КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4122/13-ц
Провадження № 2/488/148/14 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

19.11.2014 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої у справі судді - Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання - Спільній Ю.В.,

за участю позивача - ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку, що є у спільній частковій власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

У С Т А Н О В И В :

В серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про поділ в натурі житлового будинку, що є у спільній частковій власності між співвласниками та встановлення порядку користування земельною ділянкою. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що йому належить 1/2 частка будинку АДРЕСА_1 в м. Миколаєві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.2000р., реєстр. № 1-212 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.2007р., реєстр. № 3-811. Співвласником іншої 1/2 частки спірного житлового будинку є сестра ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.2000р., реєстр. № 1-212 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.2007р., реєстр. № 3-811.

Усі заходи досудового врегулювання спору з відповідачкою успіху не мали. Через це він і звернувся до суду про поділ в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Миколаєві, що знаходиться у спільній частковій власності та просив визначити порядок користування земельною ділянкою, яка була надана ОСОБА_6 у безстрокове користування для будівництва та обслуговування будинку, згідно з варіантами розподілу, визначеними висновком судової будівельно-технічної експертизи.

Посилаючись на те, що через неприязні стосунки між ними та постійні сварки, вони в добровільному порядку не можуть вирішити спір між собою, тому просив поділити житловий будинок та встановити порядок користування земельною ділянкою і в зв'язку з цим просив призначити судову будівельно-технічну експертизу.

По справі судом, за клопотанням позивача ОСОБА_2, призначена судова будівельно-технічна експертиза від 09.10.2013р., а 03.02.2014р. до суду надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи №125-151 від 25.01.2014р., складений експертом. ( а. с. 28-57 )

У судовому засіданні позивач та його представник просили суд поділити житловий будинок та визначити порядок користування земельною ділянкою, спочатку за третім, а згодом за четвертим варіантом судової будівельно-технічної експертизи № 125-151 від 25.01.2014 року, оскільки вважають, що цей варіант надає можливість вільно та безперешкодно користуватися частиною житлового будинку та земельною ділянкою. Що стосується зміни розміру часток співвласників, то вони є незначними. Комунікації також треба поділити. Вони створили два самостійних входу-виходу, площа земельної ділянки відповідає пропорційно розміру часток у спільній частковій власності на будинок між співвласниками. Також просив стягнути на його користь половину судових витрат, які він сплатив за експертизу та судовий збір.

Відповідачка та її представник позов не визнали, оскільки заперечували проти четвертого варіанту поділу в натурі житлового будинку, що знаходиться у спільній частковій власності, а пропонували розділити будинок за другим варіантом експертизи, оскільки вважають, що він не потребує перепланування та перебудови, відповідач постійно із сім'єю проживає у цьому будинку, а позивач має свій будинок. Крім цього за четвертим варіантом їй надається одна кімната, а позивачу чотири кімнати. Даний варіант поділу житлового будинку не передбачає пристрій кухні в житловому будинку літ. "Е2" в приміщеннях, що виділяються ОСОБА_2 Приміщення кухні знаходиться в окремій господарській будівлі - літній кухні літ. "Ж". Варіант розподілу житлового будинку можливий тільки при умові використання кухні за своїм функціональним призначенням у вищезазначеній господарській споруді.

Вислухавши думку сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи спірний жилий будинок АДРЕСА_1 в м. Миколаєві з надвірними будівлями та спорудами належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частині: ОСОБА_2 та ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.2000р., реєстр. №1-212 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.2007р., реєстр. № 3-811, зареєстрованого БТІ, реєстр. № 20706 від 28.03.2000 р., посвідчених державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори, реєстраційний № 3-61 та зареєстрованого в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно 18.10.2007р. під реєстраційним номер 20035452. (а. с. 8-11)

Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок та надвірні будівлі, площею 0,09 га надавалася померлому ОСОБА_6 у користування на підставі Договору про право забудови будинку та безспірного користування земельної ділянки від 20.06.1952 року АДРЕСА_2, посвідчений 18.12.1952 року Миколаївським державним нотаріусом, реєстр. № 2459/1.

Рішенням Заводської районної ради №617 від 24 вересня 1971р. "Про будівництво нового будинку взамін старого, який прийшов у непридатність" ОСОБА_6 надано право будівництва нового будинку взамін старого. ( а. с. 90 )

Актом державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкту до експлуатації від 01.10.1999р., жилий будинок АДРЕСА_1 в м. Миколаєві введений у експлуатацію, який затверджений рішенням Корабельного виконкому м. Миколаєва № 87 від 08.10.1999р.

За висновками експертизи, у відповідності до приписів ст. 152 ЖК України, позивач не надав суду дозволу адміністрації Корабельного району виконкому Миколаївської міської ради про проведення переобладнання та перепланування жилого будинку, згідно з 4 варіантом експертизи.

Однак, згідно з умовами та порядком переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих приміщень у житлових будинках, встановлені "Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій", затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (пункт 1.4.1 цього наказу) переобладнання і перепланування жилих будинків дозволяється робити після одержання дозволу виконавчим комітетом місцевої ради.

У відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-151 від 25.01.2014 року визначено чотири технічно можливі варіанти поділу спірного будинку в натурі, з урахуванням порядку користування земельною ділянкою, що склався, із ідеальних часток та побажань співвласників.

За правилами ст.ст.183, 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, коли не можливо без втрати її цільового призначення. Виділ у натурі часток у житловому будинку можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом, яка відповідає розміру їх часток у приватній власності. У випадку коли в результаті виділу співвласнику передається частина приміщень, яка перевищує за розмірами його частку, суд повинен вирішити питання про стягнення з нього грошової компенсації та зазначити у рішенні фактичні ідеальні частки у праві власності на будинок після його поділу.

Відповідно до ч.2 ст. 183, ст. 367 ЦК України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 7 постанови від 04 жовтня 1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", (із наступними змінами) у спорах про поділ житлового будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може зменшити або збільшити розмір частки, яка підлягає виділу, за умови сплати грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилася.

У тих випадках, коли для виділу (поділу) необхідне переобладнання будинку він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради на підставі ст. 152 ЖК України.

Відповідно до ст.7 Перехідних положень діючого Земельного кодексу України громадяни, що одержали у власність, у тимчасове користування, у тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Судом встановлено, що сторони є також фактичними користувачами земельної ділянки, площею 900кв.м., яка була виділена спадкодавцю ОСОБА_6 на підставі рішення Договору про право забудови будинку та безспірного користування земельної ділянки від 20.06.1952 року АДРЕСА_2, посвідчений 18.12.1952 року Миколаївським державним нотаріусом, реєстр. № 2459/1.

Розглянувши варіанти експертизи про порядок користування земельною ділянкою, суд вважає, що з врахуванням інтересів сторін та відносин, які склалися між ними, найбільш доцільним є другий варіант експертизи, оскільки останній має найменше відхилення від ідеальних часток та не передбачає перепланування та переобладнання жилого будинку і зберігає порядок користування будинком, який вже склався.

Згідно з приписами ст. 5 ЦК України та п. 4 Перехідних та прикінцевих положень цього кодексу, норм розділу ІХ Прикінцевих положень ЗК України правовий статус майна, інших об'єктів цивільних прав і обов'язків суб'єкта правовідносин визначається нормами матеріального права, які діяли на час їх набуття чи виникнення правовідносин. З матеріалів справи вбачається, що позивач набув право власності на 1/3 частку спірного будинку в порядку спадкування за законом у 2007 році.

Правила ч. 2 ст. 120 ЗК України визначають, що у разі набуття права власності на будинок кількома особами до них у відповідних частках переходить право користування земельною ділянкою, якою користувався попередній власник.

Відповідно до ст. 30 ЗК України ( в редакції 1992р.), чинного до січня 2002 року, при переході права власності на будівлі чи споруди за цивільно-правовими угодами, до набувачів від відчужувачів переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження.

Згідно з п.п. "г" п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді земельних справ" при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002р., згідно з положеннями чинної до цієї дати ст. 30 ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалося у договорі відчужування. Після 31 грудня 2001 року в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до ст. 120 ЗК України (2001р.) на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 року, згідно зі ст. 377 ЦК України, а з часу внесення змін до ст. 120 ЗК України від 27 квітня 2007 року і згідно зі ст. 120 ЗК України переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без змін її цільового призначення у розмірах, встановлених договором, а якщо договором це не було передбачено до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлями або спорудами та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. В разі переходу права власності на будівлі або споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб, які не могли мати у власності земельні ділянки, до них переходило право користування земельною ділянкою. З 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій розмішені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до ст. 377 ЦК України і ст.120 ЗК України.

В разі наявності спору між співвласниками будівлі щодо порядку користування належною земельною ділянкою, який раніше ними не визначався, визначення такого порядку чи поділ земельної ділянки, відповідно до положень ч.4 ст.120 ЗК України здійснюється в залежності від розміру ідеальних часток на час виникнення спільної часткової власності. Таким же чином ч.1 ст. 377 ЦК України врегульовано питання виникнення права користування чи права власності на земельну ділянку особами, які набули часткової власності на житловий будинок, що розташований на цій земельній ділянці.

На підставі викладеного, суд визначає порядок користування земельною ділянкою за другим варіантом експертизи та відповідно до приписів ст. 120 ЗК України та ч. 1 ст.377 ЦК України, оскільки позивач набув право користування земельною ділянкою.

Відповідачка та її представник позов не визнали та пропонували поділити житловий будинок та встановити порядок користування земельною ділянкою за другим варіантом судової будівельно-технічної експертизи № 125-151 від 25.01.2014 року, оскільки вважають що даний варіант не передбачає перепланування житлового будинку, має найменше відхилення від ідеальних часток та зберігає порядок користування будинком, який вже склався між сторонами.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне реально розділити житловий будинок та прилеглі господарські будівлі та споруди та визначити порядок користування земельною ділянкою за другим варіантом висновку № 125-151 від 25.01.2014 року судової будівельно-технічної експертизи, оскільки при даному розділі у власність сторонам виділяється частина будинку з урахуванням того, що він має найменше відхилення від ідеальних часток та не передбачає перепланування та переобладнання жилого будинку і зберігає порядок користування будинком, який вже склався між сторонами.

Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Суд вважає, що судові витрати повинні бути поділені між сторонами пополам.

Позивачем сплачено 114,70 гривень судового збору, однак заявлені позовні вимоги є майнового характеру, а тому судовий збір повинен бути в розмірі 1% відсотку від ціни позову. Висновком експертизи встановлено, що інвентарна вартість домоволодіння визначена в розмірі 208480, 0 гривень, отже 1/2 частина складає 104 240,0 гривень, що і становить ціну позову. Отже, судовий збір повинен бути сплачений в розмірі 1042,40 гривень. Таким чином, з ОСОБА_4 на користь держави повинно бути стягнуто гривень 521,20 гривень, а з ОСОБА_2 на користь держави повинно бути стягнуто 406,50 гривень з урахуванням сплачених ним 114,70 гривень судового збору при зверненні до суду.

Крім того, позивачем були понесені витрати за оплату експертизи в розмірі 3000,0 гривень та оплату геодезичної зйомки в розмірі 548,0 гривень, що також суд відносить до судових витрат, і тому ділить їх між сторонами порівну, а тому з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 повинно бути стягнуто 1774 гривні.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214,215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити - частково.

Провести поділ жилого будинку з господарськими спорудами та будівлями АДРЕСА_1 та встановити порядок користування земельною ділянкою по другому варіанту судової будівельно-технічної експертизи № 125-151 від 25.01.2014 року, а саме:

Виділити ОСОБА_2 у власність з часткою 1/2: частку у житловому будинку літ. "Е-1" у складі приміщень:

- 2-7 жилу кімнату , площею 9,1кв.м., інвентарною вартістю 9389грн.,

- 2-8 жилу кімнату, площею 10,0кв.м., інвентарною вартістю 10320грн.,

- 2-9 жилу кімнату, площею 18,0 кв. м., інвентарною вартістю 18576грн.,а всього по квартирі, площею 37,1кв.м., інвентарною вартістю 38 280грн.

Прибудинкові господарські споруди:

- ? частина літ. „Ж" літня кухня, 1986р. забудови, площею 33,4кв.м., інвентарною вартістю 20971грн.,

- літ. „ж-1" теплицю, 1986 р.забудови, площею 66,8кв.м., інвентарною вартістю 15384 грн.,

- літ. "З"- сарай 1987р.з., площею 13,4кв.м., інвентарною вартістю 8681грн.

- літ. "И"- сарай 1988р.з., площею5,9кв.м., інвентарною вартістю 2641грн.

- літ."К" - душ 1988р.з., площею 2,3кв.м., інвентарною вартістю 2476грн.,

- літ "Л"- навіс,1999р., площею 9,3кв.м., інвентарною вартістю 1447грн.,

- 1/2 частину Літ № 4, 5 - огорожі з воротами та каліткою , інвентарною вартістю 2280грн.,

- 1/2 частину Літ. № ІІІ, ІУ замощення, інвентарною вартістю 9146грн., а всього інвентарною вартістю 101 306грн., з реальною часткою 48/100 ( 89880:185630), що менше від ідеальної частки на 2/100.

Виділити відповідачу ОСОБА_4 у власність з часткою 1/2: житлового будинку літ."Е-1" з прибудовою літ "Е1" у складі приміщень:

- 1-1, коридор, площею 6,3кв.м., інвентарною вартістю 6500грн.,

- 1-2, кухню, площею 7,7кв.м., інвентарною вартістю 7946грн.,

- 1-3, столову , площею 20,4кв.м., інвентарною вартістю 21053грн.,

- 1-4 жилу кімнату, площею 13,2кв.м., інвентарною вартістю 13622грн.,

- 1-5 жилу кімнату , площею 7,8кв.м., інвентарною вартістю 8050грн.,

- 1-6 кухню, площею 8,40кв.м., інвентарною вартістю 8669грн.,

-1-10 санвузел, площею 1,7кв.м., інвентарною вартістю 3454грн., а

всього по квартирі, площею 65,5кв.м., інвентарною вартістю 67583грн.

Прибудинкові господарські споруди:

- ? частина літ. „Ж" літня кухня, 1986р. забудови, площею 33,4кв.м., інвентарною вартістю 20971грн.,

- літ.„Впд", погріб,1986р.п. площею 22кв.м., інвентарною вартістю 4401грн.,

- літ. „Н", вбиральню, 1975р.п, площею 1,5кв.м., інвентарною вартістю 1794грн.,

- літ. №7 водопровідна колонка,інвентарною вартістю 1000грн.,

- 1/2 частина Літ. № 4,5 огорожі з воротами та каліткою інвентарною вартістю 2280грн. ,

- 1/2 частина Літ. № ІІІ, ІУ, замощення, інвентарною вартістю 9146грн., а всього інвентарною вартістю 107 175грн., з реальною часткою 52/100 ( 95749:185630), що більше від ідеальної частки на 2/100.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у сумі 21506грн.

Виділити у особисте користування співвласнику ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 330,1 кв.м., в тому числі під будівлями - 115,7кв.м., під землею 214,93кв.м., яка прилягає до частини правої бокової стіни житлового будинку, розміром 1,15х4,63м., площею 5,32кв.м. до частини лівої бокової стіни житлового будинку, розмірами 1,0х4,63, площею 4,63кв.м., доріжка вдовж правої бокової стіни будівлі літньої кухні літ. "Ж" шириною -1,0м., довжиною 10,05м., площею 10,5кв.м., а також між задньою торцевої стіни літ. Ж - літня кухня та будівель сараїв, літ "З","И", розмірами 3,8х10,28м., площею 39,06кв.м. і доріжка до задньої торцевої межі розміром 1,0х4,0м, площею 4,0кв.м., під будівлями, які виділяються, площею 115,7кв.м., під огородом, площею151,87 кв.м.

В загальне користування співвласників виділити земельну ділянку, площею 61,8кв.м. та вона проходить від воріт із шириною проїзду 4,0м, довжиною 15,45м., площею 61,8кв.м.

Виділити у особисте користування співвласнику ОСОБА_4 земельну ділянку, яка прилягає до частини житлового будинку, надвірним господарським спорудам, площею 330,1 кв.м., в тому числі під будівлями 165,33кв.м.

В'їзд- виїзд на земельну ділянку залишається в загальному користуванні співвласників.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1774 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 521,20 гривень

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 406,50 гривень.

На рішення суду може бути надана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. Г. Циганок