Справа № 751/8725/13-ц Провадження № 22-ц/795/1404/2014 Головуючий у I інстанції: Деркач О. Г.
Категорія: цивільна Доповідач: Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

29 вересня 2014 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Кузюри Л.В.,

Суддів : Вінгаль В.М., Харечко Л.К.

При секретарі :Шкарупі Ю.В.

За участю: ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 28 травня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання,

У С Т А Н О В И В :

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та рішення в цій частині приведено до негайного виконання в частині стягнення платежу за один місяць. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та на його утримання залишено без задоволення.

ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу з проханням про скасування рішення місцевого суду через його необґрунтованість, оскільки судом було проігноровано докази про те, що дитина є зареєстрованою та проживає разом з ним, а також про його скрутне матеріальне становище.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з'явився, судову повістку було повернуто відділенням зв"язку з відміткою про непроживання останнього за місцем його реєстрації. Враховуючи те, що ОСОБА_2 не повідомив суд про зміну свого місця проживання, у відповідності з приписами ч.1 ст. 77 ЦПК України, та виходячи з правила зазначеної норми процесуального закону, судова повістка вважається доставленою відповідачеві. За таких обставин, апеляційний суд прийшов до переконання про можливість розглядати справу в апеляційному порядку без участі відповідача.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що сторони у даній справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 02 серпня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась їх донька ОСОБА_3.

Також по справі встановлено, що фактично сторони проживають окремо, дитина ОСОБА_3 проживає з матір'ю у м. Чернігові, незважаючи на те, що є зареєстрованою за місцем реєстрації проживання батька в АДРЕСА_1.

Фактичне місце проживання дитини встановлено судом на підставі пояснень сторін, довідки дошкільного навчального закладу № 42 ( а.с.3), довідки Комунального підприємства „ Новозаводське" від 21.08.2013 року № 3199 ( а.с.2 ), висновку органу опіки і піклування ( а.с. 57, 58 ).

Положеннями статей 180, 181 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому пріоритет у визначенні способу виконання вказаного обов'язку законодавець відніс до взаємного волевиявлення батьків. При відсутності такого волевиявлення, питання визначення та стягнення аліментів віднесено до компетенції суду.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 участі в утриманні дитини не приймає, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , стягнувши на її користь аліменти на утримання дитини, у відповідності з приписами ст. 180-183 СК України , та підставно відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки.

Посилання ОСОБА_2 як на доказ проживання дитини разом з ним - на довідку про реєстрацію дитини за місцем його проживання , правомірно судом першої інстанції не було взято до уваги, оскільки формально факт реєстрації за відсутності фактичного проживання дитини, не є підставою для стягнення аліментів.

Висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на його утримання через його повну матеріальну неспроможність є обґрунтованим та законним, оскільки положення ч.1 ст. 75 СК України про те, що чоловік та дружина повинні матеріально підтримувати один одного, якими ОСОБА_2 обґрунтував зазначену вимогу, за своєю сутністю визначають морально-етичний обов'язок, не пов'язаний ні з віком, ні зі станом здоров'я або матеріальним станом подружжя, який визначається лише внутрішнім усвідомленням та вільним волевиявленням дружини і чоловіка.

За змістом наведеної правової норми моральний обов'язок дружини, чоловіка матеріально підтримувати одне одного виникає від першого дня шлюбу, а юридичний обов'язок - лише від часу настання умов, визначених у частині 2 ст.75 СК України.

Оскільки ОСОБА_2 є працездатною особою, підстави одержувати утримання ( аліменти ) по суду відсутні.

Судом першої інстанції постановлено законне і обґрунтоване рішення, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, а відтак підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд ,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 28 травня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді :