ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5542/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2014 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Шклянки М.П.

при секретарі Калініченко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про виселення відповідачів із квартири АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивував тим, що 18.06.2012 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_3, було укладено Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, згідно з яким ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_2 вищевказану квартиру. В подальшому було проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на вищевказану квартиру, що підтверджується витягом з державного реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності. У відповідності з п. З Договору купівлі-продажу квартири відповідачка ОСОБА_3 зобов'язалася знятись з реєстраційного обліку особисто та зняти з реєстраційного обліку інших осіб, які знаходяться на реєстрації у вказаній квартирі, звільнити квартиру від речей, та від осіб, які проживають в квартирі до 18.06.2012 року і при цьому передати покупцю (ОСОБА_2), зокрема, всі комплекти ключів від квартири. Проте, відповідач своїх зобов'язань за Договором купівлі-продажу не виконала, у строк, встановлений в договорі, з реєстраційного обліку особисто не знялась та не зняла з реєстраційного обліку свою доньку - відповідачку ОСОБА_4, квартиру вони не звільнили, ключів від квартири Позивачу не передали, продовжують без достатніх правових підстав користуватися даною квартирою, чинять перешкоди Позивачу щодо потрапляння останнього до квартири, в зв'язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, на підставах зазначених в ньому.

Відповідачі в судове засідання не з'явились жодного разу, були повідомлені належним чином.

Відповідачка ОСОБА_3 неодноразово зверталась до суду з письмовими клопотаннями, які подавала через загальну канцелярію суду, про відкладення розгляду справи. 19.12.2014 року відповідачка в черговий раз, через загальну канцелярію, подала до суду письмове клопотання в якому пояснила, що в даний час в Дарницькому районному суді м.Києва на розгляді знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до неї; треті особи ОСОБА_2, приватний нотаріус КМНО ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Просила, в зв'язку з цим, зупинити провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до неї та ОСОБА_4 до вирішення по суті справи за позовом ОСОБА_5 до неї про визнання недійсним договору купівлі-продажу. Крім того, в клопотанні відповідачка просила провести розгляд справи за її відсутності.

Вказане клопотання відповідачки було розглянуто судом 22.12.2014 та в його задоволенні було відмовлено так як відповідачка не надала суду належних доказів існування в провадженні Дарницького районного суду м.Києва цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до неї; треті особи ОСОБА_2, приватний нотаріус КМНО ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Оскільки відповідачка просила провести розгляд справи за позовом ОСОБА_2 22.12.2014 року без її участі, від іншої відповідачки клопотань про перенесення справи не надійшло, суд ухвалив розглянути справу без участі відповідачів та винести відповідне рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини і визначені їм правовідносини.

Судом достовірно встановлено, та це випливає з матеріалів справи та пояснень представника позивача, що 18.06.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, було укладено Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, згідно з яким ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_2 вищевказану квартиру (а.с.5).

В подальшому було проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на вищевказану квартиру, що підтверджується витягом з державного реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6).

Згідно довідки Форми №3, виданої КП «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» в квартирі зареєстровані дві сторонні особи -ОСОБА_3 та ОСОБА_4. (а.с.11).

У відповідності з п. 3 Договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_3 зобов'язалася знятись з реєстраційного обліку особисто та зняти з реєстраційного обліку інших осіб, які знаходяться на реєстрації у вказаній квартирі, звільнити квартиру від речей, які знаходяться в квартирі та від осіб, які проживають в квартирі до 18.06.2012 року і при цьому передати покупцю (ОСОБА_2), зокрема, всі комплекти ключів від квартири.

Станом на 01 липня 2014 року за ними виникла заборгованість зі сплати комунальних послуг у розмірі 1223 грн. 46 коп., що підтверджується довідкою (а.с.12).

18 липня 2014 року на адресу: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 було направлено лист-вимогу про виселення (а.с.7-9).

Того ж дня на адресу: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було направлено телеграму з вимогою негайно звільнити квартиру та 21.07.14 року та передати ключі представнику власника (а.с.10).

Проте, як встановлено в судовому засіданні виселитися в добровільному порядку відповідачі відмовляються. На лист та телеграму не відреагували.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як визначено ч.ч.1, 2, 3, 7 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того, відповідно до ч.І ст.109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Стаття 155 ЖК України визначає, що жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Згідно ч.3 ст.116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та вислелити відповідачів без надання їм іншого житлового приміщення, оскільки вимоги позивача є обґрунтованими та повністю доведеними в судовому засіданні.

Згідно ст.88 ЦПК України задоволенню також підлягають вимоги про стягнення з відповідачів судового збору.

Керуючись ст. 10,11,27,60,212-215,224-227 ЦПК України, на підставі ст.317,319,391 ЦК України, 115,109,116 ЖК УРСР суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 (1960 року народження) та ОСОБА_4 (1979 року народження), із займаної ними квартири АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 121,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 121,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: