АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3063/14 Справа № 204/7083/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Колодяжна Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Колодяжної Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі Надтока А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади Дніпропетровської міської ради, третя особа: Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації про набуття права власності на ? частину домоволодіння та на самочинно збудований гараж за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2014 року, яким відмовлено в задоволені його позовних вимог, посилаючись на його незаконність, невідповідність висновків суду обставинам справи, невраховання його доводів та доказів.

Апеляційний суд вважає скаргу необґрунтованою, а рішення законним, таким, що підлягає залишенню без змін, виходячи із слідуючого.

Домоволодіння № 43 по вулиці Хвойна у м. Дніпропетровську належало родичам позивача: тітці ОСОБА_3 та її чоловіку ОСОБА_4 по ? частині. Згодом це подружжя розірвало шлюб. У 1983р. ОСОБА_4 помер і його частина залишилась неуспадкованою.

ОСОБА_4 М,І. користувалась усим будинком та підтримувала його у належному стані.

Після її смерті у 1992р. належну їй 1/2частину будинку за заповітом успадкувала мати позивача- Комісар Г.І., а після смерті останньої у 2003р.- ? частини успадкував позивач на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 07 квітня 2004 року, який зареєстрований та проживає у спірному будинку з 1996року.

Відмовляючи у позові про визнання за позивачем права власності на 1/2ч., що належала ОСОБА_4, місцевий суд обгрунтовано виходив з наступного.

Відповідно до наданої до суду копії технічного паспорту станом на 05 березня 2004 року у домоволодінні наявне самочинне будівництво літ. Г - гараж самовільно переобладнаний із сараю. Тобто, встановлений факт наявності у спірному домоволодінні самочинно збудованої (перебудованої) господарської споруди, яка є невід*ємною частиною будинку, тобто, позивач фактично просить визнати право власності за набувальною давністю на домоволодіння в цілому за наявності самочинного будівництва.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

З врахуванням зазначеного, суд вірно вважав, що в разі задоволення позовних вимог та визнання за позивачем права власності на спірне майно з будь-яких підстав, суд фактично поклав би на себе повноваження будівельно-архітектурних, санітарно епідеміологічних, пожежних та інших органів, в компетенцію яких входить обовязок робити висновки щодо відповідності самочинної будівлі встановленим вимогам.

Крім того, відповідно до норм ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 344 ЦК України встановлено, що однією з підстав набуття права власності є набувальна давність. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини вирішити питання щодо права власності. Між тим, у позивача є право звернення до органів місцевого самоврядування для вирішення зазначеного питання, однак у досудовому порядку він цим правом не скористався, не надав належних доказів щодо порушення його прав даним органом, .а тому передчасно звернувся до судових органів.

Доводи апеляційної скарги є повторенням обґрунтувань, викладених у позовній заяві, на які наведені вище відповіді. У разі неможливості з різних причин вирішити спір у досудовому порядку в органах місцевого самоврядування при наявності відповідних письмових відповідей цього органу, позивач не позбавлений можливості звернутися з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

СУДДІ: