Справа № 318/2756/14-ц
Номер провадження №2/318/656/2014
"12" листопада 2014 р. м. Кам"янка-Дніпровська
Кам"янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області
у складі головуючого: Комишній Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам"янка-Дніпровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Кам»янсько-Дніпровський районний сектор державної міграційної служби про втрату права на житлову площу ,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Кам»янсько-Дніпровський районний сектор державної міграційної служби про втрату права на житлову площу вказуючи, що житловий будинок з господарськими спорудами розташований за адресою м. Кам»янка-Дніпровська АДРЕСА_1 належить йому на праві особистої приватної власності, про що свідчить рішення Кам»янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області від 19.05.2009 року та Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.07.2009 року видане ОП Запорізьким міжміським БТІ. Позивач з дружиною постійно проживає в жилому будинку в АДРЕСА_1 Відповідач довгий час не мав свого житла, не стояв на паспортному обліку, а відтак не міг оформитися на роботу, купити собі житло і таке інше. В зв»язку з цим, на його прохання, позивач дав згоду на деякий час зареєструватися в будинку без проживання з 20.08.2008 року. 3 20.08.2008 року ОСОБА_2 залишив жилий будинок, забрав майно і з тих пір в ньому не проживає. З реєстраційного обліку не знявся. Після цього позивач неодноразово, на протязі більше ніж два роки, звертався до відповідача з проханням знятися з реєстраційного обліку, так як його реєстрація перешкоджає позивачу з сім»єю отримувати відповідні пільги, заважає на свій розсуд розпоряджатися своїм майном. ОСОБА_2 ні є членом родини позивача, в жилому будинку взагалі не проживав. Просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням: квартирою АДРЕСА_1
В судове засідання позивач не з»явився, надава заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити.
Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка з його підписом, причину неявки суд не повідомив. Від нього відсутня заява про розгляд справи у його відсутність.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у ній даних у відповідності зі ст. 169 ЦПК України.
Представник третьої особи без самостійних вимог Кам»янсько-Дніпровського районного сектору державної міграційної служби України Запорізької області до суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заперечень до суду не надали.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини.
Як вбачається з витягу про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно від 27.07.2009 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.6).
Відповідно довідки Кам»янсько-Дніпровського районного сектору державної міграційної служби України Запорізької області ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права приватної власності чи обмежений у його здійснені.
За правилами ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім»ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 не є членом сім'ї ОСОБА_1
Згідно ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем договір найму не укладався, тому ОСОБА_2 не є й наймачем житлового будинку АДРЕСА_1
Відповідно ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.
Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Згідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація - це внесення відомостей до паспортного столу про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Як вбачається з довідки голови квартального комітету від 13.09.2014 року ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_1, а ле з 20.08.2008 року за цією адресою не проживає.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 34 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї з таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" сама наявність або відсутність прописки не може бути підставою для визнання або скасування права користування жилим приміщенням.
Судом встановлено, що відповідач будучи зареєстрованим у квартирі позивача, не є членом його сім»ї та не є наймачем в житловому будинку, що належить позивачу, порушує права та законні інтереси позивача як власника на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним майном, а тому відсутні підстави для проживання ОСОБА_2 в будинку, що належить ОСОБА_1
Таким чином, ОСОБА_2 є таким, що втратив право користування жилим приміщенням: будинком АДРЕСА_1
При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір (а.с.1), тому з відповідача згідно до ст. 88 ЦПК України належить стягнути на користь позивача суму судового збору, що складає 243 грн. 60 коп.
На підставі викладеного і керуючись ст. 41 Конституції України, 150,156, 155, 158, ЖК України, ст.ст. 29,319,321 ЦК України, ст.60, 169, 199, 224, 291, 292, 293,294, 295, 296 ЦПК України ,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Кам»янсько-Дніпровський районний сектор державної міграційної служби про втрату права на житлову площу- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням: квартирою АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Н.І. Комишня