Дата документу 15.10.2014
ЄУ № 420/250/14-ц
Провадження №2/420/151/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року Новопсковський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Ю.О. Бондар

при секретарі О.Л. Кодовій

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Технаука» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати недійсним договір оренди належної їй земельної ділянки сільськогосподарського призначення на підставі Державного акту на право власності па земельну ділянку серії ЯЕ №522013 від 12.08.2009 року площею 4,8110 га, яка знаходиться на території Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, укладений 06.10.2009 року між нею та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Технаука» та зареєстрований Новопсковським реєстраційним офісом за № 80. Зобов»язати відповідача повернути їй земельну ділянку. В обгрунтування позову зазначила, що 06.10.2009 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди, який зареєстрований Новопсковським реєстраційним офісом за № 80. Відповідач ввів її в оману, уклавши договір оренди на 14 років, про що вони не домовлялись. Вважає, що договір оренди землі є недійсним, так як він укладений всупереч вимогам ЗУ «Про оренду землі». У договорі оренди від 12.08.2009 року не зазначено умови збереження стану об»єкта оренди та умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, що є у визначенні ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди, а відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» , відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, є підставою для визнання договору недійсним.

Позивач в судове засідання не з»явилася. надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає.

Дослідивши матеріали цивільного позову, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 522013 від 12.08.2009 року площею 4,8110 га, яка розташована на території Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області

Матеріалами справи встановлено, що між позивачем й відповідачем ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Технаука» 06.10.2009 року був укладений договір оренди земельної ділянки: площею 4,8110 га розташованої на території Танюшівської сільської ради, зареєстрований Новопсковським реєстраційним офісом за № 80, терміном на 14 років.

Зі змісту договору, укладеного між сторонами вбачається, що орендодавець (позивач) надав, на умовах викладених в договорі, а орендар (відповідач) прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення.

В п. 2.2 договору оренди зазначено, що за користування земельною ділянкою Орендар вносить Орендодавцю орендну плату у грошовій, відробітковій та натуральній формі на загальну суму 618,19 грн. орендар сплачує орендну плату протягом терміну дії договору до 31

грудня щорічно. Орендна плата підлягає індексації на дату її виплати відповідно до рівня інфляції національної валюти України.

Згідно п. 5 договору оренди зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди, щодо зміни умов договору спір розв»язується в судовому порядку.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму(оренди) наймодавець передає або зобов»язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

В ст. 15 Закону України «Про оренду землі», зазначені істотні умови договору оренди землі: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини: відповідальність сторін: умови

передачі у заставу та внесення до статутного фонду; права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватись цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Відповідно до положень ст.ст. 16, 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (зі змінами) № 161-ХІУ укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частиною 2 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Підстави визнання недійсним договору оренди землі, передбачені частиною 2 статті 15 Закону України "Про оренду землі".

В ст. 203 ЦК України зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У чинність ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п»ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Судом встановлено, що волевиявлення сторін під час укладення договору оренди земельної ділянки було вільним, що підтверджується підписами сторін в договорі та в акті прийому - передачі об»єкта оренди за договором оренди (а.с.25-26).

Крім того в п. 2 договору були обумовлені умови договору, а саме, що договір укладається строком на 14 років, на що позивач мала звернути увагу підписуючи договір.

Доказів неналежного виконання умов договору відповідачем, позивач до суду не надала.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Так у чинність ч. 2,3 ст. 152 Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилаєшся як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Позивач в обґрунтування позову посилаються на те, що оспорюваний договір оренди земельної ділянки є недійсним в силу ст.15 ЗУ «Про оренду землі» , оскільки він укладений без дотримання вимог цієї норми щодо узгодження таких істотних умов як зазначення умов збереження стану об»єкта оренди та умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Позивачем не надано доказів та не доведено, чим саме порушено права позивача у зв'язку з відсутністю в договорі оренди вищевказаних істотних умов та істотність таких порушень, тому підстав для задоволення позовних вимог судом не встановлено.

Оскільки підстав для визнання недійсними договору оренди земельної ділянки із зазначених вище підстав судом не встановлено, тому підстави для зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку відсутні.

Таким чином, повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, враховуючи, що в судовому засіданні на підставі наданих доказів встановлено не було що відповідачем неналежним чином виконувалися зобов'язання, обумовлені зазначеним договором, та наявність підстав недійсності договору, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних ВИМОГ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, ст.ст. 203,215,759 ЦК України, ст. ст. 13, 15 Закону України "Про оренду землі" , суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Технаука» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Харківської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :