19.12.2014 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Славгородської В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав.
Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів.
Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Позивачем відповідно до заяви відповідача від 19.03.2008 року, Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів та Пам'ятки клієнта, які складають Договір про надання банківських послуг, було надано відповідачу кредит в загальному розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів в розмірі 3 % на місяць.
В заяві на видачу кредиту передбачено сплату відповідачем в разі порушення строків платежів більш ніж на 120 днів штрафу в розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову.
Згідно п. 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по любому з грошових зобов'язань, передбачених дійсним договором, більше ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.
Частиною першою статі 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 549 ЦК України передбачено обов'язок боржника сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню) в разі порушення ним зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 вказаної статті боржн ик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості з комісії в розмірі 1632,34 грн., то суд відмовляє в цій частині позовних вимог з огляду на наступне.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, а також пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, вказані грошові кошти в розмірі 1632,34 грн. є саме комісією.
В судовому засіданні представник позивача зазначив, що підставою вимог про стягнення з відповідача комісії є дані щодо наявності заборгованості по вказаному платежу, які відображені в розрахунку заборгованості.
На уточнююче запитання суду, якими саме положення укладеного між сторонами Договору, зокрема заяви клієнта, Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів, Пам'ятки тощо, передбачено нарахування банком такого платежу, як комісія, та її конкретний розмір, представник позивача відповісти не зміг.
З матеріалів справи судом встановлено, що в заяві на видачу кредиту, підписаній відповідачем, зазначено про відсутність комісії.
В Умовах та Правилах надання банківських послуг зазначено про можливість такого платежу, як комісія, проте не встановлено підстави її нарахування та розмір.
Представником позивача суду була надана копія Довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", 30 днів пільгового періоду, підписана відповідачем, в якій також зазначено на відсутність комісії за кредитне обслуговування. Щодо інших комісій, зазначених у вказаній Довідці, зокрема за зняття готівки, за моніторинг неактивної картки, за отримання балансу, за безготівковий платіж тощо, то представником позивача в судовому засіданні було пояснено, що заборгованість за комісією в розмірі 1632,34 грн. виникла не у зв'язку із вказаним вище платежами, а на інших підставах, які він зазначити не зміг.
Таким чином, всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України позивачем не доведено, шляхом надання суду належних та допустимих доказів, наявність у нього підстав для нарахування відповідачу такого платежу, як комісія, та її розмір.
При цьому виконаний позивачем розрахунок заборгованості, в якому зазначено на наявність заборгованості з комісії в загальному розмірі 1632,34 грн., суд не може визнати належним доказом, що підтверджує обґрунтованість нарахування банком такого платежу.
За таких обставин суд відмовляє в позові в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією в загальному розмірі 1632,34 грн., з яких 48,01 грн. - нарахована комісія, 1584,33 грн. - прострочена комісія.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 211,86 грн.
Керуючись ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» понесені останнім судові витрати в загальному розмірі 211,86 грн. (двісті одинадцять гривень вісімдесят шість копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги позивачем та письмової заяви про перегляд заочного рішення відповідачем.

Суддя Крівцов Д.А.