Справа № 202/5621/14-ц
№2/0202/4239/2014
09 липня 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: Бєсєди Г.В.
при секретарі: Марченко М.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування позовної заяви зазначила, що постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2014 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Зазначає, що протиправні дії відповідача, які викладені в зазначеній постанові призвели до душевних втрат, оскільки життя було перенасичене негативним наслідками, вона витрачала свій час на підготовку заяв, звернень до органів державної влади, суду. Вважає, що вона має право на відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_2, яку оцінює в розмірі 6 500 грн. та просить стягнути з відповідача.
В судове засідання зявився позивач, підтвердила викладені в позовній заяві обставини, та просила суд задовольнити позов в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, в звязку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2014 року визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді шістдесяти громадських робіт.
Зазначеною постановою встановлено, що ОСОБА_2 01 березня 2014 року о 21 годині 30 хвилин, знаходячись у громадському місці, у підїзді № 3 будинку № 25 по вул. Щербини у м. Дніпропетровську висловлювався на адресу своїх сусідів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 грубою нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок і спокій громадян та вчинив дрібне хуліганство.
Відповідно до вимог ст. 23, 1167 ЦК України особа, якій завдано збитків, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків.
Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що в результаті протиправних дій ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 зазнала моральні страждання, які виразились в душевних хвилюваннях у звязку з протиправними діями відповідача, які також привели до втрати можливості вести активний спосіб життя, викликало необхідність докладати певних зусиль для відновлення своїх прав.
Однак, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково, та стягнути з відповідача в якості відшкодування моральної шкоди на користь позивача суму в розмірі 2 000 грн.
Судові витрати підлягають розподілу між сторонами в порядку ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 224, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 моральну шкоду в сумі 2000 (дві тисячі) грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 сплачений судовий збір в розмір 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Г.В. Бєсєда