Провадження №2/431/1338/2014
Справа № 431/3638/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2014 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого- судді Форощука О.В.,

при секретарі Мозуль І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу по договору позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу по договору позики.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що 08.04.2013 року сторони уклали договір позики за умовами якого позивач позичив у борг відповідачу на певний час гроші у сумі 65000 грн. та зобов'язався їх повернути до 01.05.2014 року. Вказані кошти відповідач отримав до підписання договору позики. Місцем повернення грошей, позики є місце мешкання позивача. Дотеперішнього часу відповідач грошей не повернув та не контактує з позивачем з приводу повернення грошей. У зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутності.

Справа розглянута у відсутності позивача на підставі наявних доказів.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився. У своїй письмовій заяві позов визнав у повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутності.

Справа розглянута у відсутності відповідача на підставі наявних доказів.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб.

Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до п. 1 договору позики від 08 квітня 2013 року, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1, а ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 гроші в сумі 65000 грн.

Відповідно до п. 2 вищезазначеного договору, зазначену суму грошей ОСОБА_2 зобов'язувався повернути ОСОБА_1 готівкою в строк до 01 травня 2014 року.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

Враховуючи наведене, встановленими є обставини укладення між сторонами договору позики та отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 65000 грн., терміном до 01 травня 2014 року. Також встановленими є обставини невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань і не повернення у передбачені строки отриманих за договором позики коштів.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що відповідач не повернув отримані грошові кошти згідно договору позику від 08.04.2013 року. Такими діями порушено умови договору та положення ст. ст. 526, 530, 1046, 1049 ЦК України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики від 08.04.2014 року в сумі 65000 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 650,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу по договору позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 65000 (шістдесят п'ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 650 (шістсот п'ятдесят) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Форощук