Справа № 128/3386/14-ц
УХВАЛА

іменем України

22 липня 2014 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистого майнового права фізичної особи, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистого майнового права фізичної особи.

Вивчивши заяву і додані до неї матеріали, приходжу до висновку, що провадження у справі не може бути відкрито з наступних підстав.

Стаття 256 ЦПК України передбачає перелік юридичних фактів, що можуть бути встановленні в судовому порядку. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Натомість, відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Заяви про встановлення факту володіння будинком на праві власності не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, якщо будівництво не було закінчено і будинок не був прийнятий в експлуатацію або його було збудовано самовільно чи зареєстровано за іншою особою.

За наведеного суд зазначає, що в порядку окремого провадження можливе встановлення факту володіння будівлею на праві власності в певних випадках. Натомість, визнання права власності на будівлю чи її розподіл, розглядається у позовному провадженні за нормами ЦК в разі наявності спору. Аналогічна позиція викладена в листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Встановлення судом факту володіння будівлею на праві власності можливе, якщо у заявника загублено або втрачено правовстановлюючий документ на будівлю та зазначений факт не може бути підтверджений у позасудовому порядку. На підтвердження цього факту заявник подає докази щодо неможливості одержання ним відповідного документа або його поновлення.

Слід розрізняти судовий порядок встановлення факту володіння будівлею на праві приватної власності від судового порядку визнання права власності на будівлю. У першому випадку справи розглядаються в порядку окремого провадження, що передбачено статтями 234, 256 ЦПК, у другому у позовному провадженні за нормами ЦК.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Суд вважає необхідним роз'яснити заявнику необхідність звернутися з даною вимогою та вимогами відносно спору про право, які випливають із первісної вимоги про встановлення факту, з позовом в порядку позовного провадження для вирішення даних вимог в одному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 256 ЦПК України, -

Ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті окремого провадження у справі за її заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистого майнового права фізичної особи.

Роз'яснити заявнику необхідність звернутися до суду з даною вимогою в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська