Справа № 296/877/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" травня 2014 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді Галасюка Р.А.,

при секретарі Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 327 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомир-Авіа» про зобов'язання до вчинення дій, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

Встановив:

30 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Житомир-Авіа» про зобов'язання відповідача повернути позивачу трудову книжку, стягнути середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з 18.04.2013 року по день ухвалення рішення та зобов'язати відповідача виплатити належні йому при розрахунку кошти.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що більше десяти років він працював на посаді старшого охоронця у ТОВ «Житомир-Авіа», яке розташоване в м. Житомирі по вулиці Авіаторів, 9. 18.04.2013 року він звернувся до керівництва товариства із заявою про звільнення, у зв'язку із невиплатою заробітної плати. Директор підприємства ОСОБА_2 заяву про звільнення задовольнив і пообіцяв, що з ним буде проведений повний розрахунок. Однак в травні 2013 року директор помер і до цього часу він не отримав ні розрахунку при звільненні, ні трудової книжки. Його неодноразові письмові звернення до відповідача були повернуті поштою без вручення. У зв'язку з цим він звертався до департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації та до територіальної державної інспекції з питань праці у Житомирській області, однак жодна із вказаних установ не посприяла йому у вирішенні вказаного питання. Після чого він був вимушений звернутись до суду.

В судове засідання представник позивача надала заяву у якій просила розглянути справу у її відсутність.

Представник відповідача ТОВ «Житомир-Авіа» за викликами в судові засідання не з'являвся, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Житомир-Авіа» (а.с.8), які припинив у квітні 2013 року в порядку ст. 38 КЗпП України. Однак, після подачі заяви на звільнення, позивачу ОСОБА_1 відповідач ТОВ «Житомир-Авіа» не повернуло його трудову книжку.

Дані фати підтверджуються копіями вимог від 21.05.2013 р. і 02.07.2013 р. про повернення трудової книжки, копіями відповідей департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації та територіальної державної інспекції з питань праці у Житомирській області за його зверненнями, індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 форми ОК-7-з надані ПФУ (а.с.3-8).

Згідно ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України, основним документом, що підтверджує трудовий стаж, є трудова книжка.

Статтею 47 КЗпП України закріплено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно положень Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мін'юсту, Мінсоцзахисту населення України від 29.07.1993 року № 58, у разі втрати трудової книжки з вини працедавця після звільнення працівника, працівник має право за місцем останньої роботи отримати нову трудову книжку з надписом «Дублікат». Не пізніше ніж через 15 днів після подання заяви, а в разі виникнення ускладнень - в інші строки, роботодавець за місцем останньої роботи видає колишньому працівнику нову трудову книжку з надписом «Дублікат» у правому верхньому кутку першої сторінки. У графу З розділу «Відомості про роботу» такої трудової книжки вноситься спочатку запис про загальний стаж роботи (сумарно) із зазначенням загальної кількості років, місяців, днів роботи. після

Проте, відповідач ТОВ «Житомир-Авіа» безпідставно не повертає позивачу трудову книжку і, якщо мало місце її втрати, то безпідставно не видає нової трудової книжки з надписом «Дублікат», чим грубо порушує право позивача ОСОБА_1 на працю, внаслідок чого він позбавлений можливості влаштуватись на нову роботу та отримувати заробіток для утримання себе та своєї сім'ї.

Згідно ст. 235 КЗпП України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до абз.6 п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, при затримці видачі трудової книжки з вини працедавця працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

18.04.2013 року позивачем була подана заява про звільнення, оскільки подальша робота на підприємстві була неможлива, так як відповідачем не дотримуються вимоги законодавства про оплату праці.

Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП. Всупереч ст.ст. 47 та 116 КЗпП, ні трудову книжку із записом про звільнення, ні розрахунку при звільненні позивачу до теперішнього часу не видано. Наказ про звільнення дотепер не складено, а трудові відносини з підприємством фактично припинені з травня 2013 року.

Невидача позивачу трудової книжки є порушенням його прав на працю, передбачених Конституцією України, оскільки даний факт став перешкодою для встановлення на облік до міського центру зайнятості.

Згідно зі ст. 115 КЗпП та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата повинна виплачуватись працівникам регулярно у строки, встановлені в колективному договорі, але не рідше двох разів на місяць.

Стаття 117 КЗпП України передбачає відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Частиною 3 статті 38 КЗпП України передбачено, що працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Оскільки підприємством були створені неналежні умови праці, порушувались вимоги трудового законодавства в частині оплати праці та тим самим позивач вимушений був прийняти рішення щодо звільнення та шукати нову роботу.

Статтею 44 КЗпП зазначено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 3 статті 38 КЗпП, внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Підприємством, невидачею трудової книжки порушено законні права позивача у зв'язку з чим підлягає стягненню на його користь середній заробіток за весь час затримки трудової книжки, а саме з 19.04.2013 року по 30.01.2014 року, що є днем подання позову до суду.

У зв'язку з неподанням ТОВ «Житомир-Авіа» на вимогу суду, в порядку ст. 137 ЦПК України, жодних відомостей про нараховану і невиплачену заробітну плату та середній заробіток останнього, суд, застосовуючи вимоги ст.11 ЦПК України, вважає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити таке нарахування і виплату розрахункових коштів.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 38, 44, 47, 83, 97, 115-117, 235 КЗпП України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомир-Авіа» про зобов'язання до вчинення дій, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Зобов'язати Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомир-Авіа» здійснити розрахунок із заборгованості по заробітні платі; розрахунок суми компенсації, що підлягає виплаті за весь період затримки видачі трудової книжки; розрахунок суми вихідної допомоги; розрахунок суми середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати.

Зобов'язати Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомир-Авіа» внести запис до трудової книжки ОСОБА_1 про звільнення із займаної посади за п. 3 ст. 38 КЗпП України.

Зобов'язати Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомир-Авіа» видати трудову книжку та наказ про звільнення ОСОБА_1.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомир-Авіа» на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої заробітної плати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомир-Авіа» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати.

Рішення в частині стягнення платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомир-Авіа» в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий суддя Р. А. Галасюк