Провадження №6-387/14
в справі №760/7507/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2014 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши матеріали подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Бялого М.Г. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві Бялий М.Г. звернувся до суду з поданням та просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу до виконання своїх зобов'язань за рішенням суду.

Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначає, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.03.2011 року в цивільній справі 2-5333/11.

Дослідивши матеріали справи суддя приходить до висновку, що подання не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Згідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п. 2, 5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у тому випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов'язків.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Між тим, подання державного виконавця не містить посилань на докази які підтверджують, що ОСОБА_2 належно повідомлений про відкриття виконавчого провадження (з наданням йому часу для добровільного виконання рішення суду) та ухиляється від виконання зобов'язань перед стягувачем.

Крім того державним виконавцем не зазначено, які саме конкретні діяння (дії чи бездіяльність) направлені на ухилення від виконання рішення суду вчинено боржником, та докази на підтвердження наявності таких обставин.

З урахуванням наведеного суд знаходить подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Бялого М.Г. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу - таким, що не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Бялого М.Г. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :