Справа № 727/8868/14-ц
Провадження № 2/727/2260/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Чебан В.М.

при секретарі Руснак І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики до відповідача ОСОБА_2 Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 червня 2014 року відповідач ОСОБА_2 отримав у позивача по розписці в борг 1200 доларів США, що еквівалентно згідно курсу Національного банку України, станом на 15.10.2014 року становить 15541,75 грн. і зобов'язався повернути позивачу гроші до 13 липня 2014 року.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вказано в позовній заяві, грошові кошти у розмірі 1200 доларів США були передані ОСОБА_2 в момент підписання розписки.

У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач вказує, що строк повернення позики визначений 13 липня 2014 р. згідно розписки. На даний час сума позики в розмірі 15541,75 грн. відповідачем не повернута, на прохання позивача про добровільну сплату боргу, відповідач під різними приводами відмовився.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, сума інфляційних на 01.10.2014 року становить - 575, 04 грн. Сума 3% річних від зазначеної суми боргу становить - 120,07 грн.

На основі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь загальну суму боргу, яка становить 16236,86 грн., в тому числі: основна заборгованість 15541,75 грн., інфляційні - 575,04 грн., 3% річних - 120,07 грн.

В судове засідання позивач не з'явився, проте до початку судового засідання від його представника надійшло клопотання про розгляд даної справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте від нього до початку судового засідання надійшло клопотання про розгляд даної справи в його відсутність, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 16 червня 2014 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 в борг грошові кошти в сумі 1200 доларів США, що еквівалентно згідно курсу Національного банку України, станом на 15.10.2014 року становить 15541,75 грн., зі строком повернення до 13 липня 2014 року, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 16.06.2014 року ( а.с. 5).

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Стаття 202 ЦК України вказує, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Щодо письмової форми правочину то, згідно вимог ст. 207 ЦК України - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно вищевказаних норм закону розписка ОСОБА_2 від 16.06.2014 року відповідає вимогам цивільного законодавства.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, між сторонами існують договірні зобов'язання позики в сумі 15541,75 грн.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно договору позики ОСОБА_2 взяв позику зі строком повернення до 13 липня 2014 року. (а.с.5).

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач ОСОБА_2 в порушення вимог ст.ст. 530, 629, 1049 ЦК України не виконує покладений на нього обов'язок повернути грошові кошти отримані за договором позики, про що свідчить наявність у позивача оригіналу розписки, а також письмова заява самого відповідача, в якій останній визнає позовні вимоги, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення суми позики підлягають до задоволення.

Крім того, за змістом ст. 610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання. У цьому разі відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України - тобто сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають до задоволення, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу загальну суму боргу яка становить 16236,86 грн., в тому числі: основна заборгованість 15541,75 грн., інфляційні - 575,04 грн., 3% річних - 120,07 грн. та судовий збір.

Задовольняючи позовні вимоги, суд також бере до уваги те, що відповідач позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення.

Керуючись вимогами ст.ст. 526, 530, 629, 1046, 1049, 1050 ЦК України , ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, борг в сумі 16236 ( шістнадцять тисяч двісті тридцять шість ) гривень 86 ( вісімдесят шість) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в сумі 243 ( двісті сорок трьох ) гривень 60( шістдесят ) копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: