У Х В А Л А

24 грудня 2014 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

В грудні 2014 р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно із ст. 107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як вбачається з матеріалів справи, місце проживання відповідача по справі: АДРЕСА_1, що територіально не відноситься до Шевченківського району м. Києва. При цьому, враховуючи розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02 вересня 2014р. «Про визначення територіальної підсудності», яким у відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» визначено територіальну підсудність цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам розташованим у районі проведення антитерористичної операції, не вбачається і підстав для застосування альтернативної підсудності, передбаченої ч. 2 ст. 110 ЦПК України.

Відповідно до п. 4) ч. 3 ст. 121 ЦПК України суд приходить до висновку, що позовну заяву слід повернути, оскільки справа не підсудна цьому суду.

Згідно із ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 79 ЦПК України порядок повернення судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.2) ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду стороною позивача було сплачено судовий збір в розмірі 243,6 грн.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви для подання до належного суду та повернення позивачу суми сплаченого судового збору.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 79, 107, 109, 115, 121, 209, 210, 293, 293 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути позивачці для подачі до належного суду.

Копію ухвали разом із позовною заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачці.

Повернути ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 243 /двісті сорок три/ грн. 60 коп. (внесених згідно квитанції №0.0.329019072.1 від 19 грудня 2014р., одержувач платежу ГУ ДКСУ у м. Києві, розрахунковий рахунок 0011, МФО 820019).

Ухвалу суду в частині повернення позовної заяви може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: