Справа № 223/341/14-ц
Провадження № 2/223/288/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі:

судді Луньової О.Г.

секретар Швиденко О.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації та зустрічному позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 08 жовтня 2005 року між ними був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Павлівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області, актовий запис № 12. 21 січня 2014 року цей шлюб було розірвано. За час шлюбу позивач та відповідач придбали у власність легковий автомобіль ВАЗ 210700-20, червоного кольору, державний реєстраційний номер: НОМЕР_1. Позивачка просить припинити право спільної сумісної власності на спірний автомобіль та стягнути з відповідача, на її користь, грошову компенсацію в різниці часток подружжя в спільному сумісному майні, в сумі 16650,00 грн.

Представник позивача уточнив позовні вимоги, просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 компенсацію в сумі 18000,00 грн., в зв'язку з тим, що оціночна вартість автомобіля 36000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 «Про розподіл майна подружжя», в якому зазначив, що під час шлюбу вони, окрім спірного легкового автомобіля ВАЗ 210700-20, червоного кольору, державний реєстраційний номер: НОМЕР_1, придбали у спільну сумісну власність інше майно і просив суд визнати майном спільної сумісної власності подружжя, як таке що набуте у шлюбі, майно, яке знаходиться в домоволодінні, яке належить батькам ОСОБА_1, а саме:

-Холодильник LG, вартістю 4000 гривен,

-Меблі спальні, вартістю 5000 гривен

-Фотоаппарат Раnаsоnіс, вартістю 5000 гривен

-Насосну станцію, вартістю 1000 гривен

-Газовий котел Термобар, вартістю 5000 гривен,

-Диван придбано ПП , на ринку м. Вугледар, вартістю 2000 гривен

-Спутнікову антенну, вартістю 600 гривен,

-Мікрохвильву піч, вартістю 500 гривен

-Газову піч Gгеttа, вартістю 1000 гривен

-Хлібопіч, вартістю 700 гривен,

-пилевсмоктувач, вартістю 1000 гривен,

-Електром'ясорубка, вартістю 700 гривен

-шифер у кількосту 20 листів, 60 грн. кожний, на суму 1200 гривен

-рельси металеві у кількості 5 шт. вартістю 500 гривен

-пасіка, 4 уліки з пчьолами, вартістю 3000 гривен.

Позивачка та її представник позовні вимоги за первісним позовом підтримали у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій не визнав позовні вимоги ОСОБА_6, а свої зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3, проти задоволення позову ОСОБА_1 - заперечувала, натомість, просила суд задовольнити зустрічний позов у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації в різниці часток подружжя вспільному сумісному майні підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 08.10.2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб у виконкомомі Павлівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області, актовий запис № 12.

30.08.2006 р. на ОСОБА_4 було зареєстровано легковий автомобіль ВАЗ 210700-20, 2006 року випуску, червоного кольору, державний реєстраційний номер: НОМЕР_1; свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2, номер кузову: НОМЕР_3, номер двигуна: НОМЕР_4.

21.01.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вугледарського МУЮ Донецької області видано Свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, актовий запис № 02.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Згідно зі ч.ч. 1-3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Таким чином, легковий автомобіль ВАЗ 210700-20, 2006 року випуску, червоного кольору, державний реєстраційний номер: НОМЕР_1 та належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Згідно із повідомленням органу УДАІ ГУ УМВС України в Донецькій області, легковий автомобіль ВАЗ 210700-20, 2006 року випуску, червоного кольору, державний реєстраційний номер: НОМЕР_1, на підставі довідки-рахунку ВІА № 290893, виданої 05.07.2014 р. ВП № 20 ТОВ «Автолідер-2010» перереєстрований 05.07.2014 року на гр-ку ОСОБА_7.

У своєму зустрічному позові ОСОБА_4 стверджував, що спірний автомобіль було продано гр-ке ОСОБА_7 ще під час шлюбу із ОСОБА_1 - у квітні 2013 року, про що свідчить Розписка від 02.04.2013 р. Згідно із цією розпискою ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_7 гроші в сумі 27 000 грн., в рахунок оплати вартості автомобіля ВАЗ 2107, якій він продає та віддає у користування. Договір купівлі - продажу буде оформлено пізніше - на вимогу покупця. Також ОСОБА_4 стверджує, що ця угода укладена з відома та згоди ОСОБА_1, оскільки вони разом отримували кошти за автомобіль від ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що дійсно у квітни 2013 року вона придбала у ОСОБА_4 автомобіль ВАЗ 2107 та передала йому 27 000 грн. Перереєстрація автомобіля відбулася у липні 2014 року. Про те, що автомобіль є спільним майном подружжя - вона не знала. Про обставини передавання грошей пояснила, що гроші вона передала ОСОБА_4 в с.Павлівка, але ОСОБА_1 вона не знає, оскільки під час передавання коштів, складання розписки та отримання автомобілю, разом із ОСОБА_4 була інша жінка.

Згідно з вимогами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі статтею 34 Закону про дорожній рух та пунктом 7 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів…, затвердженими постановою КМУ від 07.09.98 р. №1388, власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їхні представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання.

Передбачені вказаними нормами закону можливість встановлення спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна, стосується, зокрема, набуття права власності на відповідні транспортні засоби.

Пунктами 7,8 Правил визначено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу і правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості. Правомірність придбання транспортних засобів підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби і видають довідки - рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами-виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах.

Згідно із ст. 369 ЦК України та 65 СК України згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п.30 постанови Пленуму Верховного Суду Україхни № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

На підставі викладеного, виходячи із отриманих доказів, суд критично оцінює твердження ОСОБА_4 про те, що він продав спірний автомобіль зі згоди ОСОБА_1 та під час перебування у шлюбі.

Відповідно до копії довідкит-розрахунку від 05.07.2014 року ОСОБА_7 продано автомобіль ВАЗ 210700-20, кузов НОМЕР_3, вартість якого склала 36000,00 грн. (а.с.80).

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 було відчужено автомобіль, який є спільною сумісною власністю подружжя, після розірвання шлюбу з ОСОБА_1, а саме 05.07.2014 року, коли було оформлено довідку-рахунок та здійснено перереєстрацію автомобіля.

Встановлюючи розмір грошової компенсації суд виходить з наступних міркувань.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у п.22 зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У своїх уточнених позовних вимогах ОСОБА_1 зазначила вартість спірного легкового автомобіля ВАЗ 210700-20, 2006 року випуску, червоного кольору, державний реєстраційний номер: НОМЕР_1, в сумі 36 000 грн., посилаючись на оцінку, зазначену у довідці-рахунку ВІА № 290893, виданої 05.07.2014 р. ВП № 20 ТОВ «Автолідер-2010».

Таким чином, розмір грошової компенсації в різниці часток подружжя в спільному сумісному майні яки слід стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 становить 18000 (вісімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Що до зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про визнання майном спільної сумісної власності подружжя, як таке що набуте у шлюбі, суд приходить к наступному висновку.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і сприяє здійсненню їх прав у випадках встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає зустрічні позовні вимоги необгрунтованими, оскільки на їх підтвердження суду не було надано належних та допустимих доказів.Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації в різниці часток подружжя в спільному сумісному майні в сумі 18000,00 грн. підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя слід відмовити.

Керуючись ст. 60, 69, 70 СК України, ст. 355, 368, 369, 370, 372 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, ст. 3, 8, 10, 15, 60, 79, 88, 212 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в різниці часток подружжя в спільному сумісному майні в сумі 18000 (вісімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, до апеляційної інстанції через Вугледарський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні в судовому засіданні можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області О.Г. Луньова