Справа № 464/1933/14 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/6191/14 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю представників сторін: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із сторони позивача та представника відповідача Демчука І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ТзОВ "Гронло-Львів" на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 08 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гронло -Львів" про розірвання попереднього договору, повернення коштів та стягнення штрафних санкцій,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 08 травня 2014 року позов задоволено.

Розірвано попередній договір від 25.09.2007 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гронло-Львів" та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 6380, з врахуванням договору про внесення змін і доповнень до попереднього договору, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 25.09.2007 року за реєстровим номером 6380.

Стягнуто з ТзОВ "Гронло-Львів" на користь ОСОБА_6 3 577 850 грн.40 коп. заборгованості за попереднім договором.

Стягнуто з ТзОВ "Гронло-Львів" в користь держави 3654 грн. судового збору.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 25 липня 2014 року заяву ТзОВ "Гроно-Львів" про перегляд заочного рішення Сихівського районного суду м. Львова від 08.08.2014 року залишено без задоволення.

Заочне рішення суду оскаржив відповідач ТзОВ "Гронло-Львів" в особі директора ОСОБА_8 В апеляційній скарзі зазначає, що вважає заочне рішення ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Стверджує, що суд відповідачу в особі ТзОВ "Гронло-Львів" не надіслав жодного процесуального документу, а також повістки про виклик до суду, чим позбавив можливості брати участь у судових засіданнях, подавати докази та користуватися іншими правами передбаченими ст.27 ЦПК України.

Зазначає, що позивач ОСОБА_6 порушив умови п.2 та п.5 попереднього договору, за яким він зобов"язався перерахувати як гарантійний аванс суму еквівалентну 155805 доларів США, що підлягає сплаті у гривнях за офіційним курсом НБУ на день платежу на розрахунковий рахунок ТзОВ "Гронло-Львів" до 30 травня 2009 року. Зазначає, що позивачем була здійснена оплата лише трьох внесків згідно графіку, а саме: 15.10.2007 року 151500грн.; 28.01.2008 р.-161600 грн., 25.04.2008р.-161600 грн.- всього 474700 грн., що відповідає 94000 доларів США по курсу, який визначений договором., що становить 60% від гарантійного авансу, а відтак у суду не було підстав задовольняти позов на суму 3 577 850, 40 грн.

Окрім цього, апелянт зазначає, що судом не враховано, що підставою для укладення попереднього договору був договір про спільну діяльність між ТзОВ "Гронло-Львів" та ТзОВ "РБТК" від 15 жовтня 2006 року метою якого було будівництво кварталу малоповерхової житлової та громадської забудови в с.Сокільники Пустомитівського району Львівської області з подальшим набуттям в особисту власність житла учасниками новостворених (збудованих) об"єктів відповідно до умов даного договору та окремих правочинів між Учасниками, а також спільне використання чи відчуження майна та інших дій передбачених законом.

Однак, 15.06.2009 року ТзОВ "РБТК" в односторонньому порядку розірвало договір про спільну діяльність між ТзОВ "Гронло-Львів" та ТзОВ "РБТК", що унеможливило виконання умов попереднього договору, про що ОСОБА_6 був попереджений.

Апелянт зазначає, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.05.2013 року за позивачем визнано право власності на об"єкт незавершеного будівництва-житловий будинок готовністю 65%, оплативши за нього 60% гарантійного авансу, однак суд не врахував даних обставин та прийняв незаконне рішення.

Просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача Демчука І.Д. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Захист цивільних прав - це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, рішення суду є законним тоді, коли воно відповідає вимогам ст.ст. 213, 214 ЦПК України.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 25.09.2007 року між ОСОБА_6 позивачем по справі та ТзОВ "Гронло-Львів" (відповідач по справі) укладено попередній договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_7 та зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №6380.

Відповідно до ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов"язуються протягом певного строку ( у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням.

Відповідно до п.1 даного договору сторони зобов"язалися у строк до 31 грудня 2008 року укласти договір купівлі - продажу ( основний договір) згідно якого відповідач передасть у власність позивачу, а останній набуде у власність зазначений будинок.

Згідно п.2 договору продаж зазначеного будинку буде вчинено за ціною еквівалентною 155 805 доларів США, з оплатою цієї суми у гривнях, за офіційним курсом на день платежу відповідно до встановленого графіка платежів.

Пунктом 3 договору зазначено, що ТзОВ "Гронло-Львів" взяв на себе зобов"язання на момент укладення договору купівлі-продажу оформити право власності на будинок, зареєструвати право власності в реєстрі прав власності на нерухоме майно, отримати свідоцтво про право власності на будинок, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно та підготувати усі інші документи, необхідні для нотаріального посвідчення основного договору.

25 грудня 2008 року між сторонами укладено договір про внесення змін і доповнень до попереднього договору, посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 10234. Згідно умов вищезазначеного договору сторонами було встановлено новий строк укладення договору купівлі-продажу ( основного договору) - 30 червня 2009 року. Крім цього, у зазначений строк відповідач повинен передати у власність позивача будинок АДРЕСА_1, що знаходиться на будівельному майданчику кварталу малоповерхової забудови ТзОВ "РБТК" на умовах встановлених попереднім договором. Пунктом 2 зазначеного договору про внесення змін і доповнень до попереднього договору визначено, що продаж зазначеної квартири буде вчинено за ціною еквівалентною 155 805 доларів США з оплатою цієї суми у гривнях за курсом не вище ніж 5 , 05 грн. за один долар.

Пунктом 3 договору змінено також графік платежів:зокрема, 1-ий внесок 30 тис доларів США- з 01.10.2007 року по 05.10.2007 р.; 2-ий внесок 32 тис. доларів США- з 02.01.2008 по 07.01.2008 р,; 3-1й внесок: 32 тис. доларів США з 01.04.2008 р. по 05.04.2008 р.; 4-ий внесок 31 805 доларів США по 28.02.2009 року; 5-й внесок 30тис. доларів США пол. 30.05.2009 року.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору сплачено 15.10.2007 року 151 500 грн., що підтверджується квитанцією №5 від 15.10.2007 року;

28.01.2008 року - 161 600,0 грн., що підтверджується квитанцією №4 від 28.01.2008 р.;

25.04.2008 року - 161 600 грн., що підтверджується квитанцією №8 від 25.04.2008р.;

03.12.2008р.-25 250,00 грн., що підтверджується квитанцією №5 від 03.12.2008 р.

17.12.2008 р.-12 625,00 грн., що підтверджується квитанцією №5 від 17.12.2008р.

Позивачем також проплачено комісію за перерахування коштів згідно тарифів банку у розмірі 1363,50 грн.; 1454, 40 грн.; 227, 25 грн. та 113, 63 грн. що підтверджується доданими до справи квитанціями.

30 серпня 2012 року сторони по справі підтвердили факт взаєморозрахунків за попереднім договором на суму 99 118, 71 доларів США та із врахуванням вартості фактично сплачених будівельних матеріалів, які були спрямовані на будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 на загальну суму 170 008,60 грн., що в еквіваленті складає 22 778 доларів США.

Сторони зазначили у підписаному ними акті, що такий є невід"ємною частиною попереднього договору від 25 вересня 2007 року за реєстровим номером 6380 ( а.с.13).

Таким чином, позивачем добросовісно виконано обов"язок щодо сплати відповідачу грошових коштів, визначених попереднім договором від 25.09.2007 року на суму 121 896, 71 доларів США.

Згідно п.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов"язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.509 Цивільного Кодексу України зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк ( термін).

Відповідно до ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, судом першої інстанції було враховано всі обставини по справі та добросовісне відношення позивача до виконання умов договору, а відтак із врахуванням вимог ст..653 ч.5 ЦК України суд підставно стягнув суми сплачені позивачем за умовами попереднього договору та витрати, які пов"язані з оплатою цих сум.

Судом враховано пункт 6 попереднього договору згідно якого, сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням в укладенні основного договору або його не укладенням, включаючи упущену вигоду, а також сплатити штрафні санкції з розрахунку 0,1 % від суми оплаченого авансу за кожний день затримки. Дані штрафні санкції сплачуються також в тому випадку, якщо позивач не здійснив повний розрахунок ( не сплатив купівельну ціну) за будинок визначену в п.2 договору.

Колегія суддів вважає, що підстав зменшувати пеню немає, оскільки із значною інфляцією, яка має місце, курс долара збільшився більш ніж у три рази, а розрахунки проведені у відповідності до умов попереднього договору.

Щодо доводів апелянта про те, що був розірваний договір із ТзОВ "РБТК" про спільну діяльність, таке спростовується рішенням господарського суду Львівської області від 08.12.2010 року та рішенням Вищого господарського суду України від 10.05.2011 року згідно яких підставою для розірвання договору вказано істотну зміну обставин, а саме- припинення договірних відносин за генеральним договором підряду від 28.11.2005 року.

Згідно ч.3 ст.653 ЦК України, якщо договір розривається в судовому порядку, зобов"язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили.

Отже, договір про спільну діяльність було розірвано 03.02.2011 року в судовому порядку, а не 15.06.2009 року, як зазначає відповідач в апеляційній скарзі.

До 03.02.2011 року згідно умов попереднього договору такий повинен був бути виконаний, оскільки строк укладення основного договору зазначений 31.06.2009 року, тому порушення відповідачем строків, передбачених для укладення основного договору, не могло бути наслідком розірвання договору про спільну діяльність.

Відповідно до ст.303 ч.1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ТзОВ "Гронло-Львів" в і д х и л и т и .

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 08 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин