Справа № 454/2043/14 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 22-ц/783/6848/14 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Шашкіної С.А.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: апелянта - ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 серпня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 20 серпня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що стягуються щомісяця, починаючи з 05.10.2009р. згідно рішення Сокальського районного суду від 24.12.2009р. а саме: з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої грошової суми 350грн. - на 1/4 частку зі всіх видів доходу ОСОБА_2, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним і необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права. Зокрема покликається на те, що відповідачкою не було надано доказів, що вона несе додаткові витрати на лікування дитини, а її пояснення в суді першої інстанції про те, що вона купує потрібний препарат для лікування за 500 грн. в психіатричній лікарні м. Львова, оскільки такий не завжди є в аптеках, не можна вважати за належний доказ. Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги те, що відповідачка отримує на сина пенсію та соціальну допомогу інваліда з дитинства 1950 грн. щомісячно. Враховуючи вищевикладене просить суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про звільнення від стягнення додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_5 в сумі 500,00 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку (а.с. 76-77), що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 Цивільного процесуального кодексу (далі-ЦПК) України, розглянути справу у її відсутності. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача та його представника на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши і перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Разом з тим, у відповідності до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов'язку у батьків.

Частиною першою ст. 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Аліменти на дитину при цьому у відповідності до ч.1 ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів, які стягуються із нього на користь відповідача на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 24 грудня 2009р. задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення з останнього аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. та додаткові кошти на утримання сина пов'язані із хворобою в розмірі 500 грн.. Однак, на даний час його матеріальний стан змінився, в нього погіршився стан здоров'я внаслідок чого йому встановлено третю групу інвалідності на підставі загального захворювання та надано висновок про те, що йому протипоказана робота з важкими фізичними навантаженнями. В зв'язку з цим йому призначено пенсію в розмірі 1049 грн. щомісячно. Крім того, стан здоров'я дитини стабілізувався і необхідності у щомісячному постійному лікуванні дитини немає. Із врахуванням наведеного, на підставі ст. 192 СК України просив змінити розмір аліментів та стягувати із нього кошти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно та звільнити від сплати додаткових витрат на утримання сина.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_5, позивач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.8).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції вірно виходив з того, що на даний час матеріальний стан позивача змінився, він став отримувати пенсію в сумі 1049 грн., що є підставою для зміни розміру аліментів з твердої грошової суми на процентне співвідношення, а відтак, вірно дійшов висновку про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина з 350 грн. на 1/4 частину з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Висновок суду відповідає вимогам ст.192 СК України про те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану когось із них.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами(розвитком здібностей дитини,її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Із врахуванням наведеного, доводи апелянта про наявність підстав для його звільнення від додаткових витрат на лікування дитини, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки з поданих відповідачем виписок з історії хвороби та довідок підтверджується факт, того, що лікування дитини продовжується, така дійсно потребує лікування, а відтак відсутні підстави для звільнення батька від сплати додаткових витрат.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду, такі не ґрунтуються на законі і спростовуються вищенаведеним.

Таким чином, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що беруть участь в справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, і дав їм правильну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга - підлягає відхиленню.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 п.1 ст. 312, ч.1 п.4 ст.314, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.Я.Богонюк

С.А.Шашкіна