РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16863/14-ц

пр. № 2/759/5838/14

18 грудня 2014 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

за участю секретаря - Павлишиної А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 03.10.2014 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 01.03.2003 року, який зареєстрований в Відділі реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 234. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалося, з липня 2014 року шлюбні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведуть та проживають окремо.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених в позові.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала щодо розірвання шлюбу.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.03.2003 року, який зареєстрований в Відділі реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління в м. Києві, актовий запис № 234 ( а.с 8 - свідоцтво про одруження) . Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ( а.с.9 - копія свідоцтва про народження).

Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач мають різні погляди на взаємовідносини в сім'ї. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони з липня 2014 року не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують та проживають окремо.

Судом встановлено, що відповідач повністю визнав позовні вимоги позивача, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 179, 209, 212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 01.03.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 234 - розірвати. Після розірвання шлюбу у відділі РАЦС прізвище відповідача залишити - «ОСОБА_2».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: