Справа № 565/1531/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2014 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого судді - Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

- позивача - ОСОБА_1 ,

- відповідачки - ОСОБА_2 ,

- представника відповідачки - адвоката Виноградової-Мацнєвої Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Кузнецовськ Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 з наступними вимогами: стягнути з відповідачки в його користь 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. Такі вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Кузнецовського міського суду від 06 вересня 2013 року неповнолітнього сина відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Покликаючись на це судове рішення, ОСОБА_1 вказав у позовній заяві, що у судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю та підтвердив суду, що він дійсно 05 лютого 2013 року близько 16 години 00 хвилин, перебуваючи на березі с.Стир, поблизу магазину «Любава», що по мікрорайону Будівельників м.Кузнецовськ Рівненської області, під час конфлікту з неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виник на грунті особистих неприязних відносин, наніс останньому декілька ударів кулаками та головою в область обличчя і голови, після чого штовхнув його і як ОСОБА_4 впав, - сів йому на живіт, і утримуючи вагою свого тіла, наніс ще декілька ударів кулаками та головою по голові та обличчю потерпілого. Позивач зазначив, що згідно з медичними епікризами №1485 і №822 в результаті нанесених тілесних ушкодень неповнолітньому ОСОБА_4 було спричинено забій нирок, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, гостру ниркову недостатність в стадії поліурії, субарахноїдальний крововилив. Зазначеними злочинними діями, як вказано в позовній заяві, неповнолітньому ОСОБА_4 завдано фізичної шкоди, яка виразилася у отриманні тілесних ушкоджень, внаслідок яких йому прийшлося пережити тричі медичну операцію із втручанням в спинний мозок, в зв`язку з необхідністю взяття аналізу зі спинного мозку, так званої «пункції». Згідно з доводами ОСОБА_1 . ОСОБА_4 є його сином і увечері 05 лютого 2013 року, коли його привели додому його друзі, то син був в неадекватному стані, нечітко розмовляв, був кволий, невірно сприймав оточуючу обстановку, не міг правильно відповідати на поставлені до нього запитання. З дня отримання тілесних ушкоджень до 12 лютого 2013 року, як зазначено в позовній заяві, ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні по місцю проживання в м.Кузнецовськ, з 12 лютого 2013 року до 22 лютого 2013 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Рівненській обласній дитячій лікарні і у зв`язку з погіршенням стану здоров`я 29 березня 2013 року ОСОБА_4 знову був поміщений на стаціонарне лікування до Кузнецовської лікарні з гострою нирковою недостатністю, де проходив лікування до 10 квітня 2013 року. Крім цього, як вказав позивач, йому було завдано матеріальної шкоди, яка хоча із запізненням, але відшкодована відповідачкою ОСОБА_2 під час розгляду вказаного вище кримінального провадження в суді 06 вересня 2013 року. ОСОБА_1 стверджує, що вказаними діями неповнолітнього сина відповідачки ОСОБА_3 йому заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у фізичних та душевних стражданнях його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , його (позивача), як батька потерпілого ОСОБА_4 , та матері ОСОБА_4 - ОСОБА_5 . Згідно з поясненнями позивача душевні страждання, викликані заподіянням тілесних ушкоджень його неповнолітньому сину ОСОБА_4 ОСОБА_3 , не полишають його і на теперішній час. ОСОБА_1 зазначив що протягом всього часу лікування неповнолітнього сина він (позивач) із дружиною втратили радість життя і особливо в перші 5 днів він разом з дружиною пережили дуже велике моральне потрясіння та духовне пригнічення, коли бачили по зовнішньому вигляду, як їх сину ОСОБА_4 ставало все гірше і гірше і першочергові лікувальні заходи не покращували його стан. Згідно з доводами позивача особливо глибокі душевні страждання було завдано на той час і завдає понині те, що в результаті злочинних дій неповнолітнього сина відповідачки ОСОБА_3 . ОСОБА_4 став інвалідом, хоча всього декілька днів назад до цього 18 січня 2013 року він пройшов медичну комісію від військомату та був визнаний повністю фізично здоровим і придатним до військової служби. Моральну шкоду, завдану такими незаконними діями неповнолітнього сина відповідачки ОСОБА_3 , ОСОБА_1 оцінює у грошовій сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. та просить суд стягнути її із ОСОБА_2 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, та просив суд стягнути із відповідачки ОСОБА_2 в його користь моральну шкоду в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. Позивач зазначив, що в зв`язку із заподіянням тілесних ушкоджень його єдиному неповнолітньому сину ОСОБА_4 неповнолітнім сином ОСОБА_2 ОСОБА_3 в силу неправильного його виховання ОСОБА_4 отримав фізичний біль і цілий ряд обмежень в повсякденному житті, став інвалідом та потребує лікування і медичних обстежень, а його батьки втратили почуття радості та душевний спокій. Характер заподіяних неповнолітнім ОСОБА_3 душевних страждань ОСОБА_1 пояснив побаченими ним постійними муками і фізичними стражданнями неповнолітнього сина ОСОБА_4 , в якого були постійні позиви рвоти, текла кров з носу, були сильні болі в попереку, тіло почало набрякати, а також погіршенням стану його здоров`я та страхом втрати єдиного сина, особливо в перший тиждень після спричинення йому тілесних ушкоджень, неможливістю сина рухатись без сторонньої допомоги та його переміщенням в лікарні і на її території на ношах у присутності медичного персоналу і сторонніх осіб, що допомагали це робити і проводили співчутливими поглядами, постійними переживаннями за долю і здоров`я сина, необхідністю його подальшого довготривалого лікування і реабілітації та нереалізацією планів і задумів щодо обрання сином військової професії. Заявлені вимоги ОСОБА_4 обґрунтовував глибиною моральної шкоди, яка полягає в тому, що починаючи з перших хвилин події, яка сталася, він і його близькі родичі (дружина і дочка) пережили неймовірний психологічний стрес і зазнали значний фізичний та душевний біль, що не вчухає донині. Це все, як зазначив позивач, почалося з тієї хвилини, коли його сина додому практично принесли на руках його друзі, так як він сам не міг рухатись і триматись на ногах. ОСОБА_1 вказав, що у ОСОБА_4 були постійні позиви на блювоту, тому після виклику швидкої і первинного огляду лікарями в присутності його батьків і сестри була озвучена версія, що можливо є тріщина в черепі. Під час лікування у ДЗ «СМСЧ №3» м.Кузнецовськ Рівненської області, як пояснив позивач, із неповнолітнім сином постійно знаходилася його мати (дружина позивача) ОСОБА_5 . Згідно з доводами ОСОБА_1 за час лікування у ДЗ «СМСЧ №3» м.Кузнецовськ Рівненської області стан здоров`я ОСОБА_4 дедалі погіршувався: сечовий міхур не випорожнювався; на другий день його тіло стало набрякати; такі зовнішні зміни ставали дедалі разючими; він не міг спокійно спати, його мучили тривожні сни, тому він мав розмову зі священником, запрошеним на його прохання; йому тричі робили операцію - спинно-мозкову пункцію, на проведення якої потрібна згода батьків, адже, навіть, лікарі не давали гарантії, що вона пройде успішно і тому вони знімали з себе відповідальність за її наслідки. При цьому позивач пояснив, що усвідомлюючи всю складність і небезпечність даної операції, він разом із дружиною тричі робили складний вибір давати дозвіл чи ні, оскільки знали, що за певних обставин, втручання у спинний мозок може привести до інвалідності і нерухомості на все життя. ОСОБА_1 зазначив, що після операції, коли вивезли ОСОБА_4 на ношах з операційної він лише стогнав і на його тілі в області попереку було видимих аж 13 проколів від хірургічної голки, кількість яких лікар пояснював обезводненням організму сина і неможливістю відкачання рідини з першого проколу. Додаткових душевних переживань, як вказав позивач, було завдано необхідністю проходження ОСОБА_4 постійних (майже кожного дня) процедур ультразвукової діагностики, комп`ютерної томографії і рентгенографії, які супроводжувалися радіаційним опроміненням організму. Позитивну динаміку лікування позивач спростовує фактом переведення ОСОБА_4 із травматологічного відділення у реанімаційне відділення ДЗ «СМСЧ №3» м.Кузнецовськ Рівненської області, стверджуючи про критичний стан ОСОБА_4 і реальність загрози його життю, та необхідністю подальшого лікування сина в Рівненській обласній дитячій лікарні. Згідно з доводами позивача до вказаного випадку заподіяння тілесних ушкоджень його неповнолітній син ОСОБА_4 мав хворобу ОСОБА_6 і захворюваннями нирок і серця не страждав. ОСОБА_1 зазначив, що батьки ОСОБА_3 ведуть себе негідно, навіть вибачення не попросили за шкоду, завдану їх сином ОСОБА_3 здоров`ю ОСОБА_4 . Позивач підтвердив, що відповідачка цікавилася у лікарні в м.Кузнецовськ Рівненської області станом здоров`я та діагнозами його неповнолітнього сина, проте вона це робила не з метою надання реальної допомоги, а через переживання за наслідки кримінальної відповідальності її неповнолітнього сина ОСОБА_3 за спричинення тілесних ушкоджень. ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_2 йому не пропонувала придбання ліків і жодної допомоги під час лікування ОСОБА_4 не надала, окрім відшкодування майнової шкоди в сумі 2066 (дві тисячі шістдесят шість) грн. 00 коп. вже під час розгляду в суді питання про звільнення її неповнолітнього сина ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності. З пояснень позивача також слідує, що майнові витрати, викликані придбанням ліків і медичних препаратів на лікування ОСОБА_4 , поїздками до Рівненської обласної дитячої лікарні, є значно більшими, ніж вказана сума відшкодування, проте він з дружиною не переслідували мети повного відшкодування понесених ними матеріальних витрат, тому не займалися збиранням квитанцій, чеків і таке інше.

Представник позивача адвокат Шах В.А. повністю підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. та надав у судовому засіданні наступні пояснення. Згідно з доводами представника ОСОБА_1 неповнолітній син відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, - заподіяння легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, у віці, в якому не настає кримінальна відповідальність, в зв`язку з чим ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 вересня 2013 року він був звільнений від кримінальної відповідальності із застосуванням примусового заходу виховного характеру у виді передання під нагляд матері тривалістю один рік. Окрім обставин, наведених у позовній заяві, адвокат ОСОБА_7 вказав, що інвалідність ОСОБА_4 настала внаслідок заподіяних йому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. В обґрунтування цього представник позивача покликався на відсутність жодних скарг ОСОБА_4 на стан свого здоров`я за декілька днів до цієї події та встановлення війсково-медичною комісією його придатності до військової служби. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди представник ОСОБА_1 просив суд також врахувати, що позивач покладав великі надії та сподівання на свого сина ОСОБА_4 , який мав продовжити його справу та стати військовим.

В зв`язку з неможливістю явки та участі у судових дебатах, 25 листопада 2014 року представник позивача адвокат Шах В.А. надав суду письмову промову. В цій промові, покликаючись на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 вересня 2013 року у справі №565/1394/13-к, представник ОСОБА_1 зазначив, що за результатами розгляду кримінального провадження судом встановлено, що неповнолітній син відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 05 лютого 2013 року біля 16 години 00 хвилин, умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_4 декілька ударів кулаками та головою в область обличчя і голови, в ході цієї бійки штовхнув його, внаслідок чого ОСОБА_4 впав, та після цього сів йому на живіт, і утримуючи вагою власного тіла, наніс ще декілька ударів кулаками та головою по обличчю і голові потерпілого, спричинивши таким чином неповнолітньому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми і струсу головного мозку. Окрім цього, адвокат Шах В.А. стверджує, що під час розгляду даної цивільної справи наданими суду доказами підтверджено, що діями неповнолітнього ОСОБА_3 неповнолітньому сину позивача були спричинені також забій нирок, в результаті чого настала гостра ниркова недостатність та ОСОБА_4 було визнано інвалідом згідно з медичним висновком №20 від 11 квітня 2013 року, що не спростовано відповідачкою у спосіб та в порядку, передбаченому законом. Доводи представника ОСОБА_1 щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку між нанесеними тілесними ушкодженнями і наслідками, які пов`язанні із настанням інвалідності ОСОБА_4 , ґрунтуються на тому, що експертом всупереч п.4.6 і 4.7 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у висновку №219-Д/53 від 22 липня 2013 року, на який покликається відповідачка, не взято до уваги вказані у медичних документах діагнози ОСОБА_4 у вигляді субарахноїдального крововиливу та забою нирок, що об`єктивно підтверджуються епікризом №822, лабораторними обстеженнями, УЗД від 06 лютого 2013 року і від 11 лютого 2013 року, епікризом №1485, консультаціями лікарів-спеціалістів Рівненської обласної дитячої лікарні (нефролога і нейрохірурга), епікризом №376 Рівненської обласної дитячої лікарні. Представник позивача зазначив, що забій нирок і гостра ниркова недостатність відповідає характеру, обставинам і часу нанесення тілесних ушкоджень та їх локалізації на тілі потерпілого. Натомість, як стверджує адвокат Шах В.А. в своїй письмовій промові, експерт прийняв за основу в своєму висновку запис лікаря у медичній картці ОСОБА_4 про вегето-судинну дистонію, вчинений декілька років назад, у якому не зазначено про її зв`язок із роботою нирок та самостійно без будь-яких об`єктивних даних зробив висновок про вегето-судинну дистонію по гіпертонічному типу, яка загострилась вторинною гіпертензією (можливо ниркового ґенезу), що є припущенням і не відповідає виписці з історії хвороби ОСОБА_4 №5486/430, де вказано про клінічний діагноз вегето-судинна дистонія по гіпотонічному типу. В обґрунтування виявлення в ОСОБА_4 забою нирок після отримання ним тілесних ушкоджень представник ОСОБА_1 покликався на показання свідків: лікара-травматолога ДЗ «СМСЧ №3» м.Кузнецовськ Рівненської області ОСОБА_8 і судово-медичного експерта ОСОБА_9 , надані в судовому засіданні на підставі медичних документів ОСОБА_4 . Окрім цього, адвокат Шах В.А., покликаючись на медичну карту та епікриз з 21 жовтня 2013 року до 29 жовтня 2013 року, зазначив про виникнення у ОСОБА_4 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень метаболічної кардіоміопатії, ОСОБА_10 , та вказав, що до політравми в нього не було проблем із серцем і артеріальний тиск був не підвищений, а в нормі або понижений. Причинно-наслідковий зв`язок між одержаними ОСОБА_4 тілесними ушкодженнями від незаконних дій ОСОБА_3 і захворюваннями нирок та серця, виявленими у ОСОБА_4 , представник позивача доводить записами медичної карти №485 про політравму, гостру ниркову недостатність у потерпілого, його скарги на болі в спині та показаннями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_3 про те, що при падінні під час бійки через лавку від поштовху ОСОБА_3 . ОСОБА_4 ударився спиною об цю лавку, після чого в нього виник різкий біль в спині. Адвокат Шах В.А. вважає, що спричинення тілесних ушкоджень, які призвели до забою нирок, а далі як наслідок гострої ниркової недостатності та вегето-судинної дистонії по гіпертонічному типу відповідно до п.п.2.1.2, 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень є такими, що небезпечні для життя. На підтвердження факту спричинення ОСОБА_1 моральної шкоди представник позивача покликається на заподіяння ОСОБА_4 сильного фізичного болю незаконними діями неповнолітнього сина ОСОБА_2 ОСОБА_3 , на пояснення ОСОБА_1 про те, як на його очах вмирав його неповнолітній син ОСОБА_4 , на заподіяння позивачу і його сім`ї душевного болю та переживань за життя і здоров`я ОСОБА_4 , на поміщення потерпілого в реанімаційне відділення ДЗ «СМСЧ №3» м.Кузнецовськ Рівненської області, на проведення ОСОБА_4 трьох операцій - спинно-мозкової пункції, які є складними, серйозними, загрозливими для здоров`я і життя та спричиняють нестерпний фізичний біль, на погіршення стану його здоров`я, на переведення ОСОБА_4 до Рівненської обласної дитячої лікарні за наполяганням його батьків, на втрату повноцінного функціонування важливого органу нирок, тривалість лікування і відірваність ОСОБА_4 від навчання, сім`ї, домашньої турботи і спілкування, на порушення звичайного способу і укладу життя потерпілого і його батьків, на сильні душевні переживання ОСОБА_4 і членів його родини, на необхідність прикладення значних зусиль для відновлення стану здоров`я ОСОБА_4 , в тому числі санаторно-курортного лікування. Розмір відшкодування завданої неповнолітнім сином відповідачки моральної шкоди в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. представник ОСОБА_1 доводить об`ємом моральних переживань і страждань, яких зазнав ОСОБА_1 і всі члени його сім`ї і потерпілого, спричиненням фізичних і моральних страждань потерпілому ОСОБА_4 , показником соціально-економічного статусу потерпілого та позивача, а також межами розумності. Згідно з доводами адвоката Шах В.А. встановлені медичними документами діагнози ОСОБА_4 після отримання тілесних ушкоджень унеможливили здійснення ним вибору цілого ряду професій, які він бажав та міг обрати. Більше того, як вказав представник позивача, серйозні і тривалі порушення функції нирок ОСОБА_4 вплинули на роботу серця, що свідчить про заподіяння значної шкоди його здоров`ю, негативні наслідки якої будуть переслідувати його протягом всього подальшого життя. При цьому представник ОСОБА_1 зазначив, що, незважаючи на відмову ОСОБА_4 від проходження переатестації на підтвердження інвалідності при переході у дорослий вік, наявні ознаки виникших захворювань його внутрішніх органів (серця і нирок), які об`єктивно встановлені на підставі медичних заключень, не зникнуть, а навпаки існує і буде існувати реальна загроза їх загострення у майбутньому житті потерпілого. Адвокат Шах В.А. стверджує, що навіть, якщо ці захворювання ОСОБА_4 не будуть прогресувати в майбутньому, вони все одно будуть постійним джерелом переживань та моральних страждань, як самого потерпілого, так і його батьків.

Відповідачка ОСОБА_2 повністю не визнала позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди та просила суд відмовити в їх задоволенні в зв`язку з безпідставністю. Заперечуючи проти вказаного позову, ОСОБА_2 пояснила, що про бійку між її неповнолітнім сином ОСОБА_3 і неповнолітнім сином позивача ОСОБА_4 їй нічого не було відомо, доки ОСОБА_3 не повернувся додому із синцем під оком і подряпинами на шиї, і свого сина на цю бійку вона не направляла і не спонукала його до таких дій та не виховувала неповнолітнього ОСОБА_3 до бійок. При розгляді даної справи відповідачка просить суд врахувати, що бійка між неповнолітніми синами сторін була обопільна, під час якої обидва її учасники одержали тілесні ушкодження, а також те, що згідно з поясненнями її сина ОСОБА_3 спровокована вона була потерпілим - неповнолітнім ОСОБА_4 , який на запитання ОСОБА_3 при випадковій зустрічі: «Коли повернеш гроші за зломану лінзу від фотоапарата?» відповів: «Якщо хочеш, то вибий у мене гроші.», після чого вони почали хапати один одного за куртки, а потім познімали куртки і билися. Окрім цього, ОСОБА_2 зазначила, що вона теж страждала і переживала, проте цього не бачив позивач в силу своїх переживань, кожен день телефонувала і приходила у лікарню в м.Кузнецовськ Рівненської області, цікавилась станом здоров`я ОСОБА_4 та знає, що динаміка його захворювання була позитивна, а в подальшому при лікуванні його в м.Рівне пропонувала привезти апельсинів, ліків та посидіти біля нього замість матері. Згідно з доводами відповідачки вона намагалася мирно вирішити питання щодо відшкодування завданої шкоди та пропонувала обом батькам неповнолітнього ОСОБА_4 . 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. Проте, як пояснила ОСОБА_2 , в перші дні ОСОБА_1 сказав, що він не має жодних претензій, бо не торгує здоров`ям сина, а в подальшому в кримінальній справі ОСОБА_1 був заявлений позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. Згідно з поясненнями відповідачки, окрім відшкодування позивачу на вимогу суду майнової шкоди в сумі 2066 (дві тисячі шістдесят шість) грн. 00 коп., інших грошових коштів вона не надавала ОСОБА_1 , його дружині та їх неповнолітньому сину ОСОБА_4 . ОСОБА_2 визнала, що тілесні ушкодження, захворювання, погіршення стану здоров`я та інвалідність дитини постійно завдають батькам душевного болю, травми та пригніченого настрою, проте вказала суду, що в даному випадку має сумніви щодо перебування всіх захворювань, виявлених у неповнолітнього ОСОБА_4 , та його інвалідності у прямому причинно-наслідковому зв`язку із тілесними ушкодженнями, заподіяними неповнолітнім ОСОБА_3 під час бійки. Відповідачка стверджує, що ОСОБА_3 не наносив ударів ОСОБА_4 в область нирок, а бив руками і головою в плечі, голову і обличчя. Згідно з доводами ОСОБА_2 підстави для відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 відсутні, оскільки з 2010 року ОСОБА_4 перебував на диспансерному обліку з приводу вегето-судинної дистонії, а його батьки не забезпечили йому належне лікування, що й призвело до таких негативних наслідків, як інвалідність. З пояснень відповідачки слідує, що її неповнолітній син ОСОБА_3 не працює, власного майна і доходів регулярного характеру не має, нині навчається на першому курсі в Київському Національному університеті технології дизайну, отримує тимчасово в першому семестрі стипендію в незначному розмірі, призначення якої в майбутньому буде залежати від рівня його знань.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Виноградова-Мацнєва Є.В. в судовому засіданні повністю не визнала позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди та просила суд відмовити у їх задоволенні з наступних підстав. Згідно з доводами представника відповідачки медичними епікризами №1485 і №822 і медичним висновком про інвалідність ОСОБА_4 , на які покликається ОСОБА_1 у позовній заяві не доведено, що забій нирок, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, гостра ниркова недостатність в стадії поліурії, субарахноїдальний крововилив, виявлені у ОСОБА_4 , є наслідками заподіяних йому неповнолітнім сином ОСОБА_2 - ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. Адвокат Виноградова-Мацнєва Є.В. вважає, що цими медичними документами та показаннями свідків: ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не підтверджено причинного зв`язку між травмою та клінічними діагнозами. При цьому представник ОСОБА_2 просить суд звернути увагу на серію комп`ютерних томограм від 07 лютого 2013 року з обстеження нирок, на яких лікарем ОСОБА_11 зазначено, що Кт-ознак травматичних пошкоджень нирок не виявлено, на висновок лікаря УЗД ОСОБА_12 , де в заключенні зазначені ознаки хр.холециститу, ознаки подразнення шлунку, сечовий діатез, ознаки запального процесу в нирках?. Представник відповідачки зазначила, що симптоми запалення нирок з`являються тільки у людей, хто має в анамнезі пієлонефрити будь-якої форми, гломерулонефрит, а ГНН виникає, як ускладнення. Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 адвокат Виноградова-Мацнєва Є.В. вказала, що неповнолітній син відповідачки - ОСОБА_3 був притягнутий до кримінальної відповідальності за нанесення легких тілесних ушкоджень, які не могли спричинити інвалідність. За таких обставин, на думку представника відповідачки, між інвалідністю ОСОБА_4 та діями ОСОБА_3 і ОСОБА_2 не має причинного зв`язку. У підтвердження цих доводів представник ОСОБА_2 покликається на висновок судово-медичного експерта Ковальчука А.Є. №53 від 26 лютого 2013 року, згідно з яким вказані в медичних документах діагнози у вигляді субарахноїдального крововиливу, забою нирок об`єктивними даними не підтверджені. Адвокат Виноградова-Мацнєва Є.В. зазначила, що в позовній заяві про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, ОСОБА_1 вказав, що саме йому, як батьку ОСОБА_4 , заподіяна моральна шкода злочином, проте він не визнаний у встановленому законом порядку потерпілим від злочину і відносно нього ОСОБА_3 ніяких злочинних дій не вчиняв. Згідно з доводами представника відповідачки позивачем зазначені моральні переживання батьків ОСОБА_4 без підтвердження їх прямими доказами, без надання доказів їх звернень до медичних установ, приватних психологів та придбання будь-яких заспокійливих, та жодним чином не охарактеризовано моральний стан самого потерпілого від злочину. Позиція представника ОСОБА_2 також полягає в тому, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не вчинили відносно ОСОБА_1 жодних протиправних дій і обставин, які б свідчили на підставі чого позивачу, а не його неповнолітньому сину, була завдана моральна шкода ОСОБА_1 не доведено. Окрім цього, свої заперечення проти позову ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди адвокат Виноградова-Мацнєва Є.В. обґрунтовує ненаданням позивачем пояснень про те, з чого він виходив, оцінюючи моральну шкоду саме в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень, а також явним завищенням ОСОБА_1 вказаного розміру відшкодування моральної шкоди. В якості підстав для зменшення зазначеного розміру відшкодування моральної шкоди представник відповідачки просила суд врахувати майновий стан ОСОБА_2 , яка має заробіток, оскільки працює у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», проте утримує двох неповнолітніх дітей: школяра і студента ОСОБА_3 , який навчається в Києві, а також те, що саме потерпілий ОСОБА_4 спровокував бійку та продовжив її, незважаючи на пропозицію ОСОБА_3 зупинити бійку. При цьому представник ОСОБА_2 підтвердила, що після падіння на лавку під час бійки ОСОБА_3 сидів зверху на ОСОБА_4 . Адвокат Виноградова-Мацнєва Є.В. вважає, що відповідно до ст.ст.33, 1179 ЦК України неповнодітній ОСОБА_3 має самостійно відповідати за завдану ним моральну шкоду і лише у разі відсутності у нього майна, достатнього для відшкодування ним шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Згідно з доводами представника відповідачки ОСОБА_2 сумлінно здійснювала свої батьківські обов`язки, не ухилялася від їх виконання, не провокувала та не спонукала свого сина завдавати будь-які тілесні ушкодження, вона відшкодувала матеріальну шкоду, весь час знаходження неповнолітнього ОСОБА_4 в лікарні підтримувала телефонний зв`язок з його матір`ю та неодноразово пропонувала свою допомогу у догляді за дитиною. На підставі викладених обставин, представник ОСОБА_2 просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши вказані пояснення сторін, їх представників, суд дослідив і оцінив в сукупності показання свідків та письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в межах доведених вимог в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.

Такий висновок суду ґрунтується на наступних встановлених по справі обставинах.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 вересня 2013 року в справі №565/1394/13-к ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та застосовано до нього примусовий захід виховного характеру у виді передання під нагляд матері ОСОБА_2 тривалістю на один рік. Вказаною ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 вересня 2013 року цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, залишено без розгляду, оскільки ОСОБА_4 і ОСОБА_3 не досягли повноліття. Під час розгляду даного клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 05 лютого 2013 року, судом встановлено наступні обставини події. 05 лютого 2013 року біля 16 години на березі р.Стир поблизу магазину «Любава», що по мікрорайону Будівельників м.Кузнецовськ Рівненської області, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час конфлікту, що виник на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_4 декілька ударів кулаками та головою в область обличчя і голови. В ході вказаної бійки ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_4 , внаслідок чого останній впав. Далі ОСОБА_3 сів на живіт ОСОБА_4 , і утримуючи останнього вагою свого тіла, наніс ще декілька ударів кулаками та головою по обличчю і голові потерпілого, спричинивши неповнолітньому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які згідно висновку експерта №53 від 26 лютого 2013 року за результатами проведення судово-медичної експертизи, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Зміст зазначеної ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 вересня 2013 року свідчить, що в судовому засіданні при розгляді вказаної справи №565/1394/13-к неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свою винуватість у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що дійсно 05 лютого 2013 року близько 16 години, перебуваючи на березі р.Стир поблизу магазину «Любава», що по мікрорайону Будівельників м.Кузнецовськ Рівненської області, під час конфлікту з ОСОБА_4 , що виник на грунті особистих неприязних відносин, наніс останньому декілька ударів кулаками та головою в область обличчя і голови. Після того, штовхнув ОСОБА_4 і той впав. Тоді він сів на живіт ОСОБА_4 , і утримуючи останнього вагою свого тіла, наніс ще декілька ударів кулаками та головою по голові та обличчю потерпілого.

Вказана подія нанесення тілесних ушкоджень неповнолітнім ОСОБА_3 неповнолітньому ОСОБА_4 05 лютого 2013 року повністю підтверджується показаннями ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , допитаних в даному цивільному провадженні в якості свідків.

Так, з показань свідка ОСОБА_4 слідує, що 05 лютого 2013 року приблизно о 16 годині він гуляв з друзями біля магазину «Любава» по мікрорайону Будівельників м.Кузнецовськ Рівненської області і до нього підійшов ОСОБА_3 з компанією та вимагав гроші за поломану деталь для чистки лінз, після чого на емоціях схватив за рукав і намагався перекинути через себе, внаслідок чого рукав куртки розірвався. Після цього, як пояснив свідок ОСОБА_4 , він з метою свого захисту схопив ОСОБА_3 за руки, проте останній став наносити йому удари головою у переносицю, скули та в область очей. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_4 через деякий час ОСОБА_3 припинив наносити удари, і вони розійшлись. Після цього, як вказав ОСОБА_4 , він зняв з себе куртку, бо вона була порвана, а ОСОБА_3 , якого підбадьорувала його компанія, зняв з себе верхній одяг і продовжив наносити йому ( ОСОБА_4 ) удари в голову руками і головою. Під час нанесення цих ударів, як зазначив свідок ОСОБА_4 , ОСОБА_3 штовхнув його, внаслідок чого він ( ОСОБА_4 ) впав на лавку, об яку сильно вдарився спиною - попереком, та відразу відчув сильний різкий біль в районі попереку і в голові, після цього він скотився з лавки, а ОСОБА_3 сів йому ( ОСОБА_4 ) лежачому на живіт зверху та, незважаючи на його прохання припинити бійку, знову продовжив наносити удари та кричав: «Знімайте на відео!». Згідно з показаннями свідка ОСОБА_4 всього йому лежачому було нанесено ОСОБА_3 головою в обличчя сім-десять ударів і п`ять-сім ударів кулаком. Свідок ОСОБА_4 вказав, що він не домовлявся із ОСОБА_3 про бійку і при цій зустрічі з ним не говорив: «Давай поб`ємося.», не замахувався і не намагався його вдарити, а навпаки постійно відступав. З показань свідка ОСОБА_4 слідує, що раніше через своїх друзів ОСОБА_3 неодноразово передавав йому ( ОСОБА_4 ) погрози, що поквитається з ним відшукає і поб`є, та безпосередньо сам, зустрівши одного разу неподалік школи, вимагав повернути гроші, і цю бійку спровокував та першим розпочав ОСОБА_3 , який схопив його ( ОСОБА_4 ) за рукав і хотів відразу повалити на землю. При цьому свідок ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_3 , з яким він разом вчився в паралельних класах, має неспокійний характер, на уроках веде себе зухвало, ображає вчителів нецензурними словами, раніше приймав участь у бійках і проявляв агресії та в соціальній мережі інтернет виклав комікс: син - «Я йду на вулицю вбивати людей!», а мати йому у відповідь - «Одягни шапку!». Згідно з показаннями свідка ОСОБА_4 внаслідок заподіяних йому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень він не міг пересуватись, тому його знайомі посадили в таксі і довезли додому, після чого батьки викликали швидку допомогу та завезли в травматологічне відділення ДЗ «СМСЧ №3» м.Кузнецовськ Рівненської області, звідки в зв`язку з погіршенням стану здоров`я його було переведено в реанімаційне відділення цього медичного закладу, а в подальшому направлено на лікування в Рівненську обласну дитячу лікарню. Даючи показання суду, свідок ОСОБА_4 зазначив, що внаслідок спричинення йому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень він ( ОСОБА_4 ) протягом перших десяти днів перебував у тяжкому стані, оскільки в попереку відчував сильну біль, через яку майже не спав, постійно з носа текла кров, були постійні позиви рвоти, марення, самостійно без сторонньої допомоги не міг піднятися і не міг рухатися, тому з ним постійно знаходилась його мати ОСОБА_5 . Окрім цього, свідок ОСОБА_4 зазначив, що до цього випадку він не мав жодних проблем із нирками, поліурітом і гострою нирковою недостатністю не хворів, а на теперішній час його тривожать нирки, виникає біль у попереку при тривалій ходьбі. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_4 , окрім фізичного болю, він зазнав і моральних переживань від незаконних дій ОСОБА_3 , оскільки бачив, як його батьки переживали за його здоров`я, стали пригнічені та втратили спокій. З показань свідка ОСОБА_4 слідує, що його моральні переживання викликані також тим, що внаслідок спричинених ОСОБА_3 тілесних ушкоджень він ( ОСОБА_4 ) став інвалідом, під час навчання в 11-Б класі ЗОШ №1 м.Кузнецовськ Рівненської області був звільнений від фізичного виховання, знизився його рівень знань через пропущення занять під час лікування, не зміг бути присутнім та прийняти участь в обласному конкурсі МАН, хоча іще до цього випадку підготував роботу «Ювенальна юстиція» та мав призові місця по праву, вимушений був змінити вибір професії, хоча мав намір обрати собі професію, пов`язану із правом, та хотів стати військовим, як батько.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_5 05 лютого 2013 року після бійки її неповнолітнього сина ОСОБА_4 привели додому під руки його однокласники, він був у порваній куртці, погано говорив, не відповідав на запитання та мав постійні позиви рвоти. Свідок ОСОБА_5 зазначила, що вона постійно знаходилась із ОСОБА_4 після його доставлення швидкою допомогою у травматологічне відділення ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України», так як його стан був тяжким, а під час лікування змінювався то в сторону покращення, то в торону погіршення, що й призвело до переведення ОСОБА_4 в реанімаційне відділення та в поадальшому до Рівненської обласної дитячої лікарні. З показань свідка ОСОБА_5 слідує, що ОСОБА_4 турбували болі в голові, постійні рвоти, особливо вранці, підвищення артеріального тиску, виділення крові з носу, перепади сну, набряк м`яких частин голови, неможливість сечоспускання, нефункціонування нирок та їх інтоксикація. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_5 внаслідок дій неповнолітнього ОСОБА_3 її неповнолітній син ОСОБА_4 став інвалідом та набув гостру ниркову недостатність і вегето-судинну дистонію по гіпертонічному типу, хоча до цього випадку різким підвищенням артеріального тиску не страждав та з цього приводу за лікуванням не звертався.

Показаннями свідка ОСОБА_3 , наданими в даній цивільній справі, підтверджується факт нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_4 під час бійки 05 лютого 2013 року, яка виникла через неприязні відносини з приводу випадково поломаної ОСОБА_4 у грудні 2012 року деталі щітки для чищення фотоапарата та невідшкодуванням останнім її вартості на вимогу свідка ( ОСОБА_3 ). При цьому свідок ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_4 спонукав його до бійки, оскільки казав: «Якщо хочеш, то вибий гроші», схопив його за куртку та відпихував. З показань свідка ОСОБА_3 слідує, що він наніс в ділянку носа і обличчя ОСОБА_4 3-4 удари головою і 5 ударів кулаком, а ОСОБА_4 завдав йому 1 удар в обличчя під око, хватав за горло та наніс 1 удар в живіт. ОСОБА_3 підтвердив, що під час цієї бійки він штовхнув ОСОБА_4 через лавочку, внаслідок чого вони впали вдвох на землю. Свідок ОСОБА_3 , також зазначив у судовому засіданні, що сидячи на ОСОБА_4 , лежачому на землі, він іще наніс останньому 1 удар головою і 1 удар кулаком в ділянку носа та казав присутнім, щоб знімали на камеру, щоб принизити ОСОБА_4 .

З показань свідка ОСОБА_13 слідує, що після бійки між його сином ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , що відбулася 05 лютого 2013 року, він ( ОСОБА_13 ) і відповідачка ОСОБА_2 цікавилися перебігом лікування ОСОБА_4 , пропонували його батькам допомогу, не називаючи конкретної суми, вели з ними мову про закриття кримінальної справи. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_13 виховання ОСОБА_3 є належним.

Із епікриза №822 слідує, що ОСОБА_4 лікувався в травматологічному відділенні ДЗ «СМСЧ №3» м.Кузнецовськ Рівненської області з 05 лютого 2013 року до 12 лютого 2013 року в зв`язку з встановленням діагнозу: ЗЧМТ, струс головного мозку, субарахноїдальний крововилив, забій нирок, ниркова недостатність. Згідно з анамнезом захворювання травма одержана 05 лютого 2013 року о 17 годині 00 хвилин під час бійки. ОСОБА_4 був консультований урологом, невропатологом, хірургами, спостерігався анестезіологом-реаніматологом. За наполяганням батьків для подальшого лікування пацієнт направлений в Рівненську обласну дитячу лікарню і його госпіталізація узгоджена. Такі ж дані містить медична карта №822 стаціонарного хворого ОСОБА_4 , яка свідчить, що ОСОБА_4 був направлений лікарем швидкої допомоги, госпіталізований за терміновими показаннями через 2,5 години після одержання травми. При госпіталізації йому встановлений діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій нирок і в подальшому встановлений заключний клінічний діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, субарахноїдальний крововилив, забій нирок з ознаками недостатності.

Згідно з епікризом №1485 та медичною картою стаціонарного хворого №1485 ОСОБА_4 знаходився на лікуванні у відділенні планової хірургії Рівненської обласної дитячої лікарні з 12 лютого 2013 року до 22 лютого 2013 року з діагнозом: політравма, забій нирок, ЗЧМТ - струс головного мозку, гостра ниркова недостатність в стадії поліурії, оскільки отримав травму 05 лютого 2013 року. Після цього лікування ОСОБА_4 був виписаний на амбулаторне лікування під нагляд педіатра за місцем проживання з рекомендацією продовжити прийом призначених ліків, здійснити контроль креатиніну і сечовини через 10-14 днів і пройти огляд нефролога і уролога Рівненської обласної дитячої лікарні та здійснити контроль артеріального тиску двічі на день.

Консультаційний висновок лікаря-нефролога Рівненської обласної дитячої лікарні від 04 березня 2013 року свідчить, що в ОСОБА_4 було виявлено стан після перенесеного забою нирок та гостру ниркову недостатність в стадії відновлення функції нирок, в зв`язку з чим рекомендовано дієту, відповідне лікування, проведення загального аналізу сечі 1 раз на 2 тижні, аналізу крові на сечовину, креатинін через 1 місяць.

Із епікриза №376 судом встановлено, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні педіатрії №2 Рівненської обласної дитячої лікарні з 29 березня 2013 року до 10 квітня 2013 року. Йому встановлено діагноз: гостра ниркова недостатність в стадії відновлення функції нирок, вторинна артеріальна гіпертензія, вегето-судинна дистонія. Цей епікриз свідчить, що ОСОБА_4 поступив до лікарні зі скаргами на болі в попереку, головні болі, підвищення артеріального тиску та підвищену втому. В другому місяці 2013 року після травми в нього розвинулась гостра ниркова недостатність і при поступленні мав стан середньої важкості, артеріальний тиск 135/80 мм.рт.ст., в динаміці зафіксовано підвищення артеріального тиску до 150/80 мм.рт.ст. Після лікування ОСОБА_4 мав артеріальний тиск в межах 130/80-110/60 мм.рт.ст. та був виписаний в стабільному стані на амбулаторне лікування з рекомендацією подальшого дотримання дієти, приймання ліків, в тому числі енап і ірбетан постійно, проведення загального аналізу сечі 1 раз на 2 тижні, аналізу крові на сечовину, креатинін через 3 місяці та проходження огляду у нефролога через 3 місяці. Вказаний епікриз підтверджує, що у ОСОБА_4 мають місце покази, передбачені наказом МОЗ України №454/471/516 від 08 листопада 2001 року, розділ V, пункт 2, підпункт 2.5., шифр №17, що дають право на отримання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів. Такі ж дані містить медична карта №3192 стаціонарного хворого ОСОБА_4 .

Відповідно до медичного висновку №20 від 11 квітня 2013 року захворювання ОСОБА_4 гостра ниркова недостатність в стадії відновлення функції нирок і вторинна артеріальна гіпертензія (№17) відповідають розділу V, пункту 2, підпункту 2.5. «Переліку медичних показань», що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 08 листопада 2001 року №454/471/516. Вказаний висновок, який свідчить про інвалідність ОСОБА_4 , дійсний до 16 листопада 2014 року. Статус ОСОБА_4 , як дитини-інваліда, підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 15 квітня 2013 року.

Консультативні висновки лікаря-нефролога Рівненської обласної дитячої лікарні від 11 червня 2013 року і від 17 вересня 2013 року підтверджують наступний діагноз ОСОБА_4 : гостра ниркова недостатність в стадії відновлення функції нирок, вторинна артеріальна гіпертензія, дизметаболічна нефропатія та рекомендують подальше дотримання дієти, лікування, в тому числі енап постійно, проведення загального аналізу сечі 1 раз на 2 тижні, загального аналізу крові і аналізу крові на сечовину, креатинін 1 раз на місяць, проходження огляду у нефролога через місяць та планову госпіталізацію в Рівненській обласній дитячій лікарні.

З епікризу без номеру та медичної карти стаціонарного хворого №10611 слідує, що ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні педіатрії №2 Рівненської обласної дитячої лікарні з 21 жовтня 2013 року до 29 жовтня 2013 року з діагнозом: гостра ниркова недостатність в стадії відновлення функції нирок, вторинна артеріальна гіпертензія, метаболічна кардіоміопатія, НКО. З вказаного епікризу слідує, що ОСОБА_4 поступив зі скаргами на періодичні головні болі, підвищення артеріального тиску, підвищену втому. В другому місяці 2013 року після травми в нього розвинулась гостра ниркова недостатність. Незважаючи на постійне прийняття ОСОБА_4 за призначенням ІАПФ, артеріальний тиск знову підвищився до 150/100 мм.рт.ст. На фоні проведеного лікування його артеріальний тиск коливається 125/80-140/100 мм.рт.ст. Виписаний ОСОБА_4 в стабільному стані на амбулаторне лікування з рекомендацію продовження дотримання дієти, приймання ліків, в тому числі енап постійно, проведення загального аналізу сечі 1 раз на 2 тижні, аналізу крові на креатинін через 3 місяці, контролю артеріального тиску 2 рази на добу постійно, ЕКГ через місяць і огляду нефрологом через 3 місяці.

Індивідуальна програма реабілітації дитини-інваліда ОСОБА_4 з клініко-функціональним діагнозом гостра ниркова недостатність (код за МКХ-10 - №17), підготовлена ЛКК ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» м.Кузнецовськ Рівненської області за №168 на період часу з 30 грудня 2013 року до 30 грудня 2015 року, передбачає профілактичні заходи 2 рази на рік в ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» м.Кузнецовськ Рівненської області та медичне спостереження 2 рази на рік в ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» м.Кузнецовськ Рівненської області, Рівненській обласній дитячій лікарні.

Епікриз №145/9 та медична карта №145/9 стаціонарного хворого підтверджують, що ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» з 10 січня 2014 року до 20 січня 2014 року в зв`язку з встановленим йому діагнозом: гостра ниркова недостатність в стадії відновлення функцій нирок, вторинна артеріальна гіпертензія, метаболічна кардіопатія, НКО. При поступленні він мав скарги на помірну загальну слабкість, головний біль, перепади артеріального тиску. Згідно з анамнезом хворіє з лютого 2013 року, після полі травми розвинулась гостра ниркова недостатність. На фоні проведеного лікування артеріальний тиск стабілізувався і ОСОБА_4 рекомендовано диспансерний облік в педіатра, нефролога, кардіолога, дієту, енап, ЕКГ в динаміці, контроль артеріального тиску в динаміці і огляд обласного нефролога в плановому порядку.

Консультативний висновок лікаря-нефролога Рівненської обласної дитячої лікарні від 22 січня 2014 року свідчить, що в ОСОБА_4 наявний діагноз: гостра ниркова недостатність в стадії відновлення функції нирок, вторинна артеріальна гіпертензія, дизметаболічна нефропатія. Цим медичним висновком ОСОБА_4 рекомендовано подальше лікування, в тому числі енап - постійно та планову госпіталізацію в Рівненській обласній дитячій лікарні.

З епікризу без номеру слідує, що ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні педіатрії №2 Рівненської обласної дитячої лікарні з 04 квітня 2014 року до 11 квітня 2014 року з діагнозом: гостра ниркова недостатність в стадії відновлення функції нирок, вторинна артеріальна гіпертензія, дизметаболічна нефропатія, ВСД, ДЖВШ. Поступив ОСОБА_4 зі скаргами на періодичні головні болі, підвищення артеріального тиску, підвищену втому. В другому місяці 2013 року після травми в нього розвинулась гостра ниркова недостатність. Після призначення ІАПФ, який отримував постійно, відмічалась стабілізація артеріального тиску, але періодично підвищення артеріального тиску становить до 150/100 мм.рт.ст. На фоні проведеного лікування ОСОБА_4 його артеріальний тиск коливався 140/80-115/60 мм.рт.ст. і він виписаний в стабільному стані на амбулаторне лікування з рекомендацією дотримання дієти, приймання призначених ліків, проведення загального аналізу сечі 1 раз на 2 тижні, аналізу крові на сечовину, креатинін через 3 місяці, здійснення контролю артеріального тиску 2 рази на добу постійно, ЕКГ і огляд нефрологом через 1 місяць. Такі ж дані про діагноз, анамнез, перебіг хвороби, проведене лікування та стан ОСОБА_4 при направленні і при виписці містить виписка із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 , виготовлена комунальним закладом «Рівненська обласна дитяча лікарня» №1196/01-09/14 від 18 листопада 2014 року.

Виписка з історії хвороби №4085/312 підтверджує, що ОСОБА_4 перебував у дитячій лікарні м.Кузнецовськ з 15 липня 2014 року до 29 липня 2014 року з клінічним діагнозом: гостра ниркова недостатність в стадії відновлення функції нирок, вторинна артеріальна гіпертензія, при поступленні мав скарги на слабкість, головний біль і перепади артеріального тиску. Після проведеної терапії ОСОБА_4 виписаний під нагляд дільничого педіатра з рекомендацією диспансерного обліку в педіатра, нефролога і кардіолога, дотримання дієти, приймання призначених ліків, здійснення контролю за артеріальним тиском, проведення аналізу крові, загального аналізу сечі за Нечипоренком через 1 місяць, біохімічного аналізу крові (креатинін, сечовина) та здійснення конролю через 3 місяці.

Отже, вказаними медичними документами підтверджено, що після події нанесення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_4 неповнолітнім ОСОБА_3 , що відбулася 05 лютого 2013 року біля 16 години, стан здоров`я ОСОБА_4 суттєво погіршився.

До 05 лютого 2013 року ОСОБА_4 не мав закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, субарахноїдального крововиливу, забою нирок і гострої ниркової недостатності в стадії поліурії, тому потреб в лікуванні з цього приводу в нього не виникало.

Так, лист Рівненського обласного клінічного лікувально-діагностичного центру імені Віктора Поліщука №1036 від 05 листопада 2014 року свідчить, що ОСОБА_4 в період часу з 1996 року до 2014 року включно лікування та/або обстеження в Рівненському обласному клінічному лікувально-діагностичному центрі імені Віктора Поліщука не проходив.

З виписки з медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого ОСОБА_4 , наданої державним закладом «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України», слідує, що ОСОБА_4 дитина від другої нормальної вагітності, здорова, росла і розвивалась згідно віку, від однолітків не відставала. В дошкільному віці хворів: гострими респіраторними захворюваннями - 4-5 разів на рік, гострим абструктивним бронхітом 1 раз на рік. З 2005 року ГРВІ рідко, ДШВШ - з 2003 року, хвороба Озгуд-Шлаттера - з 2009 року. ВСД по гіпотонічному типу з 2010 року. 05 лютого 2013 року ЗЧМТ, струс головного мозку, субарахноїдальний крововилив, забій нирок і ниркова недостатність лікувався в травматологічному відділенні ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» м.Кузнецовськ Рівненської області. 12 лютого 2013 року політравма, забій нирок, ЗЧМТ, струс головного мозку, гостра ниркова недостатність лікувався в Рівненській обласній дитячій лікарні. 29 березня 2013 року гостра ниркова недостатність в стадії відновлення функції нирок, вторинна артеріальна недостатність, ВСД лікувався в Рівненській обласній дитячій лікарні. З цим же діагнозом консультований і лікувався в Рівненській обласній дитячій лікарні 21 жовтня 2013 року 29 жовтня 2013 року, 04 квітня 2014 року 11 квітня 2014 року та в ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» м.Кузнецовськ Рівненської області 10 січня 2014 року 20 січня 2014 року, 15 липня 2014 року 29 липня 2014 року.

Епікризи №2 і №346 відповідно свідчать, що з 05 січня 2005 року до 17 січня 2005 року ОСОБА_4 перебував на лікуванні в дитячому відділенні СМСЧ №3 м.Кузнецовськ Рівненської області з діагнозом гострий фаринготрахеіт та супутнім діагнозом герпес та з 04 серпня 2005 року до 19 серпня 2005 року перебував на лікуванні в дитячому відділенні СМСЧ №3 м.Кузнецовськ Рівненської області з діагнозом гострий бронхіт та супутнім діагнозом гострий риніт.

Виписка з історії хвороби №5486/430 та медична карта №5486/430 стаціонарного хворого підтверджують, що ОСОБА_4 перебував у дитячій лікарні м.Кузнецовськ з 04 жовтня 2010 року до 18 жовтня 2010 року з клінічним діагнозом: ВСД по гіпотонічному типу, синкопе, ДЖВШ по гіпотонічному типу, гострий ринофарингіт. Вказана виписка свідчить, що на фоні проведеної терапії стан дитини покращився і ОСОБА_4 був виписаний під нагляд дільничого педіатра з рекомендацією відстрочення щеплення Манту 2 місяці, заняття в спеціальній підготовчій групі (хвороба Озгуд-Шлаттера), диспансерного обліку по ДЖВШ і ВСД, приймання цигапану 1 місяць і відвару жовчегонних трав 2 місяці, дотримання дієти і санаторно-курортного лікування ОСОБА_14 . Згідно із записами медичної карти ОСОБА_4 в ДЗ «СМСЧ №3» м.Кузнецовськ Рівненської області в період часу з 19 жовтня 2010 року діагноз ОСОБА_4 ВСД підтверджувався лише 02 грудня 2010 року і 03 березня 2011 року і в подальшому до 05 лютого 2013 року з цього приводу ОСОБА_4 скарг не мав та не звертався за медичною допомогою.

Лист комунального закладу «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради №1196/01-09/14 від 18 листопада 2014 року підтверджує, що окрім медичних карт №3192, №1485, №10611, попередньо наданих суду, та виписки із історії хвороби №3295 за період стаціонарного лікування ОСОБА_4 в Рівненській обласній дитячій лікарні з 04 квітня 2014 року до 11 квітня 2014 року, інших медичних документів щодо його лікування в Рівненській обласній дитячій лікарні немає.

Судом встановлено, що в період часу з 14 січня 2013 року до 18 січня 2013 року ОСОБА_4 пройшов військово-медичну приписну комісію, за результатами якої в нього не виявлено патології, зафіксовано артеріальний тиск 110/70 мм.рт.ст. і він визнаний придатним до військової служби.

Висновок судово-медичного експерта Ковальчука А.Є. №53 від 26 лютого 2013 року, зроблений в результаті проведеної судово-медичної експертизи на підставі постанови слідчого СВ Кузнецовського МВ (з обслуговування м.Кузнецовськ та Володимирецького району) УМВС України в Рівненській області майора міліції ОСОБА_15 від 06 лютого 2013 року під час розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 05 лютого 2013 року за ознаками ч.1 ст.125 КК України, свідчить наступне: 1) згідно з наданими медичними документами у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, субарахноїдального крововиливу, забою нирок, гострої ниркової недостатності в стадії поліурії; 2) вказані тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми і струсу головного мозку виникли від дії тупого предмету, можливо, при нанесенні ударів у вказаний в обставинах термін біля 17 години 20 хвилин 05 лютого 2013 року та згідно п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (наказ МОЗ №6 від 17 січня 1995 року) відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; 3) виникнення даних тілесних ушкоджень при самопадінні при падінні з висоти власного росту не характерно.

Висновок судово-медичної експертизи №219-Д/53, зроблений судово-медичним експертом Ковальчуком А.Є. 22 липня 2013 року в результаті проведеної судово-медичної експертизи на підставі постанови слідчого СВ Кузнецовського МВ (з обслуговування м.Кузнецовськ та Володимирецького району) УМВС України в Рівненській області майора міліції ОСОБА_15 від 29 травня 2013 року, також підтверджує наступні обставини: 1) згідно з наданими медичними документами ОСОБА_4 знаходився на лікуванні з приводу закритої черепно-мозкової трами, струсу головного мозку, субарахноїдального крововиливу, забою нирок, гострої ниркової недостатності в стадії поліурії, гострої ниркової недостатності, вторинної артеріальної гіпертензії, вегето-судинної дистонії; 2) виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми і струсу головного мозку виникли від дії тупого предмету, можливо, при нанесенні ударів у вказаний в обставинах термін біля 17 години 20 хвилин 05 лютого 2013 року та згідно п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (наказ МОЗ №6 від 17 січня 1995 року) відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Разом з цим у висновку судово-медичної експертизи №53 від 26 лютого 2013 року і у висновку судово-медичної експертизи №219-Д/53 від 22 липня 2013 року, зроблених на підставі даних судово-медичної експертизи неповнолітнього ОСОБА_4 , 1996 року народження /по медичних документах/, відомих обставин справи та у відповідності з поставленими запитаннями, зазначено, що вказані в медичних документах діагнози у вигляді субарахноїдального крововиливу та забою нирок об`єктивними даними не підтверджені, в зв`язку з чим в оцінці ступеня тяжкості не враховуються. Окрім цього, у висновку судово-медичної експертизи №219-Д/53 від 22 липня 2013 року вказано, що ОСОБА_4 знаходився на обліку з 12 лютого 2010 року з приводу вегето-судинної дистонії по гіпертонічному типу, яка загострилась вторинною гіпертензією /можливо ниркового ґенезу/, згідно з п.4.7. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (наказ МОЗ №6 від 17 січня 1995 року) загострення попередніх захворювань після заподіяння тілесного ушкодження в оцінці ступеня тяжкості не враховується.

Проте вказані висновки судово-медичної експертизи №53 від 26 лютого 2013 року і №219-Д/53 від 22 липня 2013 року не спростовують доводів позивача про заподіяння ОСОБА_3 . ОСОБА_4 під час бійки 05 лютого 2013 року субарахноїдального крововиливу, забою нирок і гострої ниркової недостатності в стадії поліурії. Судом встановлено, що такі обставини, як падіння ОСОБА_4 під час бійки від дій ОСОБА_3 на лавку та вдаряння об неї поперековою частиною в даному висновку судово-медичної експертизи не враховані. З дослідної частини вказаних висновків судово-медичної експертизи слідує, що судово-медичний експерт не оглядав ОСОБА_4 та досліджував лише його медичні документи, зокрема: у висновку судово-медичної експертизи №53 від 26 лютого 2013 року - медичну карту №822 стаціонарного хворого ОСОБА_4 з травматологічного відділення ДЗ «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України» і епікриз №1485 на ім`я ОСОБА_4 про перебування на лікуванні у відділенні планової хірургії в Рівненській обласній дитячій лікарні; а у висновку судово-медичної експертизи №219-Д/53 від 22 липня 2013 року - медичну карту №822 стаціонарного хворого ОСОБА_4 з травматологічного відділення ДЗ «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України», амбулаторну карту ОСОБА_4 з ДЗ «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України», медичну карту №1485 стаціонарного хворого ОСОБА_4 з хірургічного відділення Рівненської обласної дитячої лікарні і медичну карту №3192 стаціонарного хворого ОСОБА_4 з відділення педіатрії №2 Рівненської обласної дитячої лікарні. При цьому судово-медичний експерт не порушував питання перед слідчим про надання додаткових матеріалів і документів, необхідних для проведення судово-медичної експертизи, в тому числі даних опитувань особи, відносно якої здійснюється експертиза.

Про неповноту вказаних судово-медичних досліджень свідчить відсутність в дослідних частинах висновків судово-медичної експертизи №53 від 26 лютого 2013 року і №219-Д/53 від 22 липня 2013 року докладного опису процесу дослідження і всіх виявлених при цьому фактичних даних. Підсумки зазначених судово-медичних експертиз складені без врахування всіх фактичних даних, які відображені у досліджених медичних документах ОСОБА_4 (медичній карті №822 стаціонарного хворого з травматологічного відділення ДЗ «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України», медичній карті № НОМЕР_2 стаціонарного хворого з хірургічного відділення Рівненської обласної дитячої лікарні, медичній карті №3192 стаціонарного хворого з відділення педіатрії №2 Рівненської обласної дитячої лікарні та амбулаторній карті з ДЗ «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України»), та без експертного аналізу виявлених обставин. Наведене свідчить про недотримання при оформленні вказаних висновків судово-медичної експертизи №53 від 26 лютого 2013 року і №219-Д/53 від 22 липня 2013 року вимог п.п.3.4, 3.6 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17 січня 1995 року, та п.п.1.27.-1.29. Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної криміналістики бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17 січня 1995 року.

Так, у медичній карті №822 стаціонарного хворого ОСОБА_4 зазначено, що ОСОБА_4 був направлений лікарем швидкої допомоги, госпіталізований в травматологічне відділення ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» 05 лютого 2013 року за терміновими показаннями через 2,5 години після одержання травми. При госпіталізації йому встановлений діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій нирок і в подальшому встановлений заключний клінічний діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, субарахноїдальний крововилив, забій нирок з ознаками недостатності. Хворий доставлений каретою швидкої допомоги після травми, отриманої під час бійки біля 17-00 години, при поступленні мав скарги на загальну слабкість, виражені головні болі, болі в ділянці м`яких тканин обличчя, нутоду, багаторазову блювоту, за результатами огляду встановлено загальний стан ОСОБА_4 середньої важкості та здійснена його госпіталізація. Зі слів хворого був побитий учнем з паралельного класу. З приводу повторювання блювот медперсоналом був викликаний ургентний невролог, проведено аналіз спинно-мозкової рідини. 06 лютого 2013 року загальний стан хворого відносно задовільний, має скарги на легкий головний біль, болючість в спині, незначне головокружіння. За заключенням згідно з УЗД органів черевної порожнини, нирок від 06 лютого 2013 року у ОСОБА_4 виявлено ознаки ДЖВШ, ознаки контузії нирок?, ГНН?, сечовий діатез. 07 лютого 2013 року на підставі даних УЗД нирок про виявлення навколо нижніх полюсів обох нирок субнансулярної візуалізації мінімальної кількості вільної рідини зроблено заключення субнансулярний розрив нирок?. Консиліум в складі лікарів ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України»: начальника медичної частини ОСОБА_16 , завідувача неврологічного відділення ОСОБА_17 , невропатолога ОСОБА_18 , завідувача інфекційного відділення ОСОБА_19 , уролога ОСОБА_20 , в.о.завідувача травматологічного відділення ОСОБА_21 і травматолога ОСОБА_22 07 лютого 2013 року розцінює загальний стан хворого ОСОБА_4 як важкий та на підставі даних УЗД, момбальної пункції, комп`ютерної контрастної експореторної урографії та додаткових методів дослідження констатує зниження концентраційної функції нирок та робить заключення про виявлення у ОСОБА_4 . ЗЧМТ, струсу головного мозку, субарахноїдального крововиливу, вторинного менінгіту, забою нирок. Значиться, що пацієнт має скарги на нудоту, болючість грудної клітки хребта та відчуття сковування при глибокому вдоху, позиви на блювання під час сніданку, незначний головний біль. Виявлені крововиливи в області повік з незначною припухлістю. 08 лютого 2013 року в результаті огляду начальник ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» ОСОБА_23 розцінює загальний стан хворого як середнього ступеня важкості. 10 лютого 2013 року консиліум лікарів ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» в складі начальника ОСОБА_23 , завідувача неврологічного відділення ОСОБА_17 , анестезіолога ОСОБА_24 , чергового хірурга ОСОБА_25 і в.о. завідувача травматологічним відділенням ОСОБА_26 констатує загальний стан ОСОБА_4 як середній ближче до важкого ступеня та відмічає, що на момент огляду пацієнт скаржиться на відчуття скованості по бокових поверхнях шиї, мають місце елементи загальмованості хворого, нечіткого виконання ним команд і затруднення у вирішенні простих логічних задач. Згідно із заключенням цього консиліуму лікарів дані зміни розцінюються як посилення геморалгічного синдрому черепно-мозкової травми на фоні підвищення показників артеріального тиску. Була проведена момбальна пункція, аналізи крові і сечі, на підставі яких констатовано збільшення креатиніну крові з 242 мкмоль/л (07 лютого 2013 року) до 313,3 мкмоль/л (10 лютого 2013 року), сечовини з 10,6 ммоль/л до 11,8 ммоль/л, встановлено діагноз: ЗЧМТ, струс забій головного мозку з субарахноїдальним геморалгічним компонентом, ознаками вторинного менінгіту, забій нирок, сечовий синдром. Для подальшого лікування і спостереження пацієнт переведений в реанімаційне відділення. Загальний стан в реанімаційному відділенні при огляді з черговим хірургом розцінюється як середньо-важкий. Значиться, що о 20 годині 30 хвилин хворий у свідомості, доступний, астенізований, сонливий, на поставлені запитання відповідає правильно, з неохотою, в часі і просторі орієнтований правильно, температура тіла 37 градусів Цельсія, має скарги на загальну слабість, тягнучого характеру болі в ділянці шиї (спазмування) та в ікроновенних м`язах, тремор в нижніх кінцівках, сонливість, дискомфорт, періодичну нудоту. О 22 годині 00 хвилин у хворого відмічається посмикування в нижніх кінцівках, дрібний тремор у верхніх кінцівках. При обстеженні ОСОБА_4 в ділянці нирок з допомогою комп`ютерного томографа 07 лютого 2013 року компютерно-томографічних ознак травматичних пошкоджень нирок не виявлено. Проте даними УЗД ОСОБА_4 в ділянці органів черевної порожнини, нирок від 11 лютого 2013 року категорично підтверджуються ознаки контузії нирок, а також ознаки ДЖВШ, реактивні зміни підшлункової залози, сечовий діатез і ГНН?. 11 лютого 2013 року при спільному огляді черговим хірургом і черговим анестезіологом стан хворого розцінюється як середньо-важкий, наявні скарги на загальну слабкість, болі в ділянці шиї тягнучого характеру, періодичну нудоту, сонливість, артеріальний тиск 140/65 мм.рт.ст. На момент огляду урологом 11 лютого 2013 року о 15 годині 00 хвилин скарг не має, значиться, що нирки не пальпуються. 11 лютого 2013 року проведено огляд ОСОБА_4 , лікарями-хірургами, якими констатовано, що хворий має скарги на біль голови і загальну слабість, його загальний стан є середнього ступеня важкості, що обумовлено його неврологічним станом, та встановлено діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій поперекової ділянки. 11 лютого 2013 року здійснений огляд хворого начальником медичної частини ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» ОСОБА_16 , яким розцінюється загальний стан пацієнта, як середнього ступеня важкості, зафіксовано артеріальний тиск 140/90 мм.рт.ст. та відмічено при біохімічному обстеженні ріст рівня креатиніну до 332,3 мкмоль/л і сечовини до 17,3 ммоль/л. 11 лютого 2013 року о 19 голині 00 хвилин загальний стан хворого оцінюється, як середньо-важкий в динаміці стабільно, зазначається про наявність скарг хворого на головну біль, відчуття ознобу, носову кровотечу, загальну слабкість, артеріальний тиск - 141/92 мм.рт.ст., о 22 годині 30 хвилин 135/85 мм.рт.ст. 12 лютого 2013 року при спільному огляді чергового хірурга і чергового анестезіолога стан ОСОБА_4 характеризується, як середньо-важкий, хворий має скарги на нічний сон з переривами, загальну слабкість, тяжкість в поясниці, знемагання в області нирок, його артеріальнпй тиск 136/91 мм.рт.ст. При огляді начальником медичної частини ДЗ «СМСЧ-3» МОЗ України ОСОБА_16 12 лютого 2013 року загальний стан пацієнта розцінюється, як середнього ступеня важкості, динаміка захворювання позитивна, відмічається наявність скарг хворого на ниючий біль в попереку з обох боків та блювання, артеріальний тиск хворого - 130/80 мм.рт.ст. Вказано, що за наполяганням батьків пацієнта для подальшого лікування 12 лютого 2013 року направлено в Рівненську обласну дитячу лікарню, його госпіталізація узгоджена. Зазначена медична карта №822 стаціонарного хворого ОСОБА_4 свідчить, що аналіз спинно-мозкової рідини був проведений 05 лютого 2013 року (колір до центрифуги безколірна, прозора, після центрифуги безколірна), 07 лютого 2013 року (колір до центрифуги слегка розова і слегка мутна, після центрифуги безбарвна, прозора, осад червоний), і 10 лютого 2013 року (колір до центрифуги червона, мутна, після центрифуги безбарвна), аналізи крові і сечі здійснювалися щоденно. Дані біохімічного аналізу крові ОСОБА_4 змінювались, зокрема: 07 лютого 2013 року креатинін 242 мкмоль/л, сечовина 10,6 ммоль/л; 10 лютого 2013 року - креатинін 323,3 мкмоль/л, сечовина 13,6 ммоль/л; 11 лютого 2013 року - креатинін 332,3 мкмоль/л, сечовина 17,3 ммоль/л; 12 лютого 2013 року - креатинін 268,0 мкмоль/л, сечовина 15 ммоль/л.

Отже, у висновках судово-медичної експертизи №53 від 26 лютого 2013 року і №219-Д/53 від 22 липня 2013 року такі дані медичної карти №822 стаціонарного хворого ОСОБА_4 , як УЗД органів черевної порожнини і нирок, результати біохімічних аналізів крові, загально-розвернутих аналізів крові та сечі не були взяті до уваги та не були досліджені експертом.

З медичної карти №1485 стаціонарного хворого слідує, що ОСОБА_4 знаходився на лікуванні у хірургічному відділенні №1 Рівненської обласної дитячої лікарні з 12 лютого 2013 року до 22 лютого 2013 року, оскільки отримав травму 05 лютого 2013 року. ОСОБА_4 був госпіталізований за терміновими показаннями з діагнозом: політравма, забій нирок, ЗЧМТ - струс головного мозку, гостра ниркова недостатність. В подальшому йому встановлено заключний клінічний діагноз: політравма, забій нирок, ЗЧМТ - струс головного мозку (основний) і гостра ниркова недостатність в стадії поліурії (ускладнення основного). Загальний стан дитини оцінюється як середньоважкий, хворий має скарги на головокружіння, кров`янисту сечу, постійні болі в поперековій частині ниючого характеру. Артеріальний тиск ОСОБА_4 12 лютого 2013 року о 18 годині 00 хвилин - 150/100 мм.рт.ст., 12 лютого 2013 року о 18 годині 25 хвилин - 160/110 мм.рт.ст., 13 лютого 2013 року о 07 годині 00 хвилин 160/100 мм.рт.ст., в подальшому 13 лютого 2013 року 120/80 мм.рт.ст., 14 лютого 2013 року 150/100 мм.рт.ст., 18 лютого 2013 року 130/100 мм.рт.ст., 20 лютого 2013 року 140/100 мм.рт.ст., 22 лютого 2013 року 130/90 мм.рт.ст. Дані біохімічного аналізу крові ОСОБА_4 змінювались наступним чином: 12 лютого 2013 року креатинін 254 мкмоль/л (при нормі 44-110 мкмоль/л), сечовина 16 ммоль/л (при нормі 2,5-8,3 ммоль/л); 13 лютого 2013 року - креатинін 182 мкмоль/л, сечовина 11,8 ммоль/л; 14 лютого 2013 року - креатинін 155 мкмоль/л, сечовина 9,5 ммоль/л; 18 лютого 2013 року - креатинін 118 мкмоль/л, сечовина 10,5 ммоль/л, 20 лютого 2013 року креатинін 117 мкмоль/л, сечовина 10 ммоль/л. Під час вказаного стаціонарного лікування ОСОБА_4 також здійснювались дослідження на гематологічному аналізаторові «Mindray» та дослідження сечі. Однак цих фактичних обставин щодо змін стану здоров`я ОСОБА_4 у висновках судово-медичної експертизи №53 від 26 лютого 2013 року і №219-Д/53 від 22 липня 2013 року не досліджено і не проаналізовано.

У медичній карті № НОМЕР_3 стаціонарного хворого зазначено, що ОСОБА_4 перебував у відділенні педіатрії №2 Рівненської обласної дитячої лікарні з 29 березня 2013 року до 10 квітня 2013 року в зв`язку з станом після перенесеного забою нирок та встановленим заключним клінічним діагнозом гостра ниркова недостатність в стані відновлення функції нирок (основний), вторинна артеріальна гіпертензія (ускладнення основного) та вегето-судинна дистонія (супутній). Загальний стан хворого розцінюється, як середньо-важкий. Відмічаються скарги пацієнта на підвищену втому, головні болі, підвищення артеріального тиску, болі в попереку, болі в серці. 01 квітня 2013 року проведено електрокардіографію встановлено діагноз хворого гіпоксія міокарду в ділянці міжшлуночкової перетинки і верхівки, а також гостра ниркова недостатність в стадії відновлення функції нирок, стан після забою нирок, вегето-судинна дистонія. Артеріальний тиск ОСОБА_4 мав наступні покази: 01 квітня 2013 року 135/80 мм.рт.ст., 03 квітня 2013 року увечері 140/80 мм.рт.ст., 05 квітня 2013 року 135/80 мм.рт.ст., 08 квітня 2013 року від 130/80 мм.рт.ст. до 160-170/100 мм.рт.ст., 10 квітня 2013 року 110/60 мм.рт.ст. (після прийняття препаратів). Вказані фактичні дані стану здоров`я ОСОБА_4 . Під час вказаного стаціонарного лікування ОСОБА_4 також здійснювались дослідження на гематологічному аналізаторові «Mindray», біохімічний аналіз крові та дослідження сечі. Проте цих фактичних обставин щодо змін стану здоров`я ОСОБА_4 у висновках судово-медичної експертизи №53 від 26 лютого 2013 року і №219-Д/53 від 22 липня 2013 року не враховано. Таким чином, судом встановлено, що діагнози ОСОБА_4 субарахноїдальний крововолив, забій нирок та вегето-судинна дистонія встановлені клінічно та підтверджуються результатами аналізів крові, сечі, спинно-мозкової рідини, підвищенням артеріального тиску та результатами УЗД в ділянці органів черевної порожнини, нирок, які є об`єктивними даними, наявними у медичних документах, а не cуб`єктивними даними.

Достовірність вказаних медичних документів та відповідність їх фактичній дійсності підтверджується показаннями свідка ОСОБА_8 (лікаря-травматолога ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України»), наданими в судовому засіданні. З показань свідка ОСОБА_8 слідує, що діагноз ОСОБА_4 : забій нирок (контузія нирок), гостра ниркова недостатність та субарахноїдальний крововилив було встановлено клінічно на підставі результатів біохімічних аналізів крові на ріст креатоніну і сечової кислоти в крові, аналізів спинно-мозкової рідини та УЗД органів черевної порожнини і нирок при наявних скаргах хворого на загальну слабість, головну біль, нудоту і біль в попереку та підтверджено заключеннями лікаря-уролога ОСОБА_20 та консиліума лікарів. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_8 в даному випадку результати УЗД органів черевної порожнини і нирок, які свідчать про забій нирок ОСОБА_4 , не суперечать даним комп`ютерної томографії про невиявлення КТ-ознак травматичних пошкоджень нирок, оскільки анатомічних пошкоджень нирок (розривів ниркової тканини, капсули чи відриву судин і т.д.) в даному випадку не було, а був забій нирок, який характеризується порушенням функцій нирок та був спричинений травмою ударом.

Окрім цього, судом встановлено, що у дослідній частині висновку судово-медичної експертизи №219-Д/53 від 22 липня 2013 року вказано, що з наданої амбулаторної карти ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» на ім`я ОСОБА_4 , 1996 року народження, вбачається, що він знаходиться на обліку з 26 лютого 2009 року з приводу хвороби Озгур-Шлайтера та з приводу вегето-судинної дистонії по гіпертонічному типу, а у підсумках цього висновку зазначено, що ОСОБА_4 знаходиться на обліку з 12 лютого 2010 року з приводу вегето-судинної дистонії по гіпертонічному типу, яка загострилась вторинною гіпертензією /можливо ниркового генезу/. Однак наведені дані не відповідають дійсності, оскільки згідно із записами медичної амбулаторної карти ОСОБА_4 26 лютого 2009 року йому рекомендовано диспансерний облік з приводу хвороби Осгуд-Шлаттера зліва, а з 12 лютого 2010 року на диспансерному обліку з приводу вегето-судинної дистонії по гіпертонічному типу він не перебував. У період часу з 04 жовтня 2010 року до 18 жовтня 2010 року ОСОБА_4 стаціонарно лікувався у дитячій лікарні м.Кузнецовськ з приводу клінічного діагнозу вегето-судинна дистонія по гіпотонічному типу, що є протилежним діагнозу вегето-судинна дистонія по гіпертонічному типу.

В цій частині покликання судово-медичного експерта на п.4.7 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17 січня 1995 року, є також безпідставним, оскільки слідуючи вказаним вимогам при оцінці ступеня тяжкості не повинні враховуватися загострення попередніх захворювань після заподіяння тілесного ушкодження, а також інші наслідки ушкодження, що обумовлені не власне характером цього ушкодження, а випадковими обставинами (наприклад, алкогольним сп`янінням, правцем), індивідуальними особливостями організму (наприклад, гемофілією), дефектами надання медичної допомоги тощо. В таких випадках експерт зобов`язаний вказувати характер причинно-наслідкових зв`язків між ушкодженням і такими наслідками. Проте в даному випадку судово-медичний експерт не зазначив ні випадкових обставин, ні індивідуальних особливостей організму, ні дефектів надання медичної допомоги, які б викликали загострення попередніх захворювань ОСОБА_4 , та не вказав причинно-наслідкових зв`язків між ушкодженням і такими наслідками, як загострення попередніх захворювань.

Неповнота висновків судово-медичної експертизи №53 від 26 лютого 2013 року і №219-Д/53 від 22 липня 2013 року підтверджується показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_9 , з яких слідує, що він не оглядав потерпілого ОСОБА_4 і про обставини його падіння під час бійки з ОСОБА_3 та вдаряння об лавку не знав. Даючи показання суду, судово-медичний експерт ОСОБА_9 визнав, що у висновку судово-медичної експертизи №219-Д/53 від 22 липня 2013 року він допустив помилку при зазначенні даних про перебування ОСОБА_4 на обліку з 12 лютого 2010 року з приводу вегето-судинної дистонії по гіпертонічному типу. Окрім цього, судово-медичний експерт ОСОБА_9 підтвердив у судовому засіданні, що об`єктивними даними є дані УЗД, ренгендосліджень, комп`ютерних томографій, результати аналізів крові і сечі та відомості інших проведених досліджень, а також те, що вторинна гіпертензія ниркового генезу свідчить про порушення функцій нирок, яка може настати як від травми, так і від захворювання.

З цих причин при оцінці доказів суд надав перевагу медичним документам ОСОБА_4 , а не висновкам судово-медичної експертизи №53 від 26 лютого 2013 року і №219-Д/53 від 22 липня 2013 року, які є неповними та суперечать даним медичних документів.

30 жовтня 2014 року позивач ОСОБА_4 та його представник адвокат Шах В.А. відкликали своє попереднє клопотання про призначення в даній цивільній справі комісійної судово-медичної експертизи, за результатами якого Кузнецовським міським судом Рівненської області 07 лютого 2014 року була постановлена відповідна ухвала, а відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Виноградова-Мацнєва Є.В. відкликали своє попереднє клопотання про поставлення експертам додаткових питань та проведення комісійної судово-медичної експертизи іншою експертною установою. Інших клопотань про призначення в даній цивільній справі судово-медичної експертизи сторони та їх представники не заявляли.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Статтею 1179 СК України встановлено, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Отже, враховуючи наведені правові норми, як регулюють спірні правовідносини сторін, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції Волинської області 04 лютого 2013 року (актовий запис №36 від 06 грудня 1996 року), підтверджується, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_1 і ОСОБА_5 . Таким чином ОСОБА_1 є належним позивачем в даній справі, оскільки в зв`язку з протиправною поведінкою неповнолітнього ОСОБА_3 щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_4 зазнав душевних страждань, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та медичними документами про стан здоров`я, інвалідність і потреби в лікуванні ОСОБА_4 .

Факт протиправної поведінки неповнолітнього ОСОБА_3 щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , що проявилась у спричиненні останньому тілесних ушкоджень 05 лютого 2013 року біля 16 години 00 хвилин, доводиться ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 вересня 2013 року, показаннями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та письмовими доказами справи. Обставин, які б свідчили, що спричиняючи ОСОБА_4 тілесні ушкодження, ОСОБА_3 діяв правомірно, - судом не встановлено.

Враховуючи те, що моральна шкода в даному випадку заподіяна ОСОБА_1 неповнолітньою дитиною ОСОБА_2 її неповнолітнім сином ОСОБА_3 , який не має власного майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі його матір`ю ОСОБА_2 , до якої ОСОБА_1 заявлено позов. Неповнолітній ОСОБА_3 ніде не працює, доходу регулярного характеру, достатнього для відшкодування завданої ним моральної шкоди, не отримує. Його стипендії, виплата якої залежить від рівня знань, недостатньо для відшкодування завданої ним моральної шкоди.

В даному випадку тягар доведення обставин покладається на відповідачку. Проте ОСОБА_2 не довела, що моральної шкоди було завдано її неповнолітнім сином нповнолітньому ОСОБА_1 не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Частиною1 ст.3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Факт неправомірної поведінки неповнолітнього ОСОБА_3 та заподіяння ним тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_4 свідчить про неналежне виховання ОСОБА_3 його батьками, в тому числі матір`ю ОСОБА_2 .

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд врахував характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав ОСОБА_1 у зв`язку з спричиненням його неповнолітньому сину ОСОБА_4 тілесних ушкоджень неповнолітнім ОСОБА_3 , стан здоров`я та інвалідність ОСОБА_4 , тривалість його лікування, тяжкість вимушених змін у його життєвих і навчальних стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. За таких бставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд прийшов до висновку, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 неправомірними діями неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у душевних стражданнях, викликаних заподіянням неповнолітньому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, необхідно визначити в розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. та стягнути їх із матері неповнолітнього ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 .

Підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в іншій частині заявлених вимог відсутні.

Враховуючи викладені обставини, на підставі ст.23, ч.1 ст.1167, ч.1 ст.1168, ст.1179 ЦК України, ч.1 ст.150 СК України, керуючись ст.ст.4, 60, ч.ч.1, 4 ст.61, ч.1 ст.88, п.2 ч.1 і ч.3 ст.208, ч.ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, - відмовити в задоволенні за їх недоведеністю.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області особами, які брали участь у справі, та були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення в цей же строк з дня отримання його копії.

Головуючий суддя О.І.Горегляд