справа № 462/4460/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

Головуючого - судді Галайко Н.М.

При секретарі Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ПАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» до ОСОБА_1, третя особа: Залізничний РВ м. Львова ГУДМС України у Львівській області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся в суд із позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_1 таким, втратив право користування кімнатою (ліжко-місцем) у гуртожитку по АДРЕСА_1 внаслідок відсутності його понад встановлені строки (більше 6-ти місяців) згідно ст. 1 ЖК України; зобов'язати Залізничний РВ м. Львова ГУДМС України у Львівській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» заборгованість в сумі 4100,00 грн. за несплату послуг з утримання ліжко-місця; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач покликається на такі обставини:

Відповідач - ОСОБА_1 зареєстрований у гуртожитку для одиноких громадян за адресою: АДРЕСА_1, що знаходиться на балансі ПАТ «Львівський локомотиворемонтний завод». Виключне право проживання в гуртожитку надається працівникам товариства. Відповідач у трудових відносинах з товариством не перебував, не перебуває і тривалий час в гуртожитку не проживає, ліжко-місце не займає, за користування ліжко-місцем та комунальні послуги не сплачує, не піклується ним. На підставі наведеного представник позивача просить суд позов задоволити.

Представник позивача - Брич Л.Б. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просить суд позов задоволити.

Відповідач - ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, покликаючись на те, що у спірній квартирі він не проживає з часу обміну площами гуртожитків ПТУ № 1 м. Львова та ВАТ «Львівський локомотиворемонтний завод». Весь поверх, на якому він проживав був переданий під учнівський гуртожиток, а іншого житлового приміщення відповідачу не надали. Не зважаючи на численні звернення відповідача йому так і не виділили іншого житлового приміщення. Починаючи з 01.07.2011 року відповідач припинив оплату комунальних послуг, які йому фактично не надавалися. 31.01.2013 року дирекція та профком ДНЗ «Львівський ПЛЗТ» (ПТУ № 1 м. Львова) звернулися до голови правління ПАТ «ЛЛРЗ» та голови профкому ПАТ «ЛЛРЗ» з проханням надати відповідачу кімнату для проживання та зупинити нарахування оплати за проживання в заводському гуртожитку до вирішення питання про надання житла. У наданні житла відповідачу було відмовлено у зв'язку із відсутністю вільних кімнат для проживання, а також повідомили, що припинення нарахування оплати буд е здійснено тільки у випадку зняття відповідача з реєстрації. На підставі наведеного відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Свідок - ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він працює комендантом у гуртожитку. З його слів вбачається, що відповідач - ОСОБА_1 у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 довший час не проживає і не сплачує комунальні послуги.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він знайомий із відповідачем ОСОБА_1 з 2001 року. Місце відповідача у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 зберігається з ним і дотепер. Під час проведення перевірки та складання акту про відсутність відповідач за місцем реєстрації був відсутній.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, свідків, оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Статтями 317, 319, 321, 391 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на свій власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним його права на володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Як вбачається із Довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку № 334 від 01.07.2014 року ОСОБА_1 займає 1 ліжко-місце за адресою АДРЕСА_1.

Згідно положень ст. ст. 71, 72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у разі її відсутності більше шести місяців за місцем проживання без поважних причин.

Як вбачається із Актів обстеження по факту проживання мешканця у гуртожитку від 14.11.2013 року, 23.12.2013 року та 11.03.2014 року ОСОБА_1 у гуртожитку по АДРЕСА_1 не проживає понад 6 місяців.

Як вбачається із листа-відповіді № 511 від 05.03.2013 року надати ОСОБА_1 кімнати в гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не можливо у зв'язку із відсутністю на даний час вільних для проживання кімнат.

Відповідно до ч. 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Зважаючи на те, що судом не встановлено поважності причин відсутності відповідача понад установлені законом строки, суд приходить до висновку, що позов підлягає часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 218, 224-228 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити частково.

Визнати ОСОБА_1 таким, втратив право користування кімнатою (ліжко-місцем) у гуртожитку по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» заборгованість в сумі 4100,00 грн. за несплату послуг з утримання ліжко-місця.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішенням.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Галайко Н.М.