Справа № 454/667/14 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/783/4016/14 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Копняк С.М.,

при секретарі: Цар М.М.,

за участю: позивача -ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника третьої особи - Томашівської А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 15 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи Служби у справах дітей Сокальської районної державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї,-

в с т а н о в и л а:

В березні 2013 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3, третьої особи - служби у справах дітей Сокальської РДА про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні дитини з батьком.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 15 квітня 2014 року позов ОСОБА_2 - задоволено. Зобов`язано ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначено спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні і вихованні дочки ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_1,шляхом:

- перша та третя субота місяця з 10.00 год до 18.00 год;

- перша та третя неділя місяця з 10.00 год до 18.00 год;

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 243(двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржила відповідачка ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі, зазначає що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Суд не повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи. Та не взяв до уваги характеризуючі дані про особу позивача, зокрема характеристику Зимноводівської сільської ради. Також, позивач не довів факт вчинення відповідачкою перешкод у вихованні дитиною. Окрім цього судом не взято до уваги поданий відповідачкою акт обстеження проживання від 10 квітня 2014 року, складений депутатами Мурованської сільської ради Сокальського району згідно якого ОСОБА_2 не відвідував дитину з 19.11.2013 року. На підставі викладеного просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу апелянта(відповідача) - ОСОБА_3 та представника органу опіки та піклування Сокальської районної адміністрації Львівської області - Томашівської Марії Ігорівни на підтримання доводів апеляційної скарги, позивача ОСОБА_2, на заперечення апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог заявлених в судді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Колегія суддів приходить до переконання, що дане рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, 08.08.2009р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб. Від шлюбу в них народилась дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини Сокальської РДА №106 від 31.10.2013р. визначено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 та спілкуванні з нею наступним чином: перша та третя субота місяця з 10.00 год. до 18.00 год.; перша та третя неділя місяця з 10.00год. до 18.00 год. у присутності матері ОСОБА_3 по місцю проживання дитини.(а.с. 6)

Згідно розпорядження голови Сокальської РДА №503 від 19.11.2013 р. визначено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 та спілкуванні з нею наступним чином: перша та третя субота місяця з 10.00 год. до 18.00 год.; перша та третя неділя місяця з 10.00год. до 18.00 год. у присутності матері ОСОБА_3 по місцю проживання дитини.(а.с. 5)

Як вбачається з характеристики виданої Зимноводівською сільською радою ОСОБА_2, 1972 року народження за час проживання в с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області зарекомендував себе з позитивної сторони, порушення громадського порядку не допускає, спиртними напоями не зловживає. Скарг та зауважень на нього від сусідів та односельчан не надходило.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно з ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини.

Згідно із вимогами ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися усупереч інтересам дитини (ст. 155 СК України).

Згідно із ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

На батьків, котрі проживають окремо, покладено обов'язок брати участь у вихованні дитини і вони мають право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитини, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ст. 157 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Судом надано належну оцінку рішенню комісії з питань захисту прав дитини Сокальської РДА, в результаті чого суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що враховуючи вік та інтереси дитини необхідно встановити час та дні спілкування батька з малолітньою дочкою, що забезпечуватиме її права та інтереси.

Однак, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду в частині формулювання резолютивної частини. Резолютивна частині рішення підлягає викладенню в новій редакції.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ч.2 ст.314, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 15 квітня 2014 року - змінити, виклавши його в такій редакції: Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково. Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у виховані і спілкування з дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визначити спосіб участі ОСОБА_2, жителя с Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, у вихованні його дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 наступним чином:

- зустрічі перша та третя субота з 10.00 год. до 18.00 год.;

- зустрічі перша та третя неділя з 10.00 год. до 18.00 год.; у присутності матері ОСОБА_3.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене до суду касаційної інстанції - Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа шляхом подання касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили рішенням Апеляційного суду.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.Я.Богонюк

С.М.Копняк