Провадження №2/761/8309/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 грудня 2014 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про повернення вкладу за правочином, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 13 жовтня 2014 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (далі - Відповідач) про повернення вкладу за правочином.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 липня 2013 року між нею та Відповідачем було укладено договір банківського вкладу (депозиту) (Вклад "Англійський "Постійний" з щомісячною виплатою відсотків) № ДФ-618538/2013 (далі - Договір), у відповідності з яким вона розмістила у Відповідача депозит в сумі 42 000 гривень на строк 13 місяців (з 16 липня 2013 року по 16 серпня 2014 року), з виплатою 21,5% річних щоденно. Вказує, що по закінченню дії Договору, вона звернулася до Відповідача з проханням повернення вкладу та нарахованих відсотків, проте, дане відділення було зачинено, в зв'язку з цим, Позивач звернулася на їх гарячу лінію, де їй повідомили, що забрати банківський вклад неможливо, оскільки відділення банку не працює та запропонували звернутися 02.09.2014 року. Однак, цього дня, їй також було відмовлено в обслуговуванні. Вказує, що не зважаючи на неодноразові її звернення, Відповідач не повернув її банківський вклад та продовжив дію Договору банківського вкладу. Оскільки Відповідач повинен був повернути вклад на першу вимогу, яка нею була заявлена 05 вересня 2014 року, просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на її користь, депозитний вклад за Договором банківського вкладу "Англійський "Постійний" № ДФ-618538/2013 від 16 липня 2013 року в сумі 42 000 гривень.

У судовому засіданні представник Позивача позов підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Відповідача у судове засідання не з'явився. Про місце, день та час судового розгляду повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, до суду не подавав.

Відповідно до частин 1-3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Будучи належним чином поінформованим про перебування у провадженні суду даної справи, своїм правом на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, сторона Відповідача не скористалася, свого представника у судове засідання не направила, пояснень на позов суду не надала.

Суд, заслухавши думку представника Позивача, яка не заперечувала щодо розгляду справи у відсутність представника Відповідача, вбачає можливим розгляд справи у відсутність останнього, на підставі зібраних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 16 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк", з одного боку, та ОСОБА_1, з другого боку, укладено Договір № ДФ-618538/2013 банківського вкладу (депозиту) (далі - Договір), згідно якого ОСОБА_1 внесла на депозитний рахунок кошти у розмірі 42 000 гривень, на строк 13 місяців (з 16 липня 2013 року по 16 серпня 2014 року), з виплатою 21,5 % річних щоденно (а.с. 10).

Крім того, судом також встановлено, що згідно квитанції від 16 липня 2013 року, відповідно до умов Договору, Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" прийнято на депозит від ОСОБА_1 кошти у розмірі 42 000 гривень (а.с. 11).

Як вбачається із матеріалів справи, згідно листа за вх. № 51-851 від 05.09.2014 року, Позивач письмово зверталася до Відповідача з вимогою повернути її банківський вклад. Із якого також вбачається, що вона була позбавлена можливості звернутися до відділення Відповідача, із яким укладено Договір, оскільки на момент закінчення строку Договору, 16 серпня 2014 року відділення № 97 не працювало (а.с. 12).

Із матеріалів справи також вбачається, що згідно листа Відповідача від 23 вересня 2014 року, Позивачеві було повідомлено про те, що станом на 19 вересня 2014 року Договір № ДФ-618538/2013 банківського вкладу автоматично є діючим з підстав не витребування в дату вимоги вкладником вкладу та одночасно повідомлено, що із графіком роботи відділення № 97, яке знаходиться за адресою: м. Донецьк, пр. Київський, 73В, Позивач може ознайомитися на сайті Відповідача (а.с. 13).

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до статті 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Крім того, за змістом частин 1, 2, 4 статті 1060 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі сплином встановленого договором строку (строковий вклад).

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що згідно умов Договору, Позивач розмістила у Відповідача строковий вклад на суму 42 000 грн. із датою вимоги вкладу, згідно правочину, 16 серпня 2014 року. Із листа Позивача, поданого на адресу Відповідача 09 вересня 2014 року, вбачається, що вона намагалася скористатися своїм правом та звернулася до відділення Відповідача № 97 за адресою: м. Донецьк, вулиця Жмури, 1, із яким було укладено Договір, проте, за вказаною адресою відділення не знаходилося, що підтверджується листом самого Відповідача від 23 вересня 2014 року, у якому адреса вказаного відділення зазначена інша. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позиція Відповідач в частині щодо того, що Договір є діючим, є безпідставною, оскільки Позивач була позбавлена можливості подати заяву 16 серпня 2014 року з незалежних від неї обставин.

Вищевикладені обставини дають суду підстави вважати, що дія Договору закінчилася 16 серпня 2014 року.

Відповідно до частини 1 статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд знаходить, що Позивачем надано достатньо доказів в обґрунтування своїх вимог в частині щодо невиконання Відповідачем взятих на себе зобов'язань за Договором, у зв'язку з чим строковий вклад у розмірі 42 000 грн. підлягає стягненню із Відповідача на користь Позивача у судовому порядку.

Крім того, відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,00 грн.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 526, 627, 1058, 1060 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 57, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про повернення вкладу за правочином - з а д о в о л ь н и т и у повному обсязі.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (Код ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 42 000 (сорок дві тисячі) гривень.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (Код ) на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :