РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/16209/14-ц

2/643/5677/14

18.12.2014 Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Малихіна О.Р.

при секретарі Березко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сплаченого авансу та неустойки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із позовом до суду і просить стягнути із відповідача 216000 (двісті шістнадцять тисяч) грн., що складаються з 108000 (сто вісім тисяч) грн. авансового внеску за попереднім договором від 19.05.2014р. та неустойки у розмірі 108000 (сто вісім тисяч) грн., посилаючись на те, що 19 травня 2014 року позивач уклав Попередній договір з внесенням авансового внеску з ОСОБА_2, який було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №332. Згідно з вищезазначеним договором, ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 108000,00 (сто вісім тисяч) гривень, що в еквіваленті складає 9000,00 (дев'ять тисяч) доларів США, у рахунок належних з нього 528000,00 (п'ятсот двадцять вісім тисяч гривень 00 копійок) гривень, що в еквіваленті складає 44000,00 (сорок чотири тисячі) доларів США, які Позивач зобов'язався сплатити до 30 червня 2014 року до 18 годин 00 хвилин і укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, а Відповідач зобов'язався продати йому вищезазначену квартиру. Ця квартира належить ОСОБА_2 на підставі дублікату договору дарування, посвідченого нотаріусом Третьої Харківською державною нотаріальною конторою 10.07.1992 року за р.№2-2827, виданого Харківським обласним державним нотаріальним архівом 09.11.2010 року р.№1-514, зареєстрованого Комунальним підприємством "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" 11.11.2010 року реєстраційний номер 29491962, номер запису 58320 в книзі: 1, що підтверджується Витягом про Державну реєстрацію прав №27960246 від 11.11.2010 року. В п.2.3. Договору зазначалося, що продавець довів до відома покупця наявність арештів рухомого майна в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 30.03.2011 року №11011748, від 24.07.2012 року №12779747, від 23.11.2012 року №13289916 та арешт нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 19.12.2013 року обтяження №3933691, які він зобов'язався виключити з Реєстрів до посвідчення основного договору не пізніше 30 червня 2014 року до 18 годин 00 хвилин.

Також позивач просить стягнути витрати на судовий збір у сумі 2160 грн.

Відповідач про дату і час розгляду справи повідомлений повісткою, але в судове засідання не з'явився. Відповідач подав заяву про відкладення слухання справи у зв'язку з неможливістю явки, але доказів поважності причини неявки до суду він суду не надав. Відповідач мав можливість подати заперечення на позов, але цього не зробив без поважних на то причин. Суд вважає причини неявки неповажними і розглядає справу на підставі наданих доказів.

В судовому засіданні встановлене наступне.

19 травня 2014 року позивач уклав Попередній договір з внесенням авансового внеску з ОСОБА_2, який було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №332. Згідно з вищезазначеним договором, ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 108000,00 (сто вісім тисяч) гривень, що в еквіваленті складає 9000,00 (дев'ять тисяч) доларів США, у рахунок належних з нього 528000,00 (п'ятсот двадцять вісім тисяч гривень 00 копійок) гривень, що в еквіваленті складає 44000,00 (сорок чотири тисячі) доларів США, які Позивача зобов'язався сплатити до 30 червня 2014 року до 18 годин 00 хвилин і укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, а Відповідач зобов'язався продати йому вищезазначену квартиру. Ця квартира належить ОСОБА_2 на підставі дублікату договору дарування, посвідченого нотаріусом Третьої Харківською державною нотаріальною конторою 10.07.1992 року за р.№2-2827, виданого Харківським обласним державним нотаріальним архівом 09.11.2010 року р.№1-514, зареєстрованого Комунальним підприємством "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" 11.11.2010 року реєстраційний номер 29491962, номер запису 58320 в книзі: 1, що підтверджується Витягом про Державну реєстрацію прав №27960246 від 11.11.2010 року. В п.2.3. Договору зазначалося, що продавець довів до відома покупця наявність арештів рухомого майна в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 30.03.2011 року №11011748, від 24.07.2012 року №12779747, від 23.11.2012 року №13289916 та арешт нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 19.12.2013 року обтяження №3933691, які він зобов'язався виключити з Реєстрів до посвідчення основного договору не пізніше 30 червня 2014 року до 18 годин 00 хвилин.

Таким чином, Відповідач взяв на себе зобов'язання до 30 червня 2014 року до 18 годин 00 хвилин зняти всі обтяження з об'єкту нерухомості та укласти з Позивачем договір купівлі-продажу квартири.

Однак, 27 червня 2014 року Відповідач сказав, що не виконав свої зобов'язання, зазначені в п.2.3 договору по виключенню арештів з Реєстрів і попросив подовжити строк попереднього договору з внесенням авансового внеску до 18 годин 00 хвилин 15 липня 2014 року. Позивач погодився, і 27 червня 2014 року між Позивачем та Відповідачем було укладено додатковий договір до попереднього договору з внесенням авансового внеску посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 19 травня 2014 року за реєстровим №332. Згідно додаткового договору змінився строк укладання договору купівлі-продажу квартири, а саме до 15 липня 2014 року до 18 годин 00 хвилин, а також Відповідач зобов'язався виключити всі арешти з Реєстрів до посвідчення основного договору не пізніше 15 липня 2014 року до 18 годин 00 хвилин.

15 липня 2014 року Позивач, для виконання п.1.1. Попереднього договору знаходився у приміщенні нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_3 приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, для укладання з Відповідачем, ОСОБА_2, договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2. В приміщенні даної нотаріальної контори Позивач прибував з 14 годин 00 хвилин до 18 годин 00 хвилин 15 липня 2014 року, що засвідчене нотаріусом в Свідоцтво за реєстровим №404. Але Відповідач в зазначений строк не з'явився, чим порушив основні вимоги попереднього договору.

Таким чином, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 між Позивачем, ОСОБА_1, та Відповідачем, ОСОБА_2, укладено не було з вини Відповідача.

Укладаючи попередній договір, як у Позивача, так і у Відповідача виникли зобов'язання, а саме: Позивач зобов'язався купити квартиру АДРЕСА_2, і в разі відмови від покупки з його вини, знав, що авансовий платіж залишиться у продавця. В свою чергу Відповідач зобов'язався продати вищезазначену квартиру саме Позивачу і за встановлену у Попередньому договорі суму, і якщо він не продасть її зі своєї вини, то зобов'язується повернути Позивачу авансовий платіж в подвійному розмірі.

Своїми діями Відповідач, ОСОБА_2, порушив умови попереднього договору з внесенням авансового внеску від 19 травня 2014 року, а саме:

п.п.1.1., 2.10. - не явився до нотаріуса ОСОБА_3 для укладання основного договору купівлі-продажу;

п. 2.3. - не зняв всі обтяження з об'єкту нерухомості;

п.2.6. - не повернув Позивачу грошові кошти у розмірі: 108000,00 (сто вісім тисяч) гривень, що в еквіваленті складає 9000,00 (дев'ять тисяч) доларів СІЛА та неустойку в розмірі 108000,00 (сто вісім тисяч) гривень, що в еквіваленті складає 9000,00 (дев'ять тисяч) доларів США до 18 години 00 хвилин 16 липня 2014 року.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. В силу ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом та повертається у тому розмірі у якому вона була надана.

Оскільки договір купівлі-продажу квартири в установленому законом порядку між сторонами не укладено, передана Відповідачу сума у розмірі 108000,00 (сто вісім тисяч) гривень, що в еквіваленті складає 9000,00 (дев'ять тисяч) доларів США є авансом, який підлягає поверненню у цьому ж розмірі.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 635 ЦК попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати іншій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного-законодавства.

Пунктом 4 ст. 635 ЦК України передбачено, що договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно з ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Зі змісту зазначених норм закону можна зробити висновок, що аванс-це лише спосіб платежу і він не є зобов'язанням. Аванс не виконує забезпечувальної функції, він сплачується боржником у момент настання обов'язку платежу, тобто виконує функцію попередньої оплати. Той, хто отримав аванс, повинен його повернути. Боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов'язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків.

Тобто, боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов'язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків

Оскільки договір купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сплачена в рахунок виконання договору відповідачці сума авансу повинна бути повернута в тому розмірі, в якому вона передавалася.

Таким чином, за попереднім договором від 19.05.2014 року, з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума авансу у розмірі 108000 грн.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача неустойки в такій самій сумі авансу, тобто 108000 грн., то, виходячи з принципу диспозитивності та положень ст. 60 ЦПК України, суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки аванс не є грошовим зобов'язанням, і до цих правовідносин не застосовуються положення ст. ст. 549 -551 ЦК України.

Так, з законодавчо визначеного означення неустойки випливає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За такого, зі змісту 2.6 Попереднього договору вбачається, що повернення авансу та такої самої суми (фактично подвійна сума авансу) у вигляді неустойки не відповідає правовій природі неустойки, а відповідає визначенню поняття завдаток. Проте сторони чітко визначилися, що передана при укладенні попереднього договору сума є авансом і при посвідченні основного договору купівлі-продажу ціна квартири зменшується на суму авансу.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1080 грн.

На підставі ст.ст. 22, 525; 526; 549; 570; 610; 615; 627, 628, 635, 657 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 15, 60, 88; 107, 114, 118-120, 197, 208-209, 212, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) 108000 (сто вісім тисяч) гривень сплаченого авансу за Попереднім договором від 19.05.2014р.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) 1080 (одна тисяча вісімдесят) гривень судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області особами яки брали участь в судовому засіданні протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, а особами яки не брали участь в судовому засіданні протягом того ж строку з дня отримання копії рішення суду.

Суддя О.Р. Малихін