Провадження № 2/712/156/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2014року

Соснівський районний суд м.Черкаси в складі

головуючого-судді Марцішевської О.М.

при секретарі Снігурській Т.В.

за участю адвоката ОСОБА_1

з участю прокурора - Завгородній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Черкаської міської ради, ОСОБА_4, інспекції ДАБК в Черкаській області про визнання права власності на самочинне будівництво та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа інспекція ДАБК в Черкаській області про приведення самочинного будівництва у відповідність до державних норм і правил,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5, правонаступником якого є ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4, посилаючись на те, що сторони є співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_1,м.Черкаси, позивачі в частках по 7/40 кожний, відповідачка - в частці 13/20, також є власниками суміжних земельних ділянок за вказаною адресою- позивачі площею 419 кв.м згідно Державного акту на право власності від 12.08.2005р., ОСОБА_4 - 545 кв.м згідно Державного акту про право власності від 06.06.2008р. Позивачами самочинно здійснено будівництво житлової прибудови літ.Б'-1, прибудови літ.б, мансарди мс, гаражу З, сараю Ж, літньої кухні Д, прибудови «а3-2», а також проведена реконструкція житлового будинку літ.Б-1 та реконструкція приміщень 2-3 та 2-7 в житловому будинку А-1 по АДРЕСА_1, м.Черкаси. Внаслідок самочинного будівництва не порушені права та законні інтереси співвласника ОСОБА_4, однак відповідачка не надає згоду на визнання права власності на самочинне будівництво за позивачами, внаслідок чого при зверненні до інспекції ДАБК в Черкаській області позивачі позбавлені можливості узаконити вказані будівлі. Уточнившись з позовними вимогами, просили суд визнати безпідставною відмову відповідача підписати заяву про прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомості, визнати за ними право власності на об'єкти здійсненого ним самочинного будівництва по АДРЕСА_1, м.Черкаси.

ОСОБА_4 звернулась до суду з зустрічним позовом до позивачів про приведення об'єктів самочинного будівництва у відповідність до державних норм і правил, посилаючись на те, що здійснене позивачами перепланування житлового будинку літ.А-1, прибудови «а3-2», здійснено з порушенням будівельних норм і правил, чим створена небезпека експлуатації будинку, спричиняються незручності відповідачу у обслуговуванні власної стіни будинку. Другий поверх прибудови «а3-2» побудований частково по належній відповідачці частині будинку, чим порушують будівельні норми про те, що нормативна відстань для догляду та ремонту будівлі має бути не меншою 1 метра до сусідньої ділянки. Просить суд зобов'язати позивачів привести другий поверх житлового будинку літ.А-1 у відповідність до державних норм та правил.

Ухвалою суду від 29.12.2014р. за заявою позивачів залишено без розгляду позовні вимоги про визнання права власності на самочинно побудовану прибудову «а3-2» до житлового будинку А-1 по АДРЕСА_1, м.Черкаси.

Позивачка ОСОБА_2, представник позивачів ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити, зустрічний позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зустрічні підтримала.

Прокурор, який вступив в справі в ході судового розгляду згідно ст.45 ЦПК України, вважав такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про визнання безпідставною відмови відповідачки підписати заяву про прийняття в експлуатації самочинно побудованих об'єктів нерухомості по АДРЕСА_1, м.Черкаси за виключенням прибудови «а3-2», оскільки вказані об'єкти крім зазначеної прибудови не порушують прав відповідача, також підтримав зустрічні позовні вимоги про приведення прибудови а3-2 до вимог державних будівельних норм, оскільки вказана прибудова збудована з порушенням межі належної відповідачки земельної ділянки та фактично розташована над частиною належної відповідачки частини будинку.

Представники Черкаської міської ради, інспекції ДАБК в Черкаській області до судового засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та обставини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивачі є власниками 7/20 частини будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 в м.Черкаси на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.11.2014р. та рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 04 червня 1985 року. На підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.11.2014р. та Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №484925 від 12 серпня 2005року ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві приватної спільної власності належить земельна ділянка площею 419кв.м, розташована по АДРЕСА_1 в м.Черкаси для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по ? частині. ОСОБА_4 є власником 13/20 частин зазначеного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.11.2006р. та земельної ділянки 545кв.м, розташованої по АДРЕСА_1 в м.Черкаси, на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ002113 від 06.06.2008року.

На території належної позивачам ділянки подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_5, правонаступником якого є ОСОБА_2, було здійснено будівництво житлової прибудови літ.«Б1-1», прибудови літ.«б», мансарди літ.«мс», гаражу літ.«3», сараю літ.«Ж», літньої літ.«Д». прибудова літ.«а3 -2», а також проведена реконструкція житлового будинку літ. .«Б1-1», та реконструкція приміщень №2-3 та №2-7 в житловому будинку літ.«А-1» по АДРЕСА_1 в м.Черкаси.

В 2012 році ОСОБА_5 та ОСОБА_3 звертались до суду з позовом про визнання права власності на зазначене самочинно побудоване нерухоме майно по АДРЕСА_1, м.Черкаси та рішенням апеляційного суду від 28.02.2013р. було скасоване рішення суду першої інстанції від 06.12.2012р. про задоволення позову та відмовлено у задоволенні позову в зв'язку з тим, що питання введення в експлуатацію зазначених об'єктів нерухомості не було предметом розгляду компетентного органу - інспекції ДАБК в Черкаській області.

Згідно актів інспекції ДАБК в Черкаській області від 14.05.2012р. встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 здійснили самочинне будівництво на належній їм ділянці, компетентними органами був внесений припис про усунення порушень та постановою від 21.05.2012р. їх притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу, який сплачений згідно з квитанцією від 21.05.2012р.

З метою введення в експлуатацію самочинно збудованих житлової прибудови літ.«Б1-1», прибудови літ.«б», мансарди літ.«мс», гаражу літ.«3», сараю літ.«Ж», літньої літ.«Д». прибудова літ.«а3 -2», а також реконструкції житлового будинку літ. .«Б1-1», приміщень №2-3 та №2-7 в житловому будинку літ.«А-1» по АДРЕСА_1 в м.Черкаси ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відповідно до процедури, яка визначена Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків було виготовлено звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж, за висновками якого об'єкт обстеження відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації, та звернулись до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області з заявою про прийняття об'єктів до експлуатації, реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, проте листом від 10.09.2013р. їм було повернуто матеріали у зв'язку з відсутністю у заяві про прийняття в експлуатацію об'єкта підпису співвласника домоволодіння, що не відповідає п.3.2 вказаного Порядку.

Оскільки ОСОБА_4 як співвласник суміжної ділянки та співвласник домоволодіння відмовилась підписати заяву про введення об'єктів нерухомості до експлуатації, у зв'язку із чим співвласники не мають можливості зареєструвати будівництво в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, звернулись до суду з даним позовом.

Відповідно до висновку № 2337/13-23,1173/14-23 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 11.08.2014року на підставі результатів обстеження прибудови будинку "А-1", розташованої за адресою АДРЕСА_1 в м.Черкаси встановлено, що об'ємно- планувальні рішення та конструктивні елементи прибудови «а3-2» житлового будинку "А-1" відповідають ДБН України, ДБН В.2.2-15-2005. «Житлові будинки. Основні положення», ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва». Розташування прибудови "а3-2" до житлового будинку "А-1", на земельній ділянці не відповідає п. 3.25* ДБН 360 - 92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», що не дає змогу ОСОБА_5 та ОСОБА_3 проводити догляд та поточний ремонт торцевої стіни будівлі. Влаштування інженерно - технічних заходів, що запобігають стіканню атмосферних опадів з покрівлі прибудови "а3-2" до жилового будинку "А-1" на територію земельної ділянки ОСОБА_4 забезпечено в повному обсязі. Експертом зазначено, що на момент огляду, місце опуску зливової каналізації, на території земельної ділянки належній ОСОБА_4 значно захаращено, що не дозволяє нормальному висиханню стін та цоколю прибудови "а3-2" і житлового будинку "А-1", що в подальшому може призвести до передчасної руйнації опорядження та несучих конструкцій. Присутнє незначне провисання стелі (5-21 мм) в приміщені 1-2, 1-3, 1-4 квартири №1 житлового будинку "А-1", однак з'ясувати причину провисання стелі на момент дослідження не вбачається можливим. Інші ушкодження стелі та стін квартири не виявлено. Відповідно до "Геодезичних обмірів станом на 07.04.2014р. прибудова "а3-2" виходить за межі земельної ділянки ОСОБА_3 на територію земельної ділянки ОСОБА_4 на одній ділянці фасаду на 0,17 м та на іншій ділянці фасаду на 0,4м (всього на 1 кв.м).

Згідно з ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій по запобіганню такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1,7 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Пунктом 5 указаної постанови роз'яснено, що відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК).

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, ОСОБА_4 зазначала, що самочинне будівництво прибудови «а3-2» здійснено з порушенням будівельних норм і правил, чим створена небезпека експлуатації будинку, спричиняються незручності відповідачу у обслуговуванні власної стіни будинку. Другий поверх прибудови «а3-2» побудований частково по належній відповідачці частині будинку, чим порушують будівельні норми про те, що нормативна відстань для догляду та ремонту будівлі має бути не меншою 1 метра до сусідньої ділянки.

Згідно з п.3.25 ДБН 360 - 92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» для догляду за будівлями і здійснення поточного ремонту відстань від межі сусідньої ділянки до найбільш виступної конструкції стіни слід приймати не менше1,0 м.

Згідно висновку експерта при самочинному будівництві прибудови "а3-2" до житлового будинку літ.А-1 були порушені норми ДБН 360-92** Містобудування. Планування забудова міських і сільських поселень, а саме - не дотримана нормативна відстань прибудови до межі належної ОСОБА_4 земельної ділянки, що не дає можливість позивачам обслуговувати будівлю та частково вказана прибудова вступає на належну відповідачу ділянку та частину будинку, чим створені перешкоди останній у користуванні власним майном. Для відновлення порушеного права відповідачки необхідним є приведення прибудови "а3-2" до будівельних норм і правил, тому зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають до задоволення в частині зобов'язання позивачів привести самочинно побудовану прибудову «а3-2» до житлового будинку літ.А-1 по АДРЕСА_1, м.Черкаси у відповідність до п.3.25* ДБН 360-92** щодо дотримання нормативної відстані до межі належної відповідачки земельної ділянки по АДРЕСА_1, м.Черкаси.

Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до змісту ч. ч. 3, 4 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за собою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови відсутності заперечень власника земельної ділянки щодо визнання права власності за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або відсутності порушень прав інтересів осіб.

У абз. 1 п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року № 6 роз'яснено, що на підставі частини третьої статті 376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (ч. 3 ст. 375 ЦК України).

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи та поясненням сторін, що здійснення самочинного будівництва житлової прибудови літ.Б'-1, прибудови літ.б, мансарди літ.мс, гаражу літ.З, сарай літ.Ж, літню кухню літ.Д, реконструйований житловий будинок літ.Б-1, реконструйовані приміщення 2-3,2-7 житлового будинку А-1 по АДРЕСА_1, м.Черкаси права ОСОБА_4 як співвласника домоволодіння та власника суміжної земельної ділянки не порушують, оскільки вказані споруди побудовані з дотриманням будівельних норм і правил згідно з висновком експерта, розташовані у межах належної позивачам ділянки з дотриманням нормативної відстані до межі ділянки відповідачки, тому відмова останньої у підписанні заяви про прийняття вказаних об'єктів до експлуатації є безпідставною, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом, належить виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст. ст. 3 і 4 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд виходить з того, що для визнання права власності на об'єкт нерухомості, для проведення державної реєстрації права власності обов'язковим є введення об'єкта в експлуатацію за встановленою чинним законодавством процедурою, яка передбачена вище вказаним Порядком. Суд не повинен заміняти органи, які зобов'язані видавати дозволи на будівництво й узгоджувати забудови; визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку має залишатися винятковим способом захисту права. Тому судам необхідно з'ясовувати, чи звертався позивач до компетентних органів із питання узаконення самочинного будівництва, чи було відмовлено компетентними органами у вирішенні зазначеного питання.

Із листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області від 10.09.2013р. вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не було відмовлено у реєстрації декларації, а запропоновано усунути її недоліки, серед яких відсутність у заяві про прийняття в експлуатацію об'єкта підпису співвласника домоволодіння. Отже, для захисту порушеного права позивачам необхідно визнати частково безпідставною відмову співвласника підписати заяву на введення об'єктів нерухомості в експлуатацію, після чого позивачі в установленому законом порядку зможуть набути право власності на самочинно побудоване нерухоме майно за результатами процедури введення в експлуатацію компетентним органом, тому позовні вимоги про визнання права власності на самочинно побудоване нерухоме майно не підлягають до задоволення.

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволити частово.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 привести самочинно побудовану прибудову «а3-2» до житлового будинку літ.А-1 по АДРЕСА_1, м.Черкаси у відповідність до п.3.25* ДБН 360-92** щодо дотримання нормативної відстані до межі належної ОСОБА_4 земельної ділянки по АДРЕСА_1, м.Черкаси.

Визнати безпідставною відмову ОСОБА_4 у підписанні заяви про прийняття в експлуатацію житлової прибудови літ.Б'-1, прибудови літ.б, мансарди літ.мс, гаражу літ.З, сарай літ.Ж, літню кухню літ.Д, реконструйований житловий будинок літ.Б-1, реконструйовані приміщення 2-3,2-7 житлового будинку А-1 по АДРЕСА_1, м.Черкаси.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції в 10 денний строк.

ГОЛОВУЮЧИЙ: