Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/4259/14 Головуючий у 1 інстанції Грицаюк Н.М.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Горлівськтепломережа» на рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 18 листопада 2013 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Горлівськтепломережа» до ОСОБА_3 про стягнення суми за послуги з теплопостачання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2009 року ЗАТ «Горлівськтепломережа» (правонаступником якого є ПАТ «Горлівськтепломережа») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення суми за послуги теплопостачання.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідачі проживають в квартирі АДРЕСА_1, користуючись наданою послугою з теплопостачання, але не сплачують послуги позивача з надання теплової енергії за період з липня 2006 року по липень 2009 року, що призвело до утворення заборгованості в сумі 3610, 56 грн.

На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідачів вартість наданих послуг за вказаний період в сумі 3610, 56 грн.

В жовтні 2013 року ПАТ «Горлівськтепломережа», уточнивши позовні вимоги, зазначав, що відповідач ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1. Згідно рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 12 вересня 2013 року по справі № 253/6978/13-ц ОСОБА_5 оголошена померлою, просив стягнути борг з відповідачки ОСОБА_3

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Горлівка Донецької області від 18 листопада 2013 року справу за позовом ЗАТ «Горлівськтепломережа» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення суми за послуги теплопостачання в частині пред'явлення вимог до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 закрито.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівка Донецької області від 18 листопада 2013 року в задоволенні позову ЗАТ «Горлівськтепломережа» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «Горлівськтепломережа» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, а також стягнути з відповідача судовий збір у сумі 114, 70 грн., який був сплачений при поданні апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 14 січня 2014 року апеляційну скаргу ПАТ «Горлівсьтепломережа» відхилено.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівка Донецької області від 18 листопада 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 23 липня 2014 року касаційну скаргу ПАТ «Горлівськтепломережа» задоволено частково.

Ухвалу апеляційного суду Донецької області від 14 січня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Горлівськтепломережа» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно до вимог ч.4 ст338 ЦПК України висновки і мотиви,з яких скасовані рішення, є обов»язковими для суду першої чи апеляційної інстанції.

Згідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

Ухвалене по даній справі рішення суду не у повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.1991р.,посвідченого державним нотаріусом Першої Горлівської державної нотаріальної контори(а.с.38).

ОСОБА_4,який згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2.,був її батьком(а.с.41), помер ІНФОРМАЦІЯ_3(а.с.42).

Рішенням Центрально-Міського районного суду Донецької області від 12 вересня 2013 року,яке набрало законної сили, ОСОБА_5 визнана померлою(а.с.46).

У вказаній квартирі були зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3(а.с.3).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до суду із заявою про уточнення позовних вимог (а.с. 44), у якій просив стягнути борг тільки з ОСОБА_3 за період з липня 2006 року по липень 2009 року.

Судом також установлено, що ОСОБА_3 прийняла спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ «Горлівськтепломережа», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 не досягла повноліття, є спадкоємцем першої черги після померлого батька ОСОБА_4, а тому позивач мав би звернутись до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнових збитків, завданих спадкодавцем, у відповідності до ст. 1231 ЦК України та книгою шостою ЦК України.

Суд першої інстанції порушив вимоги матеріального закону, не застосував закон, який підлягав застосуванню, не надав належної оцінки доказам у справі, внаслідок чого неправильно вирішив спір, постановив незаконне і необґрунтоване рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд першої інстанції в порушення вказаних процесуальних норм не виконав своїх обов'язків по визначенню правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та правової норми, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, оскільки не звернув уваги, що прийнявши спадщину на квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 прийняла на себе обов'язок щодо сплати боргу за послуги з теплопостачання, який належав спадкодавцеві.

Вирішуючи спір щодо стягнення заборгованості за теплопостачання, суд першої інстанції не врахував, що в розумінні цивільно-процесуального права підставу позову складають власне не норми матеріального права, які підлягають застосуванню до правовідносин сторін (правова підстава позову), а зазначення фактичних обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, тобто юридичних фактів матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини (їх виникнення, зміну, припинення), та докази, на підтвердження зазначених позивачем обставин.

При цьому процесуальне законодавство не вимагає від позивача визначення норми матеріального права, яка підлягає застосуванню.

Відповідно до цієї процесуальної норми позивач зобов'язаний зазначити в позовній заяві про фактичні обставини справи, якими він обґрунтовує свої вимоги та докази, на підтвердження цих вимог.

На виконання вимог ст. 119 ЦПК України позивач у своїй позовній заяві, з урахуванням її уточнень (а.с. 44) зазначив фактичні обставини справи, які складають підставу позову, а саме про спір щодо стягнення коштів за надані послуги з теплопостачання з ОСОБА_3, оскільки інші боржники померли.

Таким чином, прийнявши спадщину на квартиру АДРЕСА_1, ОСОБА_3 прийняла на себе обов'язок щодо сплати боргу за послуги теплопостачання, який належав спадкодавцеві.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст. 32 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщенням житлових будівель», затвердженими постановою Кабміну України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Із наданого розрахунку вбачається, що нарахування за період з липня 2006 року по липень 2009 року складає 3610, 56 грн. здійснено на підставі п. 21 Правил, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, згідно до якого у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про те, що оскільки ОСОБА_3 є споживачем послуг ПАТ «Горлівськтепломережа»з теплопостачання і прийняла спадщину після померлого батька ОСОБА_4,який був також споживачем цих послуг , інших споживачів у даному житловому приміщенні немає , вона повинна сплатити заборгованість за надані послуги, тому рішення суду 1-ї інстанції ,яким відмовлено у задоволенні позову, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Крім того у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, з відповідачки належить стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 285гр.22коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309 України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Горлівськтепломережа» задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 18 листопада 2013 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов Приватного акціонерного товариства «Горлівськтепломережа» до ОСОБА_3 про стягнення суми за послуги з теплопостачання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Горлівськтепломережа» суму заборгованості за теплопостачання в розмірі 3610 грн. (три тисячі шістсот десять) 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Горлівськтепломережа» судові витрати в сумі 285гр.22коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: