Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/5400/14 Головуючий у 1 інстанції: Ясинський О.В.
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ДП «Селидіввугілля» на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 19 червня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ДП «Селидіввугілля», за участю третьої особи відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я унаслідок професійного захворювання, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я унаслідок професійного захворювання, в якому зазначав, що внаслідок роботи в умовах впливу шкідливих факторів, він отримав хронічне професійне захворювання - хронічний бронхіт пилової етіології, легенева недостатність першого ступеня. У зв'язку з цим був складений акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 06.08.2013 року. Згідно довідки огляду МСЕК від 12.08.2013 року йому встановлено втрату працездатності 25%. Вважає, що внаслідок отримання професійного захворювання йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 9000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд, стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 9000 грн.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 19 червня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Селидіввугілля» на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я унаслідок професійного захворювання 7500 грн.

Стягнуто з Державного підприємства «Селидіввугілля» в доход держави судовий збір у розмірі 121,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ДП «Селидіввугілля» в особі представника Тимофєєва Є.В. подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позов, суд правильно виходив з положень чинного законодавства, зокрема, ст 46 Конституції України за якою громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Судом було встановлено та не оспорюється відповідачем, що позивач тривалий час працював на підприємствах вугільної промисловості, що підтверджується копією трудової книжки, у особливо шкідливих і небезпечних умовах та під час виконання своїх трудових обов'язків отримав професійне захворювання - хронічний бронхіт пилової етіології, легенева недостатність першого ступеня.

Таке захворювання підтверджено належними доказами та також не оспорюється відповідачем як і не оспорений факт того, що воно є професійним, отримано на виробництві. Зазначаючи про те, що позивач працював у шкідливих умовах праці, апелянт разом з тим не заперечує, що на їх підприємстві він працював 13 років у шкідливих умовах.

Тож право позивача на звернення з відповідним позовом про відшкодування моральної шкоди є відповідача є беззаперечним з огляду на положення ст. 237-1 Кодексу законів про працю України, якою передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Судом першої інстанції зроблений правильний висновок, що отримання професійного захворювання свідчить про наявність моральної шкоди, позаяк за ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, ступеню втрати працездатності, характеру захворювання тощо, а отже враховані вимоги розумності і справедливості.

При цьому суд правильно послався на пункт 4.1 рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рн/2004 яким роз'яснено, що ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні і фізичні страждання.

Отже посилання апелянта на недоведеність моральної шкоди та її завищений розмір безпідставні.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ДП «Селидіввугілля» відхилити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 19 червня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: