Справа № 466/9325/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

26 лютого 2015 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Химуку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу нарахування аліментів,

у с т а н о в и в:

29 грудня 2014 року ОСОБА_1 пред'явив в суд позов до ОСОБА_2, в якому просить змінити спосіб нарахування суми аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що був встановлений рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 13 вересня 2011 року у справі №2-250/11 шляхом стягнення з нього на користь ОСОБА_2 1100 грн. щомісячно.

В позовній заяві зазначив, що 13 вересня 2011 року Шевченківським районним судом м. Львова за заявою ОСОБА_2 було прийнято рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З моменту початку стягнення аліментів його матеріальний стан погіршився, оскільки він був змушений змінити місце роботи, зменшився розмір його заробітної плати що не дає йому можливості сплачувати аліменти в розмірі, що встановлено в рішенні суду. Іншої роботи чи додаткових заробітків, котрі б давали можливість сплачувати встановлені судом кошти в нього немає.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повній мірі та дав пояснення аналогічні змісту поданої заяви, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду та рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі ( ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини (дітей) може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 13 вересня 2011 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Крім цього даним рішенням вирішено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в сумі 600 грн., яка підлягає їндексації відповідно до закону, починаючи з 31 жовтня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7 - 8).

При ухваленні рішення суду від 27 січня 2012 року та в даний час ОСОБА_1 працює у Комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги та 15.03.2007 року, та згідно довідки з місця праці №143 від 07 березня 2014 року з нього стягувались аліменти за виконавчим листом в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 16.08.2011 року до досягнення дитини повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що на момент ухвалення рішення він працював в КП «Адміністративно-технічне управління» ЛМР та сплачував аліменти в повному розмірі. Однак в подальшому у зв'язку з скороченням посад та заробітної плати він був змушений змінити місце роботи. З 01 травня 2014 року позивач працює в ПАТ «Концерн Хлібпром», відповідно виконання рішення суду здійснювала бухгалтерія ПАТ «Концерн Хлібпром», що стверджується долученими до матеріалів справи копіями розрахункових листків про виплату заробітної плати ПАТ «Концерн Хлібпром».

Відтак з квітня 2014 року по жовтень 2014 року встановлена судом сума аліментів перевищувала половину суми його доходів, тому бухгалтерія підприємства стягувала їх в розмірі 1/3 від суми доходу.

Враховуючи викладене, та те, що обов'язок утримання дитини покладений на обох батьків, а також те, що із часу винесення рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів його матеріальний стан змінився - погіршився, він працює Інженером з цивільного захисту та екології в ПАТ «Концерн Хлібпром», його дохід мінливий, нерегулярний, суд робить висновки про те, що є всі підстави для зміни способу присудження аліментів та стягнення їх з ОСОБА_1 у виді 1100 грн. щомісячно.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України та ст.ст. 180, 182, 183, 192 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб нарахування аліментів з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що був встановлений рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 13 вересня 2011 року.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1100 грн. щомісячно яка підлягає до індексації відповідно до закону, починаючи з 26 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

У зв'язку із зміною способу нарахування та стягнення аліментів припинити стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1), аліментів на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13 вересня 2011 року.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивачем рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя: Д. Б. Глинська