справа № 208/7034/13-ц
№ провадження 2/208/308/14
РІШЕННЯ

Іменем України

15 вересня 2014 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області

у складі: судді Гібалюк Т.Я.,

при секретарі Бардадим О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Перша Дніпродзержинська державна нотаріальна контора про тлумачення змісту заповіту, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про тлумачення змісту заповіту. Позов мотивує тим, що вона не може отримати свідоцтво про право на спадкове майно у зв'язку з наявністю спору стосовно розміру часток у заповіданій квартирі, оскільки видача та реєстрація свідоцтв про право на спадщину здійснюється у часитках, зазначених арифметичними дробами, а спадкодавець заповідала кімнати багатокімнатної квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про день, місце та час слухання справи була повідомлена належним чином. Суд, вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності відповідача.

Суд, вислухав представника позивача, вивчив матеріали справи, встановив наступне.

Позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

При житті, матір'ю позивачки було придбано у власність квартиру АДРЕСА_2, на яку вона оформила заповіт. Згідно заповіту, ОСОБА_4 заповіла квартиру своїм донькам: позивачці - ОСОБА_1 - три кімнати площею 11,7 кв.м, 12,0 кв.м., та 8,4 кв.м., та ОСОБА_3 - кімнату площею 15 кв.м. Інші приміщення заповідала залишити в загальному користуванні.

Після смерті матері ОСОБА_4, позивачка ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори для видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири АДРЕСА_3.

Позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 є спадкоємицями за заповітом.

Померла ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений 12 квітня 2014 року за реєстровим № 3-117 державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. Яким заповідала належну їй квартиру, що знаходиться у місті Дніпродзержинську по АДРЕСА_1 в таких далях: ОСОБА_5 кімнати площею 11,7 кв.м., 12,0 кв.м.8,4 кв.мю., та ОСОБА_3

Правовстановлюючі документи на нерухоме майно, яке залишилось у спадок, та оригінал заповіту знаходяться у володінні відповідача. Надавати їх позивачу відповідачка відмовляється.

У тексті вищезазначеного заповіту належна померлій ОСОБА_4 квартира заповідана таким чином: ОСОБА_1 кімнати площею 11,7 кв.м., 12,0 кв.м., 8,4 кв.м. та ОСОБА_3 кімната площею 15,5 кв.м., а інші приміщення в загальному користуванні.

18 травня 2013 року постановою нотаріуса Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі того, що правовстановлюючі документи на вищезазначену квартиру, яка залишилася у спадок, та оригінал заповіту знаходяться у володінні відповідача та у зв"язку з наявністю спору стосовно розміру часток у заповіданій квартирі. Оскільки, видача та реєстрація свідоцтв про право на спадщину здійснюється чітко у визначених частках, зазначених арифметичними дробами, визначити частку кожного із спадкоємців можливо лише після тлумачення заповіту.

Згідно ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення здійснюється судом відповідно до статті 213 Цивільного кодексу України.

Між спадкоємцями за заповітом виник спір стосовно розміру часток у заповіданій квартирі. Дійти згоди стосовно розміру часток у заповіданій квартирі у добровільному порядку вони не змогли.

Згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1500./1501-14 від 10.06.2014 було встановлено частку у праві власності долів трьох кімнат, площею 11,7 кв.м., 12 кв.м. та 8,4 кв.м. в квартирі АДРЕСА_4, які заповідала ОСОБА_4 - ОСОБА_1 без урахування приміщень загального користування - 48/100 з урахуванням частки приміщень загального користування складає 62/100. Частку у праві власності долі кімнати площею 15,5 кв.м. в квартирі АДРЕСА_4, які заповідала ОСОБА_4 - ОСОБА_3 без урахування приміщень загального користування складає 23/100 з урахуванням ? частки приміщень загального користування, складає 38/100.

За змістом ст.ст. 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Стаття 1256 ЦК України передбачає, що тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо тлумачення змісту заповіту в частині розміру часток у заповіданій квартирі.

Відповідно ч.2 та ч.3 ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Суд, доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та вважає за необхідне розтлумачити зміст заповіту ОСОБА_4 від 12.04.2014 року, посвідченого Державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу за реєстровим № 3-117, таким чином, що справжньою волею заповідача ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, було її волевиявлення заповісти: ОСОБА_1 три кімнати площею 11,7 кв.м, 12,0 кв.м., та 8,4 кв.м., які складають 48/100 частин квартири, з урахуванням ? частки примішень загального користування складає 62,100 частин та ОСОБА_3 кімнату площею 15 кв.м. , що складає 23/100 частин квартири, з урахуванням ? частки приміщень загального користування

складає 38/100.

Керуючись ст.ст. 10,11,59-61, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про тлумачення заповіту задовольнити.

Витлумачити заповіт, посвідчений 12 квітня 1995 року за реєстровим № 3-117 державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, складений ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, як такий, яким вона заповідала у спадок квартиру АДРЕСА_1 Дніпропетровської області - ОСОБА_1 у праві власності долів трьох кімнат, площею 11,7 кв.м., 12 кв.м. та 8,4 кв.м. без урахування приміщень загального користування, яка складає 48/100, з урахуванням ? частки приміщень загального користування, яка складає 62/100 та частку у праві власності долі кімнати площею 15,5 кв.м. в квартирі АДРЕСА_5, які заповідала ОСОБА_4 - ОСОБА_3 без урахування приміщень загального користування , яка складає 23/100 з урахуванням ? частки приміщень загального користування, яка складає 38/100.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані з оплатою будівельно-технічної експертизи, в розмірі 1771,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 114,71 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Гібалюк Т. Я.