РІШЕННЯ

Іменем України

09.12.2014 Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Буюклі В.О.

розглянувши у судовому засіданні м. Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради за участю третіх осіб Львівської міської ради, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у львівській області та ЛКП «Вулецьке» про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду із заявою про визнання права власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1. Роботи щодо перепланування своєї квартири проведено більше десяти років. Даний факт підтверджується розпорядженням Франківської районної адміністрації Львівської міської ради №196 від 29.02.2000 «Про самовільне будівництво на АДРЕСА_1». Однак, у 2000 році не оформили права власності, оскільки вважали, що кінцевим документом власності є розпорядження Франківської районної адміністрації, а також не було відповідної згоди усіх співвласників квартири АДРЕСА_1.

Представник позивачів в судовому засіданні заяву уточнив, уточнену позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив її задоволити. Надав суду пояснення аналогічні, що викладені у заяві про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача Франківської районної адміністрації Львівської міської ради проти позову заперечив та вказав на те, що немає підстав для визнання права власності за позивачами, оскільки існує адміністративна процедура реєстрації права власності на нерухоме майно, який дотримано не було, а також надав суду письмові заперечення з приводу предмету спору.

Представник третьої особи Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції скерував до суду 19.06.2014р., 29.08.2014р., 23.09.2014р. та 10.12.2014р. письмові клопотання з проханням розглядати справу без представника Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції.

Інші учасники судового розгляду у судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлялись про день і час слухання справи.

Неявка учасників процесу, в силу вимог ст.169 ЦПК України не є перешкодою до розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва права власності права власності від 04.10.1996р. №209488 квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

З метою покращення своїх житлових умов у 1999 році позивачами проведена реконструкція квартири АДРЕСА_1 на існуючій терасі.

Роботи щодо перепланування квартири проведено на підставі розробленого проекту та погоджено розпорядженням Франківської районної адміністрації Львівської міської ради №196 від 29.02.2000 «Про самовільне будівництво на АДРЕСА_1».

Судом встановлено, що реконструкція квартири АДРЕСА_1 виконана відповідно до діючих вимог будівельних норм та правил і підлягає подальшій експлуатації, оскільки не погіршує несучої здатності основних конструктивних елементів житлового будинку, що випливає проекту реконструкції квартири АДРЕСА_1, складеного Приватним акціонерним товариством проектно-вишукувальний науково-дослідний інститут конструкторсько-технологічний «УКРЗАХІДЕНЕРГОПРОЕКТ»

Відповідно до робочого проекту реконструкції квартири АДРЕСА_1 стан будівельних конструкцій будинку АДРЕСА_1 задовільний, а реконструкція квартири АДРЕСА_1 виконана відповідно до діючих вимог ДБН та підлягає подальшій експлуатації.

Проведення реконструкції квартири АДРЕСА_1 було погоджено Головним управлінням архітектури і містобудування листом від 12.12.2000р. №1610/131, державним пожежним наглядом (СДПЧ-8) Франківського району листом від 19.08.1999р. №8/321, отримано технічні умови з ПАТ «Львівгаз» №33/471, технічне заключення з ЛМКП «Львівводоканал» від 04.11.1999р. №10-4884, отримано згоди мешканців будинку станом на 2000 рік, а також протоколом зустрічі мешканців квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 від 08.10.2014р. мешканець квартири АДРЕСА_2 будинку попередньо ствердив відсутність претензій до позивачів по даній справі.

У 2000 році не оформлено права власності у зв'язку із відсутності згоди усіх співвласників квартири АДРЕСА_1.

Станом на 2014 рік адміністративний шлях узаконення реконструйованої квартири позивачів є неможливим, що підтверджується зверненнями до органів місцевого самоврядування та відповідними відповідями, зокрема відповіддю відділу приватизації житла Франківського району від 31.01.2014р. №59 (а.с. 22).

Окрім того, судом встановлено, що над прибудовою до квартири АДРЕСА_1 будинку проведено ще одну добудову на рівні другого поверху до квартири АДРЕСА_3. Реконструкція квартири АДРЕСА_3 узаконена рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13.01.2011р. по справі №2-1022/11, яке не оскаржувалось та набуло законної сили.

Судом також встановлено, що реконструкція квартири АДРЕСА_2 узаконена також рішенням Франківського районного суду м. Львова від 05.12.2011р. по справі №2-343/11, яке оскаржувалось та ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28.04.2014р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.09.2014р. (справа №6-22069св14) залишено без змін.

Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч.1 ст. 16 ЦК України встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до переліку будівельних робіт, на виконання, яких не вимагається дозвіл, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2009 р. N 1104, перепланування квартир у багатоквартирних житлових будинках та кімнат у гуртожитках, а також об'єктів громадського призначення із збереженням несучої конструкції, без перевищення допустимих навантажень на перекриття, стіни та фундаменти, за умови дотримання існуючих архітектурно-планувальних вимог, державних будівельних норм, місцевих правил забудови; улаштування чи закриття дверних або віконних прорізів; збільшення житлової чи допоміжної площі шляхом демонтажу перегородок, комор, печей, камінів, грубок, вітрин, засклення балконів і лоджій, відносяться до будівельних робіт, що не потребують відповідного дозволу.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не передбачено договором або законом.

Згідно із ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно з ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 344 ЦК України ст. 125 ЖК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1, що складається з трьох житлових кімнат житловою площею 42,0 кв.м. (1-ша кімната площею 12,0 кв.м., 2-га кімната площею 16,60 кв.м., 3-тя кімната площею 13,40 кв.м.), кухні площею 20,30 кв.м., ванної кімнати площею 4,20 кв.м., коридору площею 4,60 кв.м. тамбору площею 6,10 кв.м. та комірка площею 1,5 кв.м.

Загальна площа квартири становить 78,70 кв.м.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області.

Суддя: Ванівський Юрій Михайлович