Справа № 405/3674/14-ц
Провадження №2/405/653/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Головне управління юстиції у Кіровоградській області про визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться а адресоюАДРЕСА_1, що належала ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресоюАДРЕСА_1. 20 березня 2014 року він (позивач) отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, на підставі чого став власником зазначеної частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Іншим співвласником 1/2 частини зазначеного будинку був ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_2 був чоловіком ОСОБА_4, яка, в свою чергу, була матір'ю ОСОБА_3, а, остання, як зазначено вище, була його (позивача) матір'ю.

Позивач також зазначив, що 11 березня 2014 року він звернувся до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу з питанням видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_2, на що постановою приватного нотаріуса від 11 березня 2014 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 був його нерідним дідом, і, він, в розумінні з Цивільним Кодексом УРСР 1963 року, який був чинним на момент смерті ОСОБА_2, не має права на чергове спадкування згідно з Законом після смерті ОСОБА_2

09 листопада 1982 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (матір'ю ОСОБА_3.) було розірвано, разом з тим, після розірвання шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 продовжили і надалі проживати однією сім'єю у власному будинку, що підтверджується довідкою квартального комітету №13 від 11.02.2014 року та записами в будинковій книзі.

Позивач також зазначив, що відповідно до рішення народного суду Ленінського району м.Кіровограда від 25 жовтня 1984 року житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, був поділений в натурі між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по 1/2 частині відповідно, разом з тим, відповідно до технічного паспорту, виготовленого ОКП «КООБТІ» від 09 січня 2014 року зазначений житловий будинок має прохідні кімнати та інші приміщення, не має фактичного поділу в натурі на дві частини та має один вхід.

Після смерті ОСОБА_2 його (позивача) мати ОСОБА_3, яка була не рідною донькою ОСОБА_2, почала відкрито володіти та доглядати за належною ОСОБА_2 1/2 частиною зазначеного житлового будинку по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4.

Спадкоємців, які б оформили спадщину чи прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 не було і не має на теперішній час.

Позивач також зазначив, що після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 він почав жити та доглядати за житловим будинком, тим самим, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто з моменту смерті ОСОБА_2 його мати ОСОБА_3 безперешкодно володіла, користувалася та доглядала за 1/2 частиною житлового будинку, а після її смерті він продовжував володіти, користуватися та доглядати за ? частиною житлового будинку та продовжує це робити і на теперішній час, тобто, спочатку його мати ОСОБА_3, а потім і він, добросовісно заволоділи чужим майном і продовжували відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років.

З огляду на викладене вище, та з посиланням на ст.344 ЦК України, п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2004 року), позивач просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться а адресою АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Представник позивача, будучи присутнім в судових засіданнях 17.06.2014 року, 28.07.2014 року та 25.09.2014 року позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, зазначені в позові, просив позов задовольнити, в подальшому в порядку ч.2 ст.158 ЦК України подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, від третьої особи надійшла заяви про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи пояснення представника позивача, які були надані під час судового розгляду справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, при цьому, відповідно до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільного права та інтересу, - є визнання права.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, про що в книзі записів про народження 15.12.1972 року зроблено запис за №38, місце народження: Латвійська республіка, смт.Дунагський, Талсінський район.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, актовий запис за №606, після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, яка (спадщина) належала останній на підставі рішення народного суду Ленінського району м.Кіровограда від 25 жовтня 1984 року.

Спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом є її син - ОСОБА_1, який 12 березня 2014 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом; спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 1/2 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (спадкова справа №10/2011, зареєстровано в реєстрі за №190).

В подальшому, в порядку ст.1299 ЦК України ОСОБА_1 зареєстрував право на зазначену спадщину, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2014 року, номер запису про право власності: 4941279, державний реєстратор: приватний нотаріус ОСОБА_5, Кіровоградський міський нотаріальний округ, Кіровоградська область.

Судом також встановлено, що постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 11 березня 2014 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_6 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на цілий житловий будинок АДРЕСА_1, а лише на 1/2 частину зазначеного будинку, відповідно до ст.ст.1235, 1266, ч.3 ст.1268 ЦК України ( в редакції 2004 року), яка належала ОСОБА_4, яка є матір'ю спадкодавця ОСОБА_3

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5, її батьками в свідоцтві про народження серії НОМЕР_3, актовий запис за №407, зазначені батько ОСОБА_8 та мати ОСОБА_4, шлюб між якими було розірвано 03 грудня 1973 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4, актовий запис за №986.

В подальшому мати ОСОБА_3 - ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, який було розірвано 09 листопада 1982 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5, актовий запис за №1185.

В свою чергу ОСОБА_3 31 грудня 1971 року уклала шлюб з ОСОБА_10 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_6, актовий запис за №2620), змінивши прізвище після укладення шлюбу з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3».

Батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7, актовий запис за №2596).

Крім того, встановлено, що рішенням народного суду Ленінського району м.Кіровограда від 25 жовтня 1984 року житловий будинок АДРЕСА_1, який належав на праві власності по 1/2 частині ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було поділено в натурі, виділено кожному із співвласників жилі кімнати в будинку, зобов'язано сторони здійснити переобладнання в будинку, двір та в'їзд залишено у спільному користуванні.

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленому станом на 09 січня 2014 року, зазначений житловий будинок має прохідні кімнати, не має фактичного поділу в натурі на дві частини відповідно до зазначеного вище рішення суду, та має один вхід в будинок.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4, яка є матір'ю ОСОБА_3 та відповідно бабусею позивача ОСОБА_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8, актовий запис за №405. Спадкоємцем її майна, а саме: 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 була ОСОБА_3, яка прийняла спадщину в порядку ст.1268 ЦК України.

ОСОБА_2, якому належала інша 1/2 частина зазначеного житлового будинку, помер ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_9, актовий запис за №1222.

Відповідно до інформації Кіровоградської міської нотаріальної контори №1 від 29.05.2014 року за №843/01-16 за даними спадкового реєстру (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру за №37499380 від 29 травня 2014 року) після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 заведена спадкова справа №718/1998 від 04 листопада 1998 року.

За даними спадкової справи з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, 04 листопада 1998 року (вх.№1136, с/с №718) звернувся брат ОСОБА_2 - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до інформації Державного нотаріального архіву в Кіровоградській обл. від 09 липня 2014 року 3684/01-21с після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 Кіровоградською державною нотаріальною конторою №1 заведена спадкова справа за №718 від 04 листопада 1998 року. Свідоцтва про право на спадщину не видавалось.

Судом також встановлено, що ОСОБА_11, який після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 04 листопада 1998 року подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, - помер ІНФОРМАЦІЯ_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_10, актовий запис за №114. Місце смерті смт.Нова Прага, Олександрійського району Кіровоградської області.

Відповідно до інформації Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 10 жовтня 2014 року за №401 у Новопразькій селищній раді відсутня інформація щодо наявності спадкової справи ОСОБА_11, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8, а також відсутня інформація щодо кола його спадкоємців, окрім того, селищна рада не має можливості надати інформацію щодо фактичного проживання ОСОБА_11 та про склад його сім'їз тих причин, що будинок за адресою АДРЕСА_2, в якому проживав ОСОБА_11, на сьогоднішній день зруйнований, домова книга відсутня.

В свою чергу, Олександрійська районна державна нотаріальна контора в інформації від 15 жовтня 2014 року за вих.№1295/01-16 повідомила про відсутність спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_11 ( Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину від 15 жовтня 2014 року №38633013).

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Крім того, відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2004 року) правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали в будинку АДРЕСА_1, та в період з 09 листопада 1982 року по день смерті ОСОБА_2 1998 року вели спільне господарство, ОСОБА_3, починаючи з травня 1998 року і по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 проживала за вказаною вище адресою, при цьому володіла та доглядала за ? частиною житлового будинку, яка належала ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, та є відповідно спадкоємцем на іншу 1/2 частину зазначеного житлового будинку після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7.

Після смерті матері ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_1 проживає, користується та доглядає за житловим будинком АДРЕСА_1, що підтверджується довідками квартального комітету №13 Ленінського району м.Кіровограда №76 від 11.02.2014 року, №№121, 122 від 15 березня 2014 року, випискою з будинкової книги по АДРЕСА_1, актами від 15 лютого 2014 року, складеними ОСОБА_12, ОСОБА_13, підписи яких засвідчено головою квартального комітету №13 Ленінського району м.Кіровограда Пустовіт Н.О., за якими (актами) зазначено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в період з 1982 року та по 1998 рік проживали в будинку АДРЕСА_1, як подружжя, вели спільне господарство.

Тобто, ОСОБА_3, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто з моменту смерті ОСОБА_2 безперешкодно володіла, користувалася та доглядала за 1/2 частиною житлового будинку АДРЕСА_1, та після її смерті позивач ОСОБА_1 продовжує володіти, користуватися та доглядати за 1/2 частиною житлового будинку, з чого вбачається, що, спочатку, мати позивача ОСОБА_3, а в подальшому і позивач ОСОБА_1 добросовісно заволоділи чужим майном і продовжували відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні, вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Згідно з п.13 зазначеної Постанови можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

З огляду на викладене вище, приймаючи також до уваги, відсутність на момент розгляду справи права інших осіб на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2, встановлені під час судового розгляду справи фактичні обставини, які ніким не оспорюються, свідчать про наявність підстав для визнання за позивачем в порядку ст.344 ЦК України права власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що належали ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі чого позов підлягає задоволенню.

В порядку ст.88 ЦПК України судові витрати по справі залишити по фактично понесеним позивачем.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.15, 16, 344, 382, 392 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 59, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Головне управління юстиції у Кіровоградській області про визнання права власності за набувальною давністю, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресоюАДРЕСА_1, що належала на підставі рішення народного суду Ленінського району м.Кіровограда від 24 липня 1979 року ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова