У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2014 Справа №607/19833/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Сливка Л. М.

за участі секретаря - Гарасимчук О. М.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Тернополі подання старшого державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Тернопільській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець за погодженням із виконувачем обов'язків Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Тернопільській області начальника 27 листопада 2014 року звернулася до суду із поданням тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання згідно виконавчого документа.

З подання слідує, що на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 3541169 від 19 квітня 2007 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 18 січня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Добровільно боржник рішення суду не виконує.

З цих підстав старший державний виконавець Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції у поданні просить суд ухвалити про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

Суд, вивчивши подання, дослідивши його матеріали та оцінивши їх, приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає , виходячи із наступних міркувань:

відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Із подання вбачається, що постановою державного виконавця Древінської У.П. від 19 квітня 2007 року відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-968 від 01 березня 2007 року Тернопільського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 18 січня 2007 року і до досягнення ею повноліття.

Відповідно до подання державним виконавцем було вжито наступні заходи примусового виконання рішення, а саме; надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів, вчинено запит в реєструючи органі для перевірки майнового стану боржника , винесено постанову про арешт майна, здійснено нарахування заборгованості, однак боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Згідно із інформацією Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області - ОСОБА_1 за обліками УДМС України в Тернопільській області документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1, виданим 20 вересня 2007 року , органом 6100.

Згідно розрахунку державним виконавцем Павлишин Н.В. заборгованість Павлишин Н.В. за аліментами за період з 14 серпня 2012 року по жовтень 2014 року становить 39822 , 58 гривень.

Відповідно до ст.31 Закону України "Про виконавче провадження" копія постанови про відкриття виконавчого провадження, яку державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилається адресатам із супровідним листом рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Однак, суду не надано доказів виконання державним виконавцем вимог вказаної статті Закону України "Про виконавче провадження" так само й будь-яких доказів про причини непогашення боржником заборгованості .

Приписами ст.33 Конституції України гарантоване право кожного хто на законних підставах перебуває на території України, на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" № 3857-ХІІ від 21 січня 1994 року громадянинові України, який ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, може бути тимчасово (до виконання зобов'язання), відмовлено у видачі паспорта або вилучено чи затримано паспорт, а громадянинові, який має паспорт, - тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

З вказаної норми слідує те, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто, наявність лише самого зобов'язання, відсутності надходжень в рахунок погашення заборгованості, чи значного терміну невиконання зобов'язання, не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Окрім того, суб'єктом здійснення виконання рішення суду залишились не з'ясованими причини непогашення боржником заборгованості, оскільки вони можуть бути як суб'єктивного характеру, коли боржник свідомо ухиляється від виконання, маючи змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин, так і об'єктивними, як то внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби, тощо.

Таким чином, наведені у поданні твердження старшого державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про наявність підстав вважати, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями, суд вважає передчасними та такими, що не підтверджуються поданням та доданими до нього матеріалами.

За наведених обставин, суд вважає, що дане подання до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.210, п.24-1 ч.1 ст.293, ст.377-1 ЦПК України, ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Тернопільській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка