Справа № 428/6173/14-ц
Провадження №2/428/2048/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

при секретарі Биковій І.Д., Гергель Т.В., Комм Я.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з серпня 2006 р. перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. На цей час у нього була у власності квартира за адресою: АДРЕСА_2. Після укладання шлюбу він придбав іншу квартиру за адресою: АДРЕСА_1, за допомогою своєї родини та отримання завдатку від продажу власної квартири. Ремонт у новій квартирі він робив за власні кошти. Просив суд визнати квартиру за адресою: АДРЕСА_1, його особистою приватною власністю.

Відповідач ОСОБА_3 звернулась до Сєвєродонецького міського суду із зустрічним позовом ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. В обґрунтування зустрічних позовних вимог посилається на те, що з серпня 2006 р. перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Під час цього шлюбу вони з відповідачем за наявності її нотаріально посвідченої згоди придбали квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Квартира була придбана за спільні кошти, а тому є їх з відповідачем спільною сумісною власністю. Просила суд розподілити спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, визнавши за нею право власності на 1/2 частку цієї квартири та заливши за відповідачем право власності на 1/2 частку цієї квартири.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлений позов, частково визнав зустрічний позов в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/10 частку спірної квартири. Суду пояснив, що в 2005 р. батьки придбали йому квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. В 2006 р. він уклав шлюб з відповідачкою. В 2012 р. за 22 000 дол. він придбав квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та почав поступово робити ремонт в цій квартирі. В квартирі були встановлені пластикові вікна, замінені рами на балконі, обшито стіни гіпсокартоном, у санвузлі замінинео плитку, сантехніку, обкладено плиткою кухню, поклеєно шпалери у кімнатах та зроблено натяжні стелі у 2 спальнях. Відповідачка в ремонті йому не допомагала, веденням домашнього господарства не займалась. Ті гроші, які вона заробляла, витрачала на свої особисті потреби, а не на потреби родини. Їх родина існувала на ті кошти, які він заробив. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, частково задовольнити вимоги зустрічного позову, визнавши за відповідачкою право власності на 1/10 частку спірної квартири.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав заявлений позов, частково визнав зустрічний позов в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/10 частку спірної квартири. Суду пояснив, що підтримує доводи позивача. Вважає, що оскільки позивач виконував ремонтні роботи, то частка відповідачки у праві власності на квартиру має бути зменшена. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, частково задовольнити вимоги зустрічного позову, визнавши за відповідачкою право власності на 1/10 частку спірної квартири.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 підтримала зустрічний позов, не визнала первісний позов. Суду пояснила, що в 2005 р. батьки чоловіка купили йому квартиру за адресою: АДРЕСА_2. Після одруження вони одразу почали збирати гроші на більшу квартиру. На момент придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1, гроші у них були, якусь незначну частку вони взяли в борг. Вона давала свою згоду на придбання спірної квартири, яка була нотаріально посвідчена. Ремонт у спірній квартирі робив ОСОБА_1, оскільки вона на цьому не розуміється. До будівельних магазинів вони завжди ходили разом, де вибирали і за спільні кошти купували будівельні матеріали. Гроші у них в родині були спільні, за ці гроші вони купували продукти харчування, оплачували комунальні послуги. Рішення про виділення коштів на ремонт квартири приймалось ними спільно. Просила суд задовольнити зустрічний позов та відмовити в задоволенні первісного позову.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 підтримав зустрічний позов, не визнав первісний позов. Суду пояснив, що спірна квартира була придбана сторонами під час перебування у шлюбі за спільні кошти. Відповідач надавала згоду на придбання квартири. Ремонт квартири робився також за спільні кошти. Спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя. Просив суд задовольнити зустрічний позов та відмовити в задоволенні первісного позову.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №177410 між позивачем та відповідачем 19.08.2006 р. був зареєстрований шлюб, про що відділом ДРАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області був зроблений актовий запис №512.

За рішенням Сєвєродонецького міського суду від 22.04.2014 р. шлюб між сторонами був розірваний, тобто з дня набрання зазначеним рішенням чинності - 06.05.2014 р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 припинився (ст. 105 СК України).

Відповідно до ст. 60 СК України (чинного з 01.01.2004 р.) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 368 Цивільного Кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

В судовому засіданні було встановлено, що 12.03.2012 р. позивач ОСОБА_1 за наявності нотаріально посвідченої згоди своєї дружини ОСОБА_3 уклав договір купівлі - продажу квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Продаж квартири був вчинений за 58 212 грн., які продавці отримали до підписання договору. Зазначені обставин підтверджуються копією договору купівлі-продажу квартири від 12.03.2012 р. нотаріально посвідченого за реєстровим №371.

В судовому засіданні не знайшли підтвердження пояснення сторін, стосовно того, що спірна квартира була придбана ними за суму еквівалентну 22 000 доларів, оскільки в договорі купівлі - продажу квартири від 12.03.2012 р. зазначено, що продаж квартири відбувся за 58 212 грн.

Квартира, яка знаходилась за адресою: АДРЕСА_2, і належала позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності, була продана ним 13.04.2012 р. за 30 000 грн., що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири серії ВРР 707609, зареєстрованого в реєстрі за №763.

Таким чином, квартира, яка належала особисто позивачу ОСОБА_1, була відчужена ним лише через місяць після придбання спірної квартири.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження належними достатніми доказами доводи позивача ОСОБА_1 щодо того, що його дружина під час шлюбу без поважних причин не займалась веденням домашнього господарства.

Як вбачається з довідки від 01.12.2014 р. №8 відповідач ОСОБА_3 з 27.09.2010 р. по жовтень 2014 р. працює на посаді менеджера з адміністративної діяльності і її заробітна плата за цей період становила 54 826,64 грн.

Як вбачається з наданих довідок про доходи від 07.10.2014 р. №19473 - 19476, ОСОБА_1 працював в ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» майстром РПО КИП та отримав заробітну плату в 2007 р. в сумі 5 275,81 грн., в 2008 р. - в сумі 22 419,23 грн., в 2009 р. - в сумі 15 050,87 грн., в 2010 р. - 21 004,65 грн.

Згідно з довідок про доходи від 22.09.2014 р. №1204 та №1205 ОСОБА_1 працював в ТОВ «Електротехніна компанія «Екніс-Україна» головним інженером проектів аналітичних систем та отримав заробітну плату в 2010 р. в сумі 2 373,76 грн., в 2011 р. - в сумі 13 707,75 грн.

За таких обставин суд вважає, що спірна квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя суд не вбачає.

Аналізуючи викладене, суд вважає можливим задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 та відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 298,20 грн. Позивачу ОСОБА_1 судові витрати не відшкодовуються. При цьому суд відзначає, що витрати в сумі 400 грн., сплачені відповідачкою ОСОБА_3 за проведення оцінки вартості квартири, стягненню з позивача на її користь не підлягають, оскільки не є судовими витратами в розумінні ст. 79 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 60, 88, 212-214 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 68, 70, 71 СК України, ст. 368 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заявлених позовних вимог.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати по оплаті судового збору в сумі 1 298,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Харківської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення в повному обсязі складено 16.12.2014 р.

Суддя Ж. І. Кордюкова