Справа № 462/5447/14 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/783/6317/14 Доповідач в 2-й інстанції: Монастирецький Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Кабаля І.І., Копняк С.М.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю ОСОБА_2 та його і ОСОБА_3 представника - ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 06 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Львівська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8, Друга Львівська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и л а:

05 серпня 2014 року ОСОБА_5 звернулася в суд з даним позовом, у якому просить суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_9 від 04.04.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 04.04.2012 року № 82.

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Львівська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8, Друга Львівська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_5, яка вважає, що судом першої інстанції постановлена помилкова ухвала про відмову у відкритті провадження у справі. Зазначає, що позовній заяві вона наголошувала на тому, що суб'єктний склад учасників судового процесу у даній справі, а також підстави заявлених позовних вимог кардинально відрізняються від тих, які наявні у цивільній справі № 462/3996/13-ц Залізничного районного суду м. Львова за її позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб - приватного нотаріуса Львівського МНО ОСОБА_8, Другої Львівської ДНК, про визнання правочину недійсним. Відтак вважає, що в даній справі відсутні правові підстави для відмови у відкритті провадження, які передбачені п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України. Просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 06 серпня 2014 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його і ОСОБА_3 представника - ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожен громадянин має право на захист своїх прав у суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожній особі гарантовано право на захист у суді свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вимогами ст. 122 ЦПК України встановлено умови для відкриття провадження по цивільній справі та підстави для відмови у відкритті провадження по справі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні Залізничного районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа № 462/3996/13-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус ОСОБА_8, Друга Львівська державна нотаріальна контора, про визнання правочину недійсним.

Проте, із вказаними висновком районного суду погодитися не можна у зв'язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.05.2013 року позивачкою ОСОБА_5 заявлено перший позов до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - приватний нотаріус ОСОБА_8, Друга Львівська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 від 04.04.2012 року - недійсним з підстав підписання ОСОБА_9 заповіту проти її волі шляхом застосування до неї психологічного тиску (ч. 1 ст. 231 ЦК України) (а.с. 18).

Як зазначила позивачка, під час розгляду цієї справи (№ 462/3996/13-ц), зокрема в процесі допиту свідків, вона прийшла до висновку та переконання, що вищезазначений заповіт взагалі не підписувався спадкодавцем ОСОБА_9, оскільки характер написання букв в оскаржуваному заповіті відрізняється від того, яким послуговувалась покійна. Підпис на оскаржуваному правочині дав підстави їй сумніватись в його виконанні саме ОСОБА_9

Тому ОСОБА_5 05 серпня 2014 року звернулася в суд позовом з підстав, передбачених ч. 2 ст. 207 ЦК України, підписання правочину не ОСОБА_9, а іншою не уповноваженою на це особою.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд може визнати заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, а згідно ч. 1 даної статті, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд наведеного та цих вимог закону не врахував і помилково виходив з того, що ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про визнання заповіту недійсним з одних і тих же підстав.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 2 п. 4, 311 ч. 1 п. 4, 313, 314 ч. 1 п. 2, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 06 серпня 2014 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню в силу ст. 324 ЦПК України не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Кабаль І.І.

Копняк С.М.