА_1 в м.Маріуполі; п.8 рішення Маріупольської міської ради від 21.02.2012 р. №6/16-1706 щодо внесення змін до п.п.1.2.1. п.1.2 рішення Маріупольської міської ради від 20.09.2011 р. №6/11- 1147; п.п.1.1.8 п.1.1. рішення Маріупольської міської ради від 18.06.2013 року №6/28-3387 щодо затвердження проекту землеустрою по відводу і надання в оренду ОСОБА_3 земельної ділянки по АДРЕСА_1; договір від 30.09.2013 р. оренди земельної ділянки площею 0.0599 га по АДРЕСА_1 в м.Маріуполя, укладений між Маріупольською міською радою і ОСОБА_3

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 09 вересня 2014 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_4 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на обставини, викладені у позовній заяві.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.305 ЦПК України апеляційний суду розглядає справу у відсутності позивачки ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_3 та представника відповідача Маріупольської міської ради, які повідомлені про день, час та місце розгляду справи, позивачка надала клопотання про розгляд справи за її відсутність із вказівкою, що позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги підтримує у повному обсязі. ( а.с.193,195)

Заслухавши суддю доповідача,пояснення представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, який просив апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду в частині відмови у задоволені позову про визнання договору оренди землі та супутніх документів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення даної частини позову, апеляційну скаргу в частині встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання за ОСОБА_1 право на набуття прав на земельну ділянку по АДРЕСА_1 в м. Маріуполі не підтримує, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що позивачка не надала доказів того, Маріупольська міська рада при ухвалені рішень щодо надання ОСОБА_6 у оренду земельної ділянки діяла всупереч діючому законодавству та що її права були порушені відповідачами.

Судова колегія погоджується з такими висновками.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 124 ЗК України передбачений порядок передачі земельних ділянок в оренду, відповідно до якого передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За результатом розгляду клопотання гр. ОСОБА_5 щодо погодження місця розміщення земельної ділянки, 20.09.2011 Маріупольською міською радою було прийнято рішення №6/11-1147, яким затверджено матеріали попереднього узгодження місця розміщення та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою по відводу земельної ділянки орієнтовною площею 0,0630 га по АДРЕСА_1.

У зв'язку із смертю гр. ОСОБА_5 рішенням Маріупольської міської ради від 21.02.2012 №6/16-1706 були внесені зміни до пп. 1.2.1 п.1 рішення Маріупольської міської ради від 20.09.2011 №6/11-1147, виклавши його у наступній редакції «надати ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою по відводу земельної ділянки орієнтовною площею 0,0630 га по АДРЕСА_1». Рішенням Маріупольської міської ради від 18.06.2013№6/28-3387 ОСОБА_3 було затверджено проект землеустрою по відводу та надано в оренду строком на 10 років земельну ділянку загальною площею 0,0599 га по АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення між гр. ОСОБА_3 та Маріупольською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки від 30.09.2013.

Статтею 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Підтримуючи позов щодо порушення її прав як власника та землекористувача позивачка ОСОБА_1 посилається на те, що відповідно до витягу про державну реєстрацію прав, виданий МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» вона є власницею домоволодіння АДРЕСА_1

З таким доводами не можна погодитись.

Згідно довідки № 93 від 21.02.2011 року , виданою БТІ м. Маріуполя на земельній ділянці АДРЕСА_1 у м. Маріуполі ОСОБА_7 самовільно побудовані літня кухня В-1, вбиральня Б-1, огорожа № 1,2. ( 81)

За «домашньою» угодою, у простій письмовій формі ОСОБА_7 продає у 1990 році самовільне будівництво позивачці ОСОБА_1

Матеріали справи також містять «домашню» угоду, викладену у простій письмовій формі, укладену 10.07.2003 року між ОСОБА_8 та відповідачкою ОСОБА_3, згідно якої ОСОБА_8 продає належну її матері ОСОБА_7 будівлю АДРЕСА_1 м.Маріуполі.( а.с. 95)

Заочним рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 25.11.2011 р. задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради та визнано дійсним договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 у м.Маріуполі, укладений у простій письмовій формі ОСОБА_7 з ОСОБА_1 та за позивачкою визнано право власності на цю будівлю (а.с.8), відомості про власника будинку внесено 05.12.2011 р. до Реєстру прав власності (а.с.9,46).

Ухвалою Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 30.12.2013 р. скасовано заочне рішення від 25.11.2011 р. та призначено справу до розгляду,а ухвалою Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 19.02.2014 р. вищезазначений позов ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 у м.Маріуполі, визнання права власності на цей будинок за ОСОБА_1 залишено без розгляду. (а.с. 123).

Отже наразі відсутнє право власності на будинок як за позивачкою так і відповідачкою, та ОСОБА_1 не зверталася до Маріупольської ради із клопотаннями щодо надання їй земельної ділянки по АДРЕСА_1, що було підтверджено її представником у ході судового розгляду справи.

За таких обставин, оскільки на момент прийняття Маріупольською міською радою рішень, що є предметом оскарження, земельна ділянка по АДРЕСА_1 належала на праві комунальної власності територіальній громаді м. Маріуполя, судова колегія погоджується з висновками суду про безпідставність заявлених вимог про визнання договору оренди та супутніх рішень недійсними та визнання за позивачкою право на набуття прав за спірну земельну ділянку.

Судове рішення в частині відмови у задоволені позову про встановлення факту самовільного будівництва позивачкою на земельній ділянці АДРЕСА_1 м.Маріуполі також є законним, оскільки питання набуття права власності не вирішується в порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Інші доводи не спростовують висновків суду.

За таких обставин, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги , судова колегія погоджується з висновками суду щодо відмови у задоволенні позову, а доводи апеляційної скарги про порушення норм матеріального права є безпідставними.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, та є безумовною підставою для скасування рішення у справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання чинності безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді