Дата документу 24.12.2014
Справа № 501/600/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Журавля П.І.,

при секретарі Бочаровій Т.Ю.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - Висоцької К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою, визнання права користування квартирою та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, з залученням у якості третьої особи органу опіки та піклування Іллічівського міськвиконкому про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

12.02.2014 року ОСОБА_4 звернувся в Іллічівський міський суд Одеської області з зазначеним позовом (а.с.3-5).

17.03.2014 року ОСОБА_2 подала до суду зустрічний позов (а.с.82-85), який уточнила 02.04.2014 року (а.с.95-98).

Позивач за первинним позовом ОСОБА_4 просить суд:

- визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2;

- визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 право користування квартирою АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з 2001 року і по 2012 рік перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою.

Йому - ОСОБА_4 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.2001 року. Вказана квартира придбана ним до укладання з ОСОБА_2 26 травня 2001 року шлюбу.

За цією адресою зареєстрований їх малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, колишня дружина з дітьми в його квартирі не проживають з 2010 року. Вони проживають у квартирі АДРЕСА_1, яка станом на теперішній час належить йому та відповідачці в рівних частках на підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.10.2013 року, що набрало законної сили 25.12.2013 року.

Також, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25.10.2011 року місцем мешкання дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_6 визначено, - з матір'ю ОСОБА_2.

На даний час він бажає зареєструвати місце проживання ОСОБА_5 за його фактичним місцем проживання, але відповідачка заперечує проти цього.

Квартира АДРЕСА_1 є більш благоустроєною і більшою за площею, ніж квартира АДРЕСА_2. Квартира, в якій фактично мешкають діти та відповідачка, обладнана меблями, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18.10.2013 року залишено у власності відповідачки та забезпечують достатній рівень для проживання її та дітей.

Таким чином, житлові права ОСОБА_5 жодним чином не будуть порушені, якщо його вимоги будуть задоволені.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний місця проживання в Україні» громадянин України зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

З огляду на вимоги чинного Закону, він не може в односторонньому порядку подати заяву про зняття з реєстрації попереднього місця проживання та про реєстрацію за фактичним місцем малолітнього сина без згоди його матері.

Також, згідно положень ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст..72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Згідно ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

ОСОБА_2 за зустрічним позовом просить суд:

- Визнати право власності на ? частки квартири, яка належить на праві власності ОСОБА_4, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 його рідним сином;

- Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати пов'язані з юридичною допомогою у розмірі 6800 гривень та судовий збір 243 грн.

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує з посиланням на норму ст. 177 Сімейного Кодексу України, ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», на Конвенцію «Про права дитини» (без посилання на конкретну статтю або пункт), на ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» та посиланням на домовленість з ОСОБА_4 проте, що обидві квартири мають залишитися у спадок синам ОСОБА_6 і ОСОБА_5 по одній квартирі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 підтримала вимоги позову, при цьому послалась на норму ст. 29 ЦК України, надала суду письмову заяву про збільшення вимог позову - стягнути з відповідачки судові витрати. Просить позовні вимоги задовольнити. Заперечує проти вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2, вважає їх безпідставними, необґрунтованими і незаконними.

Відповідач за первинним позовом і позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 заперечує проти вимог позову ОСОБА_4, просить відмовити в їх задоволені. Підтримує вимоги свого зустрічного позову, просить їх задовольнити, при цьому не надала суду ніяких правових обґрунтувань своїх заперечень і своїх вимог. Вважає, що задоволення вимог ОСОБА_4 порушить житлові та майнові права ОСОБА_5, ніяких інших аргументів і обґрунтувань своєї позиції ОСОБА_2 суду не навела.

Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 і ОСОБА_2 проживали в зареєстрованому шлюбі з 26 травня 2001 року, за рішенням суду від 12.04.2012 року шлюб було розірвано (а.с.28).

У період шлюбу у ОСОБА_4 і ОСОБА_2 народилось двоє дітей: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 і син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9, 10).

За рішенням суду від 25.10.2011 року було визначено, що діти ОСОБА_4 будуть мешкати з матір'ю ОСОБА_2 (а.с.29)

Рішенням суду від 18.10.2013 року було визнано, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності (а.с.13-19)

У відповідності з технічним паспортом №22103 від 20.10.2009 року квартира АДРЕСА_1 є сумісною власністю ОСОБА_2 і ОСОБА_4 (а.с.20-23)

За договором купівлі-продажу від 16.03.2001 року (до реєстрації шлюбу ОСОБА_4) ОСОБА_4 купив квартиру АДРЕСА_2 і вона належить йому на праві власності (а.с.24, 25-27)

У відповідності з висновком від 24.03.2014 року орган опіки та піклування Іллічівської міської ради, вважає таким, що не порушує права і інтереси малолітнього ОСОБА_5 визнання втрати права користування ним квартирою АДРЕСА_2 і визнання права користування ним квартирою АДРЕСА_1 (а.с.89-91)

Зазначений висновок оскаржувався в порядку адміністративного судочинства. Рішенням суддів Висновок визнано законним і обґрунтованим (а.с.117-119, 123-124)

У відповідності з нормою ст.. 29 ч. 4 ЦК України - місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає.

За судовим рішенням місце проживання дітей ОСОБА_4 визначено - проживання з матір'ю - ОСОБА_2 Квартира АДРЕСА_1 знаходиться у сумісній власності ОСОБА_4 і ОСОБА_2

За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст.391, 405 ЦК України, вимоги ОСОБА_4 є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню, крім стягнення судових витрат.

ОСОБА_2 не надала суду будь-яких правових, об'єктивних чи суб'єктивних обґрунтувань своїх вимог, викладених в зустрічному позові, а тому він не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги представника ОСОБА_4 про стягнення судових витрат, то сама заява була подана після ознайомлення з матеріалами справи і оголошення судових дебатів, та крім того суд враховуючи матеріальний стан ОСОБА_2 вважає за можливим відмовити в задоволені цієї вимоги.

Керуючись ст.ст.29, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 право користування квартирою АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволені вимог зустрічного позову у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а для осіб, які приймали участь у справі, але не були присутніми при оголошенні рішення, в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Журавель П.І.