Номер провадження: 22-ц/785/9086/14
Головуючий у першій інстанції Сопільняк О. М.
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.

при секретарі - Орловій С.І.

у відкритому судовому засіданні у присутності , представника відділу освіти Кодимської районної державної адміністрації Одеської області, по довіреності, ОСОБА_2

розглянула апеляційну скаргу начальника відділу освіти Кодимської районної державної адміністрації Одеської області, ОСОБА_3,

на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 16.09.2014р.

по справі за позовом відділу освіти Кодимської районної державної адміністрації Одеської області до ОСОБА_2

про відшкодування зайво нарахованої заробітної плати, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014р. Відділ освіти Кодимської районної державної адміністрації Одеської області звернувся до відповідача ОСОБА_2 з позовом про стягнення зайво нарахованої та виплаченої заробітної плати працівнику-суміснику. В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_4 працює медичною сестрою за основним своїм місцем роботи - у Лабушненській сільській амбулаторії загальної практики сімейної медицини комунальної установи «Кодимська центральна районна лікарня». Крім цього, за сумісництвом працює медичною сестрою у комунальному закладі «Лабушненський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад». В 2011-2013 р.р. свою роботу за сумісництвом у навчальному закладі ОСОБА_4 виконувала не у вільний від основної роботи час, а у свій робочий час за основним місцем роботи в сільській амбулаторії, що встановлено по графіками її робочого часу за основним та додатковим місцями роботи. Позивач вважає, що третій особі, ОСОБА_4 безпідставно нарахована, виплачена заробітна плата за цей період в сумі 10560,47грн. Вказане порушення допущено директором школи ОСОБА_2, який затверджував графіки роботи та підписував табелі обліку робочого часу, просили стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму переплати.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав.

Третя особа, без самостійних вимог, ОСОБА_4 позов не визнала, пояснила, що заробітну плату у школі вона отримувала за фактично відпрацьований робочий час, тому безпідставного нарахування заробітної плати не було. Роботу в школі за сумісництвом за домовленістю з директором школи виконувала у вільний від основної роботи час, до початку роботи в сільській амбулаторії, під час перерв за основним місцем роботи.

Рішенням місцевого суду від 16.09.2014р. в позові відмовлено(а.с. 64-66).

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення, постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення місцевим судом вимог матеріального і процесуального права.

Відповідач ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги не визнав, вважає рішення законним. Третя особа, ОСОБА_4 не з'явилася, про день і час розгляду справи сповіщена.

У відповідності з вимогами ст. 305ч2 ЦПК УКраїни неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає її розглядові.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, доводи скарги, заперечення на неї, колегія дійшла висновку апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

По матеріалам справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є директором комунального закладу «Лабушненський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад». Наказом №52 від 06.09.2002 року ОСОБА_2 прийняв на посаду медичної сестри (за сумісництвом) вказаного навчального закладу ОСОБА_4, третю особу. Основним місцем роботи ОСОБА_4 є Лабушненська сільська амбулаторія загальної практики сімейної медицини комунальної установи «Кодимська центральна районна лікарня», вона займає посаду акушерки. Відповідно до п.1 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України №43 від 28 червня 1993 року (далі Положення №43 від 28 червня 1993 року), сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом. Відповідно до ст.102-1 КЗпП України, ст.19 Закону України "Про оплату праці" та п.5 Положення №43 від 28 червня 1993 року працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 квітня 1993 року №245 "Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій", робітники, спеціалісти і службовці державних підприємств, установ і організацій мають право працювати за сумісництвом, тобто виконувати, крім своєї основної, іншу роботу на умовах трудового договору. На умовах сумісництва працівники можуть працювати на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина у вільний від основної роботи час. Пунктом 2 цієї постанови КМУ врегульовано, що тривалість роботи за сумісництвом не може перевищувати чотирьох годин на день і повного робочого дня у вихідний день. Загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу. Оплата праці сумісників провадиться за фактично виконану роботу.

Відповідно до п.12 Положення №43 від 28 червня 1993 року відповідальність за порушення порядку прийняття на роботу за сумісництвом відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №245 від 03 квітня 1993 року покладається на власника або уповноважений ним орган державного підприємства, установи, організації, що приймає працівника на роботу за сумісництвом.

Наказом Державного комітету статисти України №489 від 05 грудня 2008 року «Про затвердження типових форм облікової документації зі статистики праці з метою подальшого вдосконалення державних статистичних спостережень підприємств, установ, організацій щодо обліку особового складу, використання робочого часу та розрахунків» затверджено типові форми первинної облікової документації, а саме "Табель обліку використання робочого часу" (п.1.4 Наказу - форма П-5), як форму обліку фактично відпрацьованого часу, що являє собою основний доказ та підтвердження нарахування і виплати заробітної плати. З урахуванням зазначеного суд 1 інстанції дійшов висновку, що основним первинним документом, відповідно до якого здійснюється облік робочого часу та нараховується заробітна плата працівнику (у т.ч. і суміснику), є табель обліку використаного робочого часу.

Судом 1 1інстанції було встановлено, що відповідно до складених відповідачем ОСОБА_2 табелів обліку використання робочого часу працівник-сумісник ОСОБА_4 впродовж 2011-2013 р.р. в повному обсязі виконала планову норму своєї роботи, за яку на підставі цих табелів їй була нарахована заробітна плата. При цьому, вказану роботу за сумісництвом ОСОБА_4 виконувала у вільний від основної роботи час. Відповідно до довідки головного лікаря та графіків роботи медичних працівників Лабушненської сільської амбулаторії ЗПСМ КУ «Кодимська ЦРЛ» робочий час ОСОБА_4 в КУ «Кодимська ЦРЛ» впродовж 2011-2013 р.р. був з 8 год.45 хв. по 12 год.15 хв. та з 15 год.36 хв. до 19 год.48 хв. В той же час, відповідно до затвердженого спільним рішенням керівництва НВК та сільської амбулаторії графік робочого часу ОСОБА_4 в НВК - з 7 год.30 хв. до 8 год.30 хв. та з 12 год.30 хв. до 15 год.30 хв. Таким чином судом 1 інстанції було встановлено, що роботу за сумісництвом ОСОБА_4 виконувала у вільний від основної роботи час, з урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що заробітна плата за роботу за сумісництвом була нарахована обгрунтовано, тому відсутні підстави для стягнення нарахованої і виплаченої ОСОБА_4 суми заробітної плати. Апеляційна скарга представника позивача не містить правових підстав для скасування рішення місцевого суду, тому апеляційна скарга відхиляється, рішення місцевого суду залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303,307ч1п1,308,315,317,319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу начальника відділу освіти Кодимської районної державної адміністрації Одеської області, ОСОБА_3, відхилити, рішення Кодимського районного суду Одеської області від 16.09.2014р. по справі за позовом відділу освіти Кодимської районної державної адміністрації Одеської області до ОСОБА_2 про відшкодування зайво нарахованої заробітної плати залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Плавич Н.Д.

Ващенко Л.Г.

Вадовська Л.М.