Провадження № 2/127/6919/14
29 грудня 2014 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Іщук Т. П.,
при секретарі Коваленко Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту,-
Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання повторно не з'явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 527, 530, 536, 549, 553-554, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України.
Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст.ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Додатковою угодою №1 від 13 січня 2009 року до кредитного договору від 13 листопада 2007 року, укладеною між сторонами, останні домовились про перенесення щомісячних строків виконання зобов'язань позичальником зі сплати платежів (процентів та тіла кредиту) та змінили раніше узгоджений графік здійснення погашення кредиту (а. с. 24-32).
Додатковою угодою №2 від 20 травня 2011 року до кредитного договору від 13 листопада 2007 року, укладеною між сторонами, останні домовились про збільшення розміру надаваного кредиту в користування позичальнику у зміненому виді валютування до розміру 951 788,32 грн. та встановили процентну ставку в розмірі 12,9 % річних з 20 травня 2011 року, а з 20 травня 2012 року в розмірі 14,9 % річних (а.с.33-42).
На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 13 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №157596, відповідно до якого поручитель брала на себе зобов'язання солідарно відповідати за невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. До даного договору поруки Додатковою угодою №1 від 20травня 2011 року також вносились зміни у зв'язку зі зміною умов кредитного договору, зокрема щодо збільшення розміру надання кредитних коштів та збільшення процентної ставки за його користування (а.с. 45).
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Отже, за викладених обставин, суд приходить до висновку, що права позивача порушенні, встановлений факт порушення договірних зобов'язання, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений і становить в цілому 514 877,25 грн., в добровільному порядку заборгованість не погашена, а тому позов підлягає задоволенню, а сума заборгованості підлягає стягненню в примусовому порядку. Щодо стягнення встановленої суми заборгованості солідарно з поручителем, то суд враховує його зобов'язання відповідати перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Суд звертає увагу, що договір поруки №157596 від 13 листопада 2007 року містить положення про дію договору до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором (п.3.1.), що не може розглядатися як встановлення строку поруки, оскільки не відповідає вимогам ст.252 ЦК України. Однак, враховуючи, що позивач скористався своїм договірним правом на дострокове повернення кредиту, відповідно пред'явив вимогу позичальнику та своєчасно пред'явив вимогу до поручителя, тим самим, у суду відсутні підстави вважати договір поруки припиненим відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК України, а з врахуванням надання поручителем згоди на збільшення його обсягу відповідальності за кредитним зобов'язаннями боржника (збільшення процентної ставки за користування кредитом, надання додаткового кредиту траншем) шляхом підписання додаткової угоди №1 до договору поруки від 20 травня 2011 року - відповідно не вбачається підстав вважати поруку припинено за ч. 1 ст. 559 ЦК України.
За таких обставин позов підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 3654,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 536, 549, 551, 553-554, 610-611, 625, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України, ст.ст.10,11, 60, 88, 209, 212-216, 224-226 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Повний текс рішення буде виготовлений у встановлений ч.3 ст. 209 ЦПК України п'ятиденний строк.

Суддя: