УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурлай О.Б.,

представника скаржника - Діхтяренка Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на постанову державного виконавця Уманського районного відділу ВДВС Уманського МРУЮ Паливоди О.П. про відмову у відкритті виконавчого провадження, заінтересовані особи: державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М., ОСОБА_4, -

у с т а н о в и в :

26.09.2014 року ПАТ «Банк Форум» звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Уманського районного відділу ВДВС Уманського МРУЮ Паливоди О.П. про відмову у відкритті виконавчого провадження, в якій просить у разі необхідності поновити строк на подання скарги, визнати дії державного виконавця по винесенню постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірними, скасувати відповідну постанову, зобов'язати державного виконавця прийняти виконавчий документ до виконання і відкрити виконавче провадження, а також зобов'язати начальника ВДВС організувати виконання рішення суду відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Вимоги скарги мотивовано тим, що 02.02.2010 року Дніпровським районним судом м. Києва було прийняте рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ТОВ «Еталон-Автобуссервіс» на користь банку заборгованості за кредитним договором у розмірі 29399,74 доларів США. В якості забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань за договором кредиту ОСОБА_4 передав в заставу банку автомобіль «КІА», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1. 24.01.2013 року державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві відкрив виконавче провадження за вказаним рішенням суду щодо боржника ОСОБА_4 (ВП №36137329), а 07.02.2013 року державний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Також, 12.03.2013 року державним виконавцем Коровайко О.С. складено акт державного виконавця про те, що виїздом за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що боржник за даною адресою ніколи не проживав, особа боржника мешканцям квартири не відома. Майно, що належить боржнику на праві власності - відсутнє. За наведених обставин 07.08.2013 року представник стягувача звернувся до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві з заявою про направлення виконавчого листа №2-282/10 до Уманського ВДВС Уманського МРУЮ для проведення подальших виконавчих дій. 18.09.2014р. на адресу стягувача за вих. №2-5557/3 від 12.09.14р. (на №2-5875/4.1 від 19.08.14 р.) надійшов супровідний лист та копія постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 07.10.2013 р. Підставою відмови стало те, що в ході проведення перевірки державний виконавець Уманського районного ВДВС Уманського МРУЮ встановив: при направленні виконавчого документу для примусового виконання по територіальності не надано підтвердження про фактичне місцепроживання боржника за місцем реєстрації на території Ятранівської сільської ради Уманського району Черкаської області та не вказано точне місце його реєстрації, відсутні відомості про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника в Державних реєстрах речових прав на нерухоме та рухоме майно, не надано документів щодо наявності або відсутності у боржника на праві власності транспортних засобів, відсутні відомості про оголошення вказаного ТЗ у розшук, акт д/в від 12.03.2013 р. щодо перевірки майнового стану за місцем проживання боржника згідно виконавчого документу не відповідає вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень, в постанові стягнення витрат виконавчого провадження не вказано р/р, на який необхідно перераховувати кошти. У зв'язку з наведеним, державний виконавець Уманського районного ВДВС Уманського МРУЮ Паливода О.П. керуючись п. 8 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» відмовив у прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження. Скаржник вважає, що зазначені вище дії у виконавчому провадженні №40096163 вчинені із порушенням ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», упереджено без урахування інтересів стягувача. На думку скаржника, державний виконавець Уманського районного ВДВС Уманського МРУЮ Паливода О.П.. безпідставно та протиправно, керуючись п. 8 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», 07.10.2013 р. виніс постанова про відмову у відкритті виконавчого посилаючись, зокрема, на неповноту здійснених державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві заходів примусового виконання, оскільки майна боржника на території на яку розповсюджуються повноваження ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві не виявлено, за адресою зазначеною у виконавчому листі відповідно до акту державного виконавця боржник не проживає, відомості по наявність доходів та зареєстрованого за боржником рухомого та нерухомого майна відсутні. У зв'язку з чим, стягувачем було подано заяву про направлення виконавчого документа за адресою реєстрації боржника АДРЕСА_3. Належним доказом перебування боржника і належного йому майна на території Уманського району Черкаської області є реєстрація його місця проживання та реєстрація транспортного засобу боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець з метою захисту інтересів стягувача має право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну. З метою перевірки інформації щодо місця перебування, проживання боржника, державний виконавець Уманського районного ВДВС Уманського МРУЮ повинен був направити запит до УДМС України в Черкаській області для встановлення факту реєстрації боржника на території Черкаської області, перевірити майновий стан боржника за адресою його реєстрації, направити запити до УПФУ, ДПС для встановлення джерел доходів боржника. Як додаткове підтвердження місця проживання, перебування боржника та його майна може бути інформація викладена в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником транспортного засобу за реєстраційним номером НОМЕР_1, є боржник, в графі «Адреса» зазначено: АДРЕСА_3. Однак, державний виконавець Уманського районного ВДВС Уманського МРУЮ зловживаючи своїми правами та виявляючи повну бездіяльність, обмежився лише винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, чим вчинив неправомірні дії. Також з метою приховування своєї бездіяльності та протиправності дій, державний виконавець в порушення вимог ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», винесену постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження не направив наступного дня після її винесення на адресу ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві разом з виконавчим документом. Доказом неправомірності державного виконавця, є супровідний лист за вих. №5557/3 від 12.09.2014 р. за яким державний виконавець Уманського районного ВДВС Уманського МРУЮ направив постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження винесену 07.10.2013 р. на адресу ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві та адресу стягувача майже через рік з моменту її винесення. Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення але як вбачається з конверту в якому надійшла оскаржувана постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження направлено простою кореспонденцією. Відповідно ч. 1, 3 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом. Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено обов'язок державного виконавця вживати передбачені цим законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі. Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень передбачено не тільки порядок проведення виконавчих дій але й чітко регламентовані строки їх проведення. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Ст. 383 ЦПК України, передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено Їх права чи свободи. Частиною 2 ст. 387 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Відповідно до ч. 4. ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження може бути оскаржена заявником у десятиденний строк з дня її надходженняу порядку, встановленому цим Законом. Згідно із ч. 1 ст. 83 ЗУ «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Оскаржувана постанова надійшла до скаржника 18.09.2014 р., про що є відмітка на конверті відправника, тому десятиденний строк не порушено. За наведених обставин скаржник просить задовольнити вимоги своєї скарги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги скарги з підстав викладених у ній і просить скаргу задовольнити.

Представник Уманського районного відділу ВДВС Уманського МРУЮ в судове засідання не з'явився, до суду надійшли письмові заперечення начальника Уманського районного відділу ВДВС Уманського МРУЮ на скаргу ПАТ «Банк Форум» в яких начальник Уманського районного відділу ВДВС Уманського МРУЮ просить розглядати скаргу за відсутності представника Уманського районного відділу ВДВС Уманського МРУЮ та заперечує проти задоволення скарги посилаючись на наступне. 04.l0.2013p. за вх. №368/09-02-39/3 з відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження від 27.08.2013року, що винесена у зв'язку з направленням за належністю виконавчого листа №2-282/10, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 15.01.2013 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» боргу в сумі 256 880,64 грн. (солідарно). Державним виконавцем постанову про закінчення виконавчого провадження винесено згідно заяви стягувача про направлення виконавчого документу за місцем реєстрації боржника - АДРЕСА_3. 07.10.2013року вказаний виконавчий документ передано державному виконавцю Уманського РВ ДВС Уманського МРУЮ Паливоді О.П. для прийняття процесуального рішення відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». При вивченні пакету документів доданих до постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем Уманського РВ ДВС Уманського МРУЮ встановлено, що: при направленні виконавчого документу для примусового виконання по територіальності не надано підтверджуючих документів щодо реєстрації боржника, фактичного місцепроживання боржника за місцем реєстрації на території Ятранівської сільської ради Уманського району Черкаської області та не вказано точне місце його реєстрації, адже дана інформація є необхідною та обов'язковою при направленні відповідних процесуальних документів виконавчого провадження, виклику боржника, здійсненні всіх необхідних запитів щодо перевірки місцезнаходження боржника та перевірки його майнового стану; відсутні підтверджуючі документи про накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно боржника в Державних реєстрах речових прав на нерухоме та рухоме майно; не надано підтверджуючих документів щодо наявності або відсутності у боржника на праві власності транспортних засобів (хоча згідно доданого договору застави від 01.07.2008 року за боржником на праві власності зарестровано ТЗ), копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ТЗ за реєстровим номером НОМЕР_1 до Уманського РВ ДВС Уманського МРУЮ також не направлено; відсутні відомості про оголошення ТЗ (згідно договору застави) в розшук, тобто порушено вимоги ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: не надано підтверджуючих документів про винесення або невинесення державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві постанови про розшук ТЗ боржника; акт державного виконавця від 12.03.2013 року щодо перевірки факту проживання та майнового стану за місцем проживання боржника згідно виконавчого документу не відповідав вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень, в тому числі порушено вимоги ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: в акті державного виконавця відсутні відомості про участь понятих про проведенні виконавчої дії, хоча під час вчинення виконавчих дій, під час проведення огляду, арешту, вилучення і передачі майна присутність понятих є обов'язковою; в постанові про стягнення витрат виконавчого провадження, що винесено державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві не вказано р/р, на який необхідно перераховувати кошти; за попереднім місцем виконання виконавчого листа державним виконавцем не вчинено всіх необхідних дій спрямованих на фактичне виконання рішення суду та розшук боржника або його майна, передбачених ч. 4 ст. 20 та ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», підтверджуючі документи не надсилались. Враховуючи вищевикладені порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, 07.10.2013 року державним виконавцем Уманського РВ ДВС Уманського МРУЮ прийнято рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження відповідно до п.8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Твердження скаржника про направлення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження на адресу ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві майже через рік після її винесення не відповідає дійсності, так як постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження державним виконавцем винесено в 3-х денний термін та відповідно до вимог ч.2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», 11.10.2013 року канцелярією відділу за вих.№7035/3 надіслано заявникові - ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві разом з виконавчим документом рекомендованою кореспонденцією (у зв'язку з обмеженим фінансуванням державних установ в 2014 році) на адресу 02094 м. Київ вул. Краківська 20, підтвердження - витяг з реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції відділу, копія списку №2339 та поштової квитанції про оплату коштів за відправку кореспонденції. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження може бути оскаржена заявником, тобто ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, у десятиденний строк з дня її надходження до відділу у порядку, встановленому цим Законом. Порядок оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження стягувачем у виконавчому провадженні даним Законом не передбачено, як і не передбачено направлення стягувачу копії постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, а лише заявнику. Твердження скаржника про зловживання державним виконавцем Уманського РВ ДВС своїми правами та повну бездіяльність, обмеження лише винесенням постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, про не проведення державним виконавцем перевірки інформації щодо місця перебування, проживання боржника, направлення відповідних запитів щодо перевірки майнового стану боржника, його місцезнаходження є безпідставними, оскільки вказані дії державним виконавцем здійснюються лише в межах відкритого виконавчого провадження та лише після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. В даному випадку рішення про відкритті виконавчого провадження державним виконавцем не приймалось в зв'язку з виявленням численних порушень, в пакеті документів, що надійшов з ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві. Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» згідно запиту ПАТ «Банк Форум» за вих. №5875/4.1 від 09.08.2014 року на адресу стягувача 12.09.2014 року за вих. №5557/3 відправлено копію постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 07.10.2013 року, не приховуючи будь-якої інформації матеріалів виконавчого провадження. На думку начальника ВДВС, державним виконавцем Уманського РВ ДВС Уманського МРУЮ Паливодою О.П. рішення щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження винесено у відповідності до вимог ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі відповідно до вимог ч. 4 ст. 26 даної статті та належним чином направлено вказану постанову на адресу заявникові.

Представник ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про те, що вимоги скарги підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 383, 384, 385 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову стягувач отримав 16.09.2014 року (а.с. 8), а скаргу на неї здав до відділення поштового зв'язку 25.09.2014 року (а.с. 19-20), тож скаржником не пропущено строку звернення до суду і скаржник як стягувач у виконавчому провадженні має право на оскарження відповідної постанови.

Судом встановлено, що 24.01.2013 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №36137329 за виконавчим листом №2-282/10 виданим 15.01.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва про солідарне стягнення на користь АКБ «Форум» боргу в сумі 256880,64 грн. (боржник - ОСОБА_4, адреса: АДРЕСА_1) (а.с. 11).

07.02.2013 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві у виконавчому провадженні №36137329 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 12).

12.03.2013 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві складено акт про те, що виїздом за адресою: АДРЕСА_1 зі слів власниці квартири ОСОБА_5 боржник за вказаною адресою ніколи не прожив, дана особа їй не знайома. Майно, що належить боржнику на праві власності - відсутнє (а.с. 13).

Як вбачається з матеріалів справи, 07.08.2013 року стягувач звернувся до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві з заявою про передачу виконавчого листа №2-282/10 виданого 15.01.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва до Уманського районного відділу ВДВС Уманського МРУЮ для здійснення подальшого примусового виконання (а.с. 14).

Постановою від 07.10.2013 року державний виконавець Уманського районного відділу ВДВС Уманського МРУЮ із посиланням на положення п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» відмовив у прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №2-282/10 виданим 15.01.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва із посиланням на те, що при направленні виконавчого документу для примусового виконання по територіальності не надано підтвердження про фактичне місце проживання боржника за місцем реєстрації на території Ятранівської сільської ради Уманського району Черкаської області та не вказано точне місце його реєстрації, відсутні відомості про накладення арешту не все нерухоме та рухоме майно боржника в Державних реєстрах речових прав на нерухоме та рухоме майно, не надано документів щодо наявності або відсутності у боржника на праві власності транспортних засобів (хоча згідно договору застави від 01.07.2008 року за боржником на праві власності зареєстровано ТЗ), відсутні відомості про оголошення вказаного ТЗ в розшук, акт д/в від 12.03.2013 року щодо перевірки майнового стану за місцем проживання боржника згідно виконавчого документу не відповідає вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень, в постанові про стягнення витрат виконавчого провадження не вказано р/р, на який необхідно перераховувати кошти (а.с. 7).

Відповідно до положень п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Як вбачається з оскаржуваної постанови та заяви стягувача про передачу виконавчого листа від 07.08.2013 року, яка згідно супровідного листа ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 27.08.2013 року разом з іншими документами була направлена до Уманського районного відділу ВДВС Уманського МРУЮ (а.с. 16), боржнику на праві власності належить автомобіль «КІА», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Згідно Додатку Б до Державного стандарту ДСТУ 4278:2004 "ЗНАКИ НОМЕРНІ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ", літеросполука «СА» означає належність до Черкаської області.

У своїй заяві про передачу виконавчого листа до Уманського районного відділу ВДВС Уманського МРУЮ стягувач зазначив, що боржник зареєстрований по АДРЕСА_3, що також слідує зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за боржником ОСОБА_4 (а.с. 17).

Відповідно до положень ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначений перелік підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, який не є вичерпним, оскільки містить положення про те, що у відкритті виконавчого провадження може бути також відмовлено у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

При цьому, вказаним правилом визначено, що саме законом, а не будь-яким підзаконним нормативно-правовим актом можуть бути визначені обставини, що виключать здійснення виконавчого провадження. З налізу зазначеної норми вбачається, що в такому законі мають бути прямо зазначені конкретні обставини, наявність яких має наслідком неможливість здійснення виконавчого провадження. Тож посилання в оскаржуваній постанові на положення Інструкції з організації примусового виконання рішень не ґрунтуються на нормах ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а інші посилання також не визначені нормами законів України, як такі, що виключають здійснення виконавчого провадження.

За змістом положень ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

За наведених обставин, враховуючи викладені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про протиправність дій державного виконавця по винесенню постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та про необхідність її скасування, оскільки державний виконавець не перевірив даних, що містились в заяві стягувача про місце проживання боржника, знаходження його майна, послався у своїй постанові на обставини, що, на думку державного виконавця, виключають можливість здійснення виконавчого провадження, які, при цьому, не передбачені законом.

Державний виконавець Уманського районного відділу ВДВС Уманського МРУЮ фактично вдався до оцінки проведення виконавчих дій державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві при здійсненні виконавчих дій, хоча виконавчий лист був переданий державним виконавцем не за власною ініціативою, а на підставі заяви стягувача, який мав право вибору між двома відділами ДВС і саме це право мав належним чином перевірити державний виконавець відкривши виконавче провадження чого не зробив та відмовив у відкритті виконавчого провадження з формальних підстав, які не передбачені законами України, що порушує права стягувача, а рішення суду до теперішнього часу залишається не виконаним, що є неприпустимим.

Необхідність наявності документального підтвердження зміни або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, передбачена ч. 5 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» і стосується виключно випадків, коли державний виконавець надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, з власної ініціативи.

При цьому, виконавчий лист був переданий за територіальністю по заяві стягувача, який вказав нову адресу проживання боржника, тож державний виконавець Уманського районного відділу ВДВС Уманського МРУЮ не мав права посилатись на відсутність документального підтвердження місця реєстрації боржника, адже в даному випадку це не позбавляє державного виконавця права відкрити виконавче провадження з огляду на положення п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» за яким, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Тож, державний виконавець неправомірно виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки в даному випадку саме в процесі здійснення виконавчих дій він мав вжити заходів по перевірці даних про місце проживання боржника та на підставі отриманих даних приймати законні та обґрунтовані рішення.

При цьому, суд вважає, що вимоги скарги підлягають до часткового задоволення з визнанням дій державного виконавця по винесенню постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірними, скасування відповідної постанови та зобов'язання Уманського районного відділу ВДВС Уманського МРУЮ повторно розглянути питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження безпідставно обмежує повноваження державного виконавця в процесі прийняття рішення про відкритті виконавчого провадження, адже визначені в постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження положення закону, що стали підставою для її винесення, не є вичерпними і державний виконавець має своїм правом та обов'язком перевірити виконавчий документ і щодо інших підстав, передбачених ст. 26 Законом України «Про виконавче провадження». Як похідна вимоги від зобов'язання держаного виконавця відкрити виконавче провадження, не підлягає і задоволенню вимога про зобов'язання начальника ВДВС організувати виконання рішення суду. Крім того, відповідний обов'язок по організації та контролю за здійсненням виконавчих дій покладений на начальника ВДВС Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-387, 293, 294 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на постанову державного виконавця Уманського районного відділу ВДВС Уманського МРУЮ Паливоди О.П. про відмову у відкритті виконавчого провадження, заінтересовані особи: державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М., ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Уманського районного відділу ВДВС Уманського МУЮ Паливоди О.П. по винесенню постанови від 07.10.2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) (ВП №40096163) - неправомірними.

Постанову державного виконавця Уманського районного відділу ВДВС Уманського МУЮ Паливоди О.П. від 07.10.2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) (ВП №40096163) - скасувати.

Зобов'язати Уманський районний відділ ВДВС Уманського МРУЮ повторно розглянути питання про можливість прийняття до провадження виконавчого листа №2-282/10 виданого Дніпровським районним судом м. Києва 15.01.2013 року та відкриття виконавчого провадження.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання її копії. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -