Справа № 2/463/1138/14 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-ц/783/5791/14 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія справи: 33
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Курій Н.М. і ОСОБА_2,

при секретарі Данилик І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства "ОСОБА_3В." на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 07 липня 2014 року по справі за позовом Фермерського господарства "ОСОБА_3В." до прокуратури Личаківського району м.Львова про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 07 липня 2014 року в задоволенні позову Фермерського господарства "ОСОБА_3В."відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач Фермерське господарство "ОСОБА_3В." Апелянт вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим, таким, що ухвалене з неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи внаслідок невиконання норм Конституції. Стверджує, що в позовній заяві чітко надав докази підтвердження факту заподіяння моральних страждань відповідачем, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних страждань він зазнав, в якій грошовій сумі та з чого при цьому він виходив. В зв"язку з вищенаведеним, апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення на підставі якого стягнути з прокуратури Личаківського району м.Львова в користь Фермерського господарства "ОСОБА_3В." кошти в сумі 500 000 грн. на відшкодування моральної шкоди в результаті протиправних дій посадових осіб прокуратури Личаківського району м. Львова.

Сторони в судове засідання не з"явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1. ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевір"яє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Матеріалами справи встановлено, що Фермерське господарство "ОСОБА_3В." звернулося до прокурора Львівської області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення суддею господарського суду Львівської області Артимович В.М., яке передбачено статтею 375 КК України.

Прокуратура Личаківського району міста Львова від 20 березня 2014 року повідомила позивача про відсутність підстав для внесення відомостей, зазначених у заяві щодо незаконного, на думку позивача, рішення судді господарського суду Львівської області, в Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають встановленню: наявності такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" з подальшими змінами і доповненнями, під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв"язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з тих підстав, що позивачем в порушення вимог ст. 60 ЦПК, не представлено доказів заподіяння відповідачем моральної шкоди, зокрема, що внаслідок дій відповідача для позивача настали втрати немайнового характеру, що зумовлені приниженням його ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошення комерційної таємниці, а також щодо дії відповідача при відмові у внесенні відомостей щодо судді господарського суду Львівської області в Єдиний реєстр досудових розслідувань, були спрямовані на зниження престижу чи підрив довіри до діяльності відповідача. Також суд вважав, що позивачем не представлено доказів визнання відмови відповідача у внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви позивача про вчинення кримінального правопорушення протиправною, прийнятою в порядку передбаченому КПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстнації.

Згідно з ч.1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведенням перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з апеляційної скарги, однією з підстав, на думку апелянта, є той факт що суд першої інстанції в своєму рішенні не надав відповіді на ряд запитань позивача, не заслуговують на увагу, оскільки предметом розгляду в даній справі є відшкодування моральної шкоди. Позивач зобов"язаний довести ті обставини на які він покликається.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 6 ст. 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Частиною 7 ст. 1176 ЦК України встановлено, що відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Як вбачається із заяви Фермерського господарства "ОСОБА_3В." про вчинення кримінального правопорушення, заявник не згідний з рішення суду. З листів прокуратури Львівської області та прокуратури Личаківського району м.Львова вбачається, що останні роз"яснили Фермерському господарству "ОСОБА_3В." право на оскарження рішення в судах апеляційної і касаційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що позивач жодним чином не довів ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції, яким чином згадані відповіді завдали Фермерському господарству "ОСОБА_3В." моральної шкоди.

Оскаржуване рішення жодним чином не обмежує позивача в його правах, які закріплені Конституції України, а тому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, що і не було зроблено позивачем по справі.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України.

Що ж до клопотання, щодо звернення до Верховного Суду України (Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ), з поставлення питання, чи має ОСОБА_3 право на відшкодування за рахунок держави матеріальної і моральної шкоди завданої незаконними рішення, діями чи бездіяльністю працівників прокуратури Личаківського району міста Львова та чи може дане право бути обмеженим, коли та на підставі яких документів, то в задоволенні такого слід відмовити, оскільки колегія суддів не вбачає жодних неоднозначних застосувань статей, які регулюють згадані правовідносини, в зв"язку з тим, що параграфом 1 глави 82 ЦК України (загальні положення про відшкодування шкоди) чітко визначено хто в праві звертатися з такими питання про відшкодування шкоди, до кого і за яких обставин.

Жодний з доводів апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено факту заподіяння діями відповідача моральної шкоди, в зв"язку з чим апеляційну скаргу Фермерського господарства "ОСОБА_3В." слід відхилити, а рішення Личаківського районного суду міста Львова від 07 липня 2014 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "ОСОБА_3В." - відхилити.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 07 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.М. Курій

ОСОБА_2