Провадження №2/200/4925/2014
У Х В А Л А

18 грудня 2014 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 «Приватбанк», про визнання недійсним третейського застереження та скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпропетровський Банківський союз» від 03.06.2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати недійсним третейське застереження, визначене в заяві про видачу кредитної картки від 08.07.2008 року, яким передбачено, що він згоден з тим, що місцем розгляду спорів (за послугами КРЕДИТКА «Товари в розстрочку», КРЕДИТКА «Подія», КРЕДИТКА «Універсальна») на умовах, передбачених в п.8.5 Умов надання банківських послуг в Бабушкінському районному суді м.Дніпропетровська, або суді по місцю реєстрації філії Приватбанку, з діяльності якої виникає спір, або Постійно діючому третейському суді при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз», або Постійно діючому третейському суді при Асоціації «Юридичні компанії України» та скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації «Дніпропетровський банківський союз» від 03.06.2013 року в справі №958/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що 03 червня 2013 року Постійно діючим третейським судом у складі третейського судді Заворотного А.В. було прийнято рішення у справі № 958/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.07.2008року у розмірі 20968,93 грн. та витрати по сплаті третейського збору у розмірі 500 грн., всього 21468,93 грн. Вважає, що дане рішення було винесене з порушенням норм законодавства, оскільки правовідносини між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» виникли на підставі заяви про видачу кредитної картки, що по суті є договором приєднання. Дана заява викладена на типовому бланку ПАТ КБ «Приватбанк» та на зворотному боці містить застереження щодо згоди позичальника на розгляд спору Постійно діючим третейським судом при Асоціації «Дніпровський банківський союз» на умовах передбачених п 8.5. Умов надання банківських послуг. Заявник вказує, що на бланку підписаної ним заяви про видачу кредиту з третейським застереженням не було закріплено розгляд спору саме в третейському суді при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз», яким винесено рішення, і не надано регламенту цього третейського суду, як невідємної частини третейської угоди, у звязку з недомовленістю із заявником про передачу спору саме до цього суду, а визначено розгляд спорів у Постійно діючому третейському суді при асоціації «Дніпропетровський банківський союз» та Постійно діючому третейському суді при асоціації «Юридичні компанії України».

Представник заявника надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» надав до суду письмові заперечення, в яких посилається на те, що між банком та заявником укладено типовий кредитний договір, в якому додержані всі норми у відповідності до ЗУ «Про третейські суди» та ЗУ «Про захист прав споживачів».

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 липня 2008 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством ОСОБА_2 банк «Приватбанк» було укладено договір користування кредитною карткою, на підставі якого позивач отримав кредит та зобов'язався повертати його та інші платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені договором.

Зазначений договір було укладено шляхом підписання анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ КБ «Приватбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з видачею та обслуговування кредитної картки. Заява викладена на типовому бланку ПАТ КБ «Приватбанк» та на зворотному боці містить застереження щодо згоди позичальника на розгляд спору Постійно діючим третейським судом при Асоціації «Дніпропетровський банківський союз» на умовах передбачених п 8.5. Умов надання банківських послуг.

У червні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом про стягнення заборгованості до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз».

03 червня 2013 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» у складі третейського судді Заворотного А.В. було прийнято рішення у справі № 958/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.07.2008року у розмірі 20968,93 грн. та витрати по сплаті третейського збору у розмірі 500 грн., всього 21468,93 грн.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди.

Відповідно до п.п.1,6,7,9 ст.12 ЗУ «Про третейські суди», третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Згідно ст. 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Судом встановлено, що ні перед, ні під час підписання заяви яка містить третейське застереження, заявнику не було надано для ознайомлення статутні документи Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз», не було надано інформацію про склад органів управління, не було надано Регламент.

Згідно ст. 12 Закону України «Про третейські суди» «третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також, при вказівці у третейській угоді на конкретно діючий третейський суд, регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. Таким чином, регламент третейського суду є невід'ємною частиною договору, тому теж має бути закріплений письмово».

Проте, на бланку підписаної заявником заяви про видачу кредитної картки з третейським застереженням не було закріплено письмово Регламенту постійно діючого третейського суду при асоціації «Дніпровський банківський Союз». В тексті бланку даної заяви не міститься посилання на те, що заявнику відомий зміст зазначених регламентів. Та не міститься вказівки на те, що зазначені регламенти є невідємною частиною кредитного договору. Розгляд Постійно діючим третейським судом при асоціації «Дніпровський банківський союз» взагалі не передбачений умовами кредитного договору.

Отже, підписання заявником вказаної заяви порушує принцип добровільності третейської угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, невідповідність третейської угоди у вигляді третейського застереження у Договорі вимогам цивільного законодавства, є підставою вважати таку третейську угоду нікчемною на підставі ст. 228 ЦПК України, згідно якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини та громадянина.

Згідно ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що права позивача порушені і підлягають захисту шляхом визнання недійсним третейського застереження, що наведене у заяві про видачу кредитної картки від 08.07.2008 року

Отже, вимоги ОСОБА_1 щодо визнання недійсним третейського застереження, що наведене у заяві про видачу кредитної картки від 08.07.2008 року та скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації «Дніпровський банківський союз» від 03.06.2013 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 79, 88 ЦПК України, з ПАТ КБ «Приватбанк» необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 609 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 203, 215 ЦК України, Законом України «Про третейські суди», ст.ст. 11, 60, 209, 212-215, 217, 218, 294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 «Приватбанк», про визнання недійсним третейського застереження та скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський союз» від 03.06.2013 року, - задовольнити.

Визнати недійсним третейське застереження визначене в заяві про видачу кредитної картки від 08.07.2008 року, яким передбачено, що ОСОБА_1 згоден з тим що місцем розгляду спорів (за послугами КРЕДИТКА «Товари в розстрочку», КРЕДИТКА «Подія», КРЕДИТКА «Універсальна») на умовах, передбачених в п.8.5. Умов надання банківських послуг в Бабушкінському суді м. Дніпропетровська, або суді по місцю реєстрації філії Приватбанку, з діяльності якої виникає спір, або Постійно діючому третейському суді при Асоціації «Дніпропетровський Банківський Союз», або Постійно діючому третейському суді при Асоціації «Юридичні компанії України».

Скасувати рішення Постійно Діючого Третейського суду при асоціації «Дніпровський банківський Союз» від 03.06.2013 року в справі №958/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 609 грн.

Ухвала може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Сторонами, які не були присутні в судовому засіданні, ухвала може бути оскаржено протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва