АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3319/14 Справа № 200/1805/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Колодяжна Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Колодяжної Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі Надтока А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 міське управління ГУМВС України в Дніпропетровській області та Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області просять скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 15 липня 2013 року в частині задоволення позовних вимог, в звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає скарги необґрунтованими, а рішення в оскарженій частині таким, що повинне бути залишено без змін, виходячи із слідуючого.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, постановою Бабушкінського районного суду ОСОБА_2 від 20 серпня 2012 року задоволено скаргу ОСОБА_3 на його незаконне затримання 23.07.2009. співробітниками підрозділу "Грифон" та Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області та визнано затримання ОСОБА_3 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 185-3 КУпАП та його доставлення до Красногвардійського районного суду ОСОБА_2 - незаконним.

Зазначеною постановою встановлено, що згідно з рапортом начальника ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за результатом розгляду заяви ОСОБА_3 щодо його незаконного затримання 23.07.2009. співробітниками Красногвардійського РВ, було проведено службову перевірку та складено висновок 16.10.2009., в якому зазначено про відсутність фактів порушення службової дисципліни співробітниками Красногвардійського РВ, що не відповідає дійсності.

До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вірно застосовував норми Конституції України, Цивільного Кодексу України, Закону України «Про міліцію».

Згідно з ст..2 Закону України «Про міліцію» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) основними завданнями міліції є: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, які їх вчинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; захист власності від злочинних посягань; виконання кримінальних покарань і адміністративних стягнень; участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам, підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.5 цього Закону - ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції.

Дослідженими райсудом матеріалами справи №4-1400/11 за скаргою ОСОБА_3 щодо його незаконного затримання 23.07.2009. встановлено, що затримання позивача 23.07.2009 року співробітниками міліції відбулось без достатньої правової підстави та без належного оформлення такого затримання, а також у відсутність делегованого законом повноваження.

Згідно з ст. 267 КУпАП адміністративне затримання може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, прокуророві або до суду.

Незаконне затримання ОСОБА_3 23.07.2009 року було оскаржено позивачем (затриманим) до вищестоящого органу, а саме ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, однак такий спосіб захисту порушеного права не виявився ефективним, через відсутність, на думку відповідача, порушення прав позивача, однак такий висновок відповідача не відповідає фактичним обставинам справи і спростований вже зазначеною постановою суду від 20.08.2012 року.

В результаті недотримання вимог закону при затриманні позивача, останній був вимушений витратити чимало часу на відновлення свого порушеного права.

Відповідно з ч. 9 ст. 5 Закону України «Про міліцію» у разі невиконання працівниками міліції вимог, встановлених цією статтею, особа, права якої були порушені, та/або її представники (родичі, захисник) можуть звернутися до суду із заявою про відшкодування шкоди у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.ч.11, 12 цієї статті відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії або бездіяльність працівників міліції завдали моральної втрати громадянинові, моральних страждань, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Згідно ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Крім того, постановою Жовтневого районного суду ОСОБА_2 від 21 вересня 2011 року задоволено скаргу позивача на його незаконне затримання 29.07.2010 року невідомими особами та доставлення його до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, де виконуючий обов'язки старшого дільничного інспектора міліції Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 склав у відношенні нього протокол. В подальшому протокол було розглянуто з винесенням постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, яка була скасована Апеляційним судом Дніпропетровської області з закриттям провадження 27 серпня 2010 року (справа №3-1720/10), тобто позивача вдруге незаконно було затримано органами міліції, без оформлення адміністративного затримання.

Оскільки предметом розгляду в даній справі є встановлений факт недоброякісного виконання відповідачем відносно позивача покладеного на нього Законом обов'язку, що потягло за собою негативні наслідки для позивача, в той час як відповідачем зроблено неправдивий висновок про правомірність дій співробітників міліції,- суд, виходячи із характеру, тяжкості моральних переживань, принципу розумності, справедливості, внутрішнього переконання, обгрунтовано стягнув на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

При цьому судом враховано, що відповідач по справі є бюджетною установою, відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України та п. 41 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року, виконання рішень про відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду здійснюється Державною казначейською службою, представником якої в даному судовому засіданні є Головне управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, яке здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду, та є юридичною особою. А тому судом обгрунтовано кошти на користь позивача стягнуті за рахунок коштів Державного бюджету України через орган казначейської служби.

Доводи апеляційних скарг детально перевірені та визнані такими, що протирічить встановленим судом дійсним обставинам справи та вимогам Закону і не дають підстав для скасування рішення в оскарженій частині.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області та Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

СУДДІ: