АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8598/14 Головуючий 1 інстанції: Нікуліна Л.П.
Справа № 646/4064/14-ц Доповідач : Пшенічна Л.В.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Яцини В., Івах А.П.

за участю секретаря - Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерко товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2014 року

за позовом ОСОБА_3 до Відділення № 19 філії Харківського регіонального управління Публічного акціонерко товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_4 про визнання недійсним договору поруки, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати договір поруки № 1 від 16.03.2007 року недійсним, посилаючись на те, що її чоловік ОСОБА_4 уклав з ПАТ «ПриватБанк» договір поруки без її згоди, чим порушив її права.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано договір поруки № 1 від 16.03.2007 року, укладений між ОСОБА_4 та Відділенням № 19 філії Харківського регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк» недійсним.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що оскільки договір укладено не в інтересах сім'ї, він не породжує для ОСОБА_3 ніяких обов'язків і за зобов'язаннями за цим договором стягнення не може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а за його зобов'язаннями за цим договором стягнення може бути накладено лише на особисте майно, яке виділено йому в натурі.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що майно набуте під час шлюбу є спільною власністю подружжя і згідно зі ст.. 65 СК України і чоловік розпоряджається спільним майном за взаємною згодою, а оскільки дружина не давала згоди на укладення договору поруки , то такий договір є недійсним.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції і на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове, оскільки судом застосовано норми матеріального права, які не поширюються на ці правовідносини.

Згідно зі ст.. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Вказана норма права стосується договорів, які подружжя або один з них укладає з іншими особами щодо майна, яке їм належить на праві спільної сумісної власності Згідно з ч. 4 вказаної норми права укладений одним із подружжя договір створює обов'язки для другого лише у тому разі, якщо договір укладено в інтересах сім,ї, а майно, одержане за цим договором, використане для задоволення потреб сім,ї.

Оскільки укладений договір поруки не є договором щодо розпорядження сумісним майном подружжя і не стосується інтересів сім,ї, то він не породжує для дружини ніяких обов'язків і за договором поруки не може бути звернено стягнення на спільне сумісне майно подружжя, а лише на майно, яке належить особисто особі, яка уклала договір поруки, що передбачено ст.. 75 СК України.

На вказані положення закону суд першої інстанції не зверну в уваги, застосував норми права, передбачені СК України, які не поширюються на ці правовідносини, що виникли у зв'язку з укладенням договору поруки і безпідставно дійшов до висновку про наявність підстав для визнання договору поруки недійсним.

З урахуванням наведеного, судова колегія приходить до висновку, що відсутні правові підстави для визнання договору поруки недійсним і відмовляє позивачу у задоволенні позову.

Керуючись ст..ст. 303, 304, п.2 ч. 1 ст. 307, п.4 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерко товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2014 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії