Провадження № 2/389/700/14
Р І Ш Е Н Н Я

заочне

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року Знам'янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

В складі : головуючого судді Український В.В.,

при секретарі Василенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду місті Знам'янка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк», треті особи ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк» з вимогами: вважати відкликаною з 07 березня 2014 року згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту та визнати розірваним з 07 березня 2014 року договір про надання споживчого кредиту № від 28.02.2014 року, укладений між нею та публічним акціонерним товариством «ОТП Банк». В позовній заяві посилалася на те, що уклала договір споживчого кредиту, однак після цього до закінчення 14-денного строку з дня укладення вирішила відмовитися від договору, про що повідомила письмово банк. Послуги по виготовленню та монтажу металопластикових вікон, оплата яких повинна бути проведена за укладеним договором про надання споживчого кредиту, їй надані не були. Мотивувала свої вимоги тим, що 28 лютого 2014 року до неї додому з'явилися представник фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 та представник ПАТ «ОТП Банк», які ввівши її в оману, умовили укласти з ними одночасно два договори - з ФОП ОСОБА_3 на придбання, поставку та монтаж ПВХ конструкції вартістю 3930,00 гривень та з ПАТ «ОТП Банк» - договір про надання споживчого кредиту № для оплати вищевказаного товару. Відповідно до роз'яснень, які їй надали представники відповідача та третьої особи, вона цю суму повинна буде повернути на протязі двох років з розміром щомісячного платежу в двісті гривень. Саме на таких умовах їй запропонували підписати договір на придбання ПВХ конструкцій та договір про надання споживчого кредиту. Після вивчення умов запропонованого позивачеві кредитного договору, зрозуміла, що підписала фактично споживчий договір кредиту з «ОТП Банком», однак самого договору їй не дали, а лише номер та реквізити для сплати грошей, та повинна буде повернути банку за два роки грошову суму, яка в два рази перевищує вартість самої ПВХ конструкції, і з врахуванням її доходів, не буде в змозі виконати своїх зобов'язань перед банком. Крім того, щомісячна плата встановлена в триста гривень, замість обіцяних двісті. Враховуючи вищенаведені обставини, позивач на наступний день звернулася до представника банку в місті Кіровограді та представника ФОП ОСОБА_3 із заявами про розірвання договорів, однак останні відмовилися від прийняття вказаних заяв. Після звернення до керуючого відділенням, позивач отримала свій примірник договору споживчого кредиту 06.03.2014. 07.03.2014 рекомендованим листом з описом направила на адресу ПАТ «ОТП Банк» заяву про відкликання згоди на укладання договору про надання споживчого кредиту № від 28 лютого 2014 у відповідності до п. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», враховуючи те, що минуло тільки шість днів з моменту підписання договору, а також те, що представник банку відмовився брати заяву та в позивача не було іншого вибору. В той же день 07.03.2014 позивачем одночасно направлено на адресу ФОП ОСОБА_3 заяву про розірвання укладеного між ними договору на придбання та надання у власність ПВХ конструкцій з дня направлення на їх адресу даної заяви в зв'язку з її відмовою від отримання споживчого кредиту від ПАТ «ОТП Банк» на оплату замовлення. В зв'язку з тим, що від відповідача та третьої особи не настало реакції на її листи, змушена звернутися до суду для захисту свої прав.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, просить розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. В попередніх судових засідання просила суд задовольнити її вимоги на підставі викладених в позові пояснень.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомив. В попередні судові засідання представник позивача не з'являвся, але надав заперечення на позов, відповідно до якого просить суд відмовити в позовних вимогах позивачеві. Підтвердив укладення 28.02.2014 між Банком та ОСОБА_1 кредитного договору № , відповідно до якого Банк надає кредитні кошти в розмірі 3930.00 грн. на придбання товару у Продавця 1(ОСОБА_4) та 943,20 грн. на придбання послуг зі страхування у Продавця 2 (ПАТ Страхова компанія «СК Уніка Життя), а позивач в свою чергу зобов'язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами. Банк взяті на себе зобов'язання виконав та 04.03.2014 перерахував кошти на придбання товару продавцеві, що підтверджується меморіальним ордером № 1734628. Однак, позивач не виконує взяті на себе зобов'язання та не сплачує кошти на погашення заборгованості по кредитному договору. Також вважає, що ч.6 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачає відкликання саме згоди на укладення договору, а не самого кредитного договору. Крім того, відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач повинен подати особисто або надіслати кредитодавцю до закінчення 14 календарних днів з дня укладення договору. З відкликанням згоди на укладення договору, споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором, що позивач не зробила. Також, представник відповідача посилається на те, що право відкликання згоди не застосовується щодо споживчих кредитів, наданих на купівлю послуги, виконання якої відбулося до закінчення строку відкликання згоди. Вважає, що так як Банком 04.03.2014 перераховані кошти покупцю, виконання послуги відбулося до закінчення строку відкликання згоди, що унеможливлює її відкликання.

Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень не надали.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищезазначені обставини, а також на те, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 28.02.2014 між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг на виготовлення та передачу у власність ПВХ конструкцій, вартість виробів складає 3930,00 грн. Згідно п. 3.1., п.3.2 цього договору замовник зобов'язується оплатити вартість замовлення у вищевказаній сумі, а виконавець після виконання замовником зазначеного обов'язку зобов'язується виготовити та доставити вироби протягом 30 робочих днів. Замовник сповіщується про передачу виробів за добу.

Також, судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (Банк) і ОСОБА_1 28 лютого 2014 року укладено договір про надання споживчого кредиту № .

Згідно п.п. 1.1. п. 1 Договору Банк надає Позичальнику кредит у розмірі 3930 гривень на придбання товару у Продавця 1. Строк кредиту 24 місяці. Розмір процентної ставки 0,01% річних. Продавець - фізична - особа ОСОБА_4 м. Кіровоград, ідентифікаційний код НОМЕР_2, що реалізує товари в рамках програми споживчого кредитування Банку. Товар - Lider, ціна 3930,00 гривень, початковий внесок 0,00 гривень, кредит 3930,00 гривень.

Згідно п.п. 1.2.1 Договору для придбання товару та послуг банк надає позичальнику споживчий кредит відповідно до умов договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені договором та додатком 1 «Графік платежів», а також виконувати інші умови договору. Відповідно до п.1.2.3. Договору підставою для перерахування Банком коштів Продавцю є оригінал цього Договору. Банк перераховує кошти Продавцю протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання Банком свого примірника даного Договору. Згідно п.п. 1.3.1. п. 1.3. Договору датою надання кредиту Позичальнику є 28.02.2014.

Відповідно до абзацу першого частини 6 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору.

Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини. З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором.

Після відмови відповідача в усному порядку прийняти письмове відкликання згоди на укладення договору, 07 березня 2014 року позивач рекомендованим листом направила до банку на адресу ПАТ «ОТП Банк» заяву про відкликання згоди на укладення договору про надання споживчого кредитування № від 28 лютого 2014 року на підставі ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів, адресовану керівнику ПАТ «ОТП Банк», що підтверджено копією заяви та поштового відправлення, долучених до справи.

Крім того, суду надано докази направлення заяви на адресу фізичної особи підприємця ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1, яка зазначена у договорі про припинення договору в зв'язку з відкликанням згоди на укладення кредитного договору.

Отже, позивачкою виконані умови розірвання договору, передбачені ст.11 ч.6 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно ст.7 того ж Закону, право відкликання згоди не застосовується щодо: 1) споживчих кредитів, забезпечених іпотекою; 2) споживчих кредитів на придбання житла; 3) споживчих кредитів, наданих на купівлю послуги, виконання якої відбулося до закінчення строку відкликання згоди.

Як свідчать матеріали справи на час звернення позивачки з заявою про розірвання договору, тобто 07.03.2014, виконання договору, укладеного 28.02.2014 не відбулося. Крім того, ФОП ОСОБА_3 не виконала взагалі умови договору та не передала у власність ОСОБА_1 ПВХ конструкції. Також, позивачка взагалі не отримувала від відповідача ані грошей, ані відповідного товару.

Також, в судовому засіданні встановлено, що між договорами на отримання споживчого кредиту та про надання послуг з виготовлення та передання у власність ПВХ конструкцій є грубі суперечності, оскільки згідно договору на отримання споживчого кредиту продавцем є фізична особа-підприємець ОСОБА_4, ідентифікаційний код НОМЕР_2, проте договір про надання послуг з виготовлення та передання у власність ПВХ конструкцій укладено з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3. Таким чином, з ФОП ОСОБА_4, ідентифікаційний код НОМЕР_2, позивачка не має жодних договірних відносин, а тому і перерахування банком грошових коштів на рахунок відповідача ФОП ОСОБА_4, ідентифікаційний код НОМЕР_2, було безпідставним. Більш того, представником Банку підтверджений факт перерахування коштів на користь ФОП ОСОБА_4, ідентифікаційний код НОМЕР_2.

Також, необхідно звернути увагу на ту обставину, що надана позивачкою копія договору про надання споживчого кредиту зі страхуванням життя позичальника не підписана нею, що викликає сумнів чи дійсно остання у повному обсязі була ознайомлена з умовами угоди, своїми правами і обов'язками позичальника, порядком виконання боргових зобов'язань, умовами страхування.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, для чого роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. З метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, суд просив відповідача надати в судове засідання примірник договору споживчого кредиту № від 28 лютого 2014, укладений між ним та ОСОБА_7, однак відповідач не провів належного реагування та не надав докази в судове засідання, отримавши запит 15.10.2014, про що свідчить повідомлення.

Обов'язок доказування відповідно зі статтею 10 ЦПК покладений на сторони у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ч. З цієї статті у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Враховуючи те, що позивач вчасно звернулася до відповідача із заявою про відкликання згоди на укладення договору кредиту спочатку в усному порядку, а після відмови прийняти заяву, в письмовому порядку, що відповідає положенням частини 6 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», також враховуючи те, що відповідач здійснив перерахунок коштів за товар іншому підприємцю ніж той, з яким укладений договір про виготовлення та передання у власність товара, а також те, що умови договору по виготовленню та передання у власність ПВХ конструкцій не виконані, суд вважає безумовно розірвати договір про надання споживчого кредиту № від 28 лютого 2014 року, укладений між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» і ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позивач, як споживач звільнений від сплати судового збору, його розмір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.525, 526, 530, 538,611, 629, 651, 663, 693 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 1-11, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк», треті особи ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, про захист прав споживачів - задовольнити.

Вважати відкликаною з 07 березня 2014 року згоду ОСОБА_1 на укладення договору про надання споживчого кредиту № від 28 лютого 2014 року з публічним акціонерним товариством «ОТП Банк».

Визнати розірваним з 7 березня 2014 року договір про надання споживчого кредиту № від 28 лютого 2014 року, укладений між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» і ОСОБА_1.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня проголошення через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Знам'янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Український В.В.