Справа № 463/1181/14 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/783/7855/14 Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Щербая В.П.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, -

встановила:

Оскарженим рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 відшкодування майнової шкоди в розмірі 11 651, 83 грн. та 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржив відповідач.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є необґрунтованим, незаконним і таким, що ухвалене судом без з'ясування фактичних обставин справи та перевірки їх доказами, з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права. Звертає увагу суду, що наданий позивачем до матеріалів справи акт, не відповідає вимогам які ставляться до акту, у ньому відсутні причини залиття, в т.ч. чи була причиною залиття несправність внутрішньо-будинкових мереж водопостачання та водовідведення, а також чи було це наслідком халатності жителів квартири або інших осіб, чи інші обставини, які могли бути причиною залиття, не вказано коли відбулося залиття. Таким чином, в матеріалах справи немає доказів, які б вказували на причину прориву перехідника водопровідної труби, а також факт несанкціонованого втручання мешканців квартири №3 до системи водопостачання не встановлений.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом у деліктних правовідносинах діє презумпція завдавача шкоди, згідно з якою вина відповідача презумується, якщо він не доведе відсутності своєї вини. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Встановлено, що 13.03.2014 року позивач звернувся із позовом до відповідача, який в ході судового розгляду справи 14.10.2014 року уточнив (а.с.76), та остаточно просив стягнути із відповідача на його користь відшкодування майнової шкоди в розмірі 11 651,83 грн., заподіяної внаслідок випадку залиття його квартири АДРЕСА_1, що мав місце 31.01.2014р. із квартири №2 того ж будинку, що розташована поверхом вище, у якій проживає відповідач. Внаслідок протиправних дій відповідача його квартира була приведена у непривабливий стан, з'явились сліди залиття квартирі та було пошкоджено його майно.

В обґрунтування спричинення майнової шкоди та її розміру посилався на акт ЛКП „Господар" від 03.02.2014р., висновок судової інженерно-технічної експертизи № 2053 від 22.07.2014р. житлових приміщень його квартири, яким визначено вартість відновлювального ремонту в розмірі 10152 грн. та висновок експертного товарознавчого дослідження № 1365 від 21.07.2014р. рухомого майна, що знаходилось у квартирі і було пошкоджено внаслідок залиття, згідно якого розмір матеріального збитку становить 1499,83 грн.

До участі в справі притягнуто, як третю особу ЛКП „Господар".

З акту, складеного комісією ЛКП „Господар" від 03.02.2014р., в тому числі за участі слюсаря сантехніка, судом встановлено, що в квартирі позивача є сліди залиття: частково стелі в кухні площею 9,6 м.кв., частково стелі в санвузлі площею 3,4 м.кв., повністю стелі в житловій кімнаті площею 7,2 м.кв. та частково стіни, в житловій кімнаті внаслідок залиття пошкоджена електрика, не включається світло, а також залито монітор від комп'ютера, телевізор, меблі та паркетну підлогу, диван.

Приймаючи до уваги цей акт, суд вказав, що слюсар сантехнік оглядав квартиру відповідача та встановив, що залиття квартири позивача виникло із квартири відповідача, яка знаходиться поверхом вище, у якій у ванній кімнаті тріснув перехід на водопровідній трубі з 20 мм на 15 мм.

Зазначені обставини стверджуються також даними висновку судової інженерно-технічної експертизи № 2053 від 22.07.2014р. в частині підтвердження наявності факту залиття та його причин й фототаблицею до висновку експертизи, з якої вбачається (фото 10-12), що перехід на водопровідній трубі з 20 мм на 15 мм., внаслідок пошкодження якого мало місце залиття, знаходиться безпосередньо на влаштованій на замовлення відповідача та виведеній на зовні трубі, на якій знаходиться встановлений на його замовлення прилад обліку водопостачання (а.с.37).

Крім того з вказаного висновку експертизи та висновку експертного товарознавчого дослідження рухомого майна № 1365 від 21.07.2014р. суд встановив, що розмір майнової шкоди становить. 11 651, 83 грн. (а.с. 36-46, 52-68).

На спростування вказаних висновків експертизи та експертного товарознавчого дослідження відповідач не представив жодних доказів.

Тому суд вважав доведеним посилання позивача, що залиття квартири позивача сталося із квартири відповідача.

Посилання представника відповідача на невідповідність акту про залиття від 03.02.2014р. вимогам чинного законодавства (Наказ Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76) судом не прийнято до уваги, так як встановлено, що факт залиття підтверджений сукупністю наведених вище та досліджених судом доказів.

В засіданні судової колегії цих обставин відповідач не заперечує.

З врахуванням наведеного суд прийшов до правильного висновку, що є доведеним факт залиття квартири позивача із квартири відповідача та задовольнив позов.

Посилання апелянта на те, що згідно п.1.6 Договору про надання послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкової територій, який заключний між ним та ЛКП „Господар" (а.с.80,зв.), останній здійснює обслуговування вутрішньоквартирних мереж ( від стіни до санітарно-технічного обладнання ), а тому повинен нести відповідальність за пошкодження переходу на водопровідній трубі з 20 мм на 15 мм., внаслідок якого мало місце залиття квартири позивача, судова колегія не приймає до уваги з таких підстав.

Статтею 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Частиною 1 ст.1 зазначеного Закону встановлено, що балансоутримувачем будинку є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно ст. 177 ЖК України, громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

Як пояснив відповідач в засіданні судової колегії, він не звертався до ЛКП „Господар" із заявами щодо неналежного обслуговування вказаної труби в його квартирі, в той же час саме він повинен контролювати технічний стан вказаного переходу на трубі.

В запереченні на апеляційну скаргу позивач вказує, що відповідач не представив доказів про те, що перехідник знаходиться на балансі ЛКП „Господар".

Тому немає підстав вважати, що ЛКП „Господар" повинен нести відповідальність за пошкодження переходу на вказаній водопровідній трубі.

Отже судом з'ясовано, що було пошкодження переходу на водопровідній трубі з 20 мм на 15 мм., яка обслуговує саме квартиру відповідача, і відповідно до вимог ст. 382 ЦК України вона належать лише йому, як власнику квартири, а тому відповідальність за її утримання має нести саме він з врахуванням причини та місця розриву, що знаходиться безпосередньо на влаштованій на замовлення відповідачата виведеній на зовні трубі.

Виходячи з наведеного, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що саме з вини відповідача сталося залиття квартири позивачки і обґрунтовано стягнув на користь останнього матеріальну шкоду.

Посилання апелянта на те, що в нього важкий матеріальний стан судова колегія не приймає до уваги, оскільки жодних доказів ним про це не представлено.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду, такі не ґрунтуються на законі спростовуються вищенаведеним.

Отже, висновки суду відповідають обставинам справи, суд правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстав для скасування його рішення немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1ч.1ст. 314, ст.315, ст.317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвали законної сили.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.