Номер провадження: 22-ц/785/7874/14
Головуючий у першій інстанції Целух А.П.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Сидоренко І.П., Цюри Т.В.

при секретарі Колмакові В.І., Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Малиновський РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, про усунення перешкод у користуванні власністю, стягнення сплачених коштів за комунальні послуги,-

встановила:

Позивач звернувся до відповідача із позовом, який в процесі розгляду справи уточнив, в якому просив про поділ спільного майна подружжя, а саме визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (а. с. 4-5, 87-90).

В обґрунтування позову посилався на те, що за рахунок своїх коштів він придбав спірну квартиру під час знаходження у шлюбі з ОСОБА_3, тому він вважає квартиру спільною сумісною власністю подружжя і має право на 1/2 частину зазначеної квартири.

10.06.2009 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_3, який в процесі розгляду справи був уточнений, до ОСОБА_2, третя особа - Малиновський РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1, шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2, стягнення 1/3 частини коштів сплачених за комунальні послуги (а. с. 23-25, 54-56).

В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 посилається на акти про не проживання ОСОБА_2 у спірній квартирі з вересня 2008 року та договір дарування, укладений 06 листопада 2008 року, згідно якого її батьки, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подарували їй спірну квартиру. Вважає також, що позивач за первісним позовом повинен сплатити 1/3 частку витрачених нею коштів, пов'язаних із оплатою комунальних послуг.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 липня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2- відмовлено у повному обсязі.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 - задоволено у повному обсязі. Усунено ОСОБА_3 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1, шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 комунальні послуги, сплачені нею за 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 з вересня 2008 року по липень 2014 року в розмірі 3 247, 64 гривень (а. с. 142-146).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 149-153).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з безпідставності позовних вимог.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку по спірній адресі, стягнення 1/3 частини сплачених коштів за комунальні послуги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не проживає в квартири АДРЕСА_1 з 2008 року, його реєстрація порушує право власності ОСОБА_3 Всі зареєстровані у квартирі повинні сплачувати кошти за комунальні послуги, у зв'язку з чим з ОСОБА_2 необхідно стягнути 1/3 частину сплачених коштів за комунальні послуги за період з вересня 2008 року по липень 2014 року в сумі 3 247,64 гривень.

З таким висновком суду в повній мірі погодитись не можна.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 0768 від 09 серпня 1996 року, виданого органом приватизації Державного житлового фонду Приморського району, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності батькам відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.08.1996 року у ОМБТІ і записано в реєстрову книгу під № 745 стор 167 кн. 41 пр. 28 жовтня 1996 року (а. с. 132).

Як вбачається із Форми № 15 - заяви про дозвіл на реєстрацію, співвласники квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 надали свою згоду прописати доньку ОСОБА_3 з сім'єю - ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у своїй квартирі, метою приїзду яких з м. Миколаєва визначено - переїзд до батьків (а. с. 116).

Відповідно до довідки (виписки про склад сім'ї та прописку) від 20.10.2008 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані з 05.10.2001 року, а ОСОБА_6 - з 11.10.2004 року, у квартирі АДРЕСА_1 (а. с. 10).

19 квітня 2005 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, що вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1, виданого 15 лютого 2006 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 152 від 19 квітня 2005 року (а. с. 12).

За приписами ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, квартира АДРЕСА_1 не може бути об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оскільки набута ОСОБА_5 та ОСОБА_4 безоплатно внаслідок її приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". Указані обставини унеможливлюють задоволення позову ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на ? частину квартири.

Відповідно до договору дарування від 06.11.2008 року, посвідченого нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подарували, а ОСОБА_3 прийняла у дар квартиру АДРЕСА_1. Право приватної власності на вказану квартиру, згідно витягу про реєстрацію КП «ОМБТІ та РОН» зареєстровано за ОСОБА_3 номер запису 745 в книзі 513 пр-106 (а. с. 117).

Факт не проживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 з жовтня 2008 року підтверджується актами КП ЖКС «Черьомушки» від 21.01.2010 року та 17.10.2011 року (а. с. 81-82).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, проте колегія суддів вважає, що спосіб захисту порушеного права, обраний позивачкою не відповідає приписам ст.16 ЦК України

За змістом ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 р. N 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У зв'язку з тим, що зазначений Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши одночасно одну із таких і вимог: 1) про позбавлення права власності на; житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) виселення; 4) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства - статей 71, 72, 116, 156 ЖК, ст. 405 ЦК, а відтак суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_3 про зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, оплата за надані комунальні послуги здійснюється споживачами 10-того числа кожного наступного місяця за попередній.

Згідно ч. 2 ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги стягується по ствердженим у встановленому порядку тарифам.

Таким чином, всі зареєстровані у квартирі повинні сплачувати кошти за комунальні послуги.

З довідки КП ЖКС «Черьомушки» вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано три особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а. с. 79). Факт сплати ОСОБА_3 комунальних послуг за трьох осіб підтверджується квитанціями, що залучені до матеріалів справи. Відповідач не виконував своїх зобов'язань, не сплачував за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість за період з вересня 2008 року по липень 2014 року, 1/3 частина якої складає 3 247,64 гривень, яку суд обґрунтовано стягнув на користь позивачки.

При указаних обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що відповідно, призвело до неправильного вирішення справи в частині задоволення позову ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2, у зв'язку з чим рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 липня 2014 року цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті заявлених позовних вимог. В іншій частині рішення суду відповідає вимогам закону, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309, ст. ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 липня 2014 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Малиновський РВ ОМУ УМВС України в Одеській області про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку - скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Малиновський РВ ОМУ УМВС України в Одеській області про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_1 - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.