Справа № 621/1784/14-ц
Провадження № 2/621/714/14
РІШЕННЯ

іменем України

25.12.2014 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Бережної Н.М.,

за участю секретаря - Кошевої А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна Страхова компанія «НАСК «Оранта» в особі Харківської дирекції, Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна Страхова компанія «НАСК «Оранта» в особі Зміївського відділення Харківської області дирекції НАСК «Оранта» про стягнення страхового відшкодування,

встановив:

20 березня 2014 року ОСОБА_1 який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Національна Акціонерна Страхова компанія НАСК «Оранта» в особі Харківської обласної дирекції про стягнення страхового відшкодування. 19 вересня 2014 року ОСОБА_1 надав уточнену позовну заяву, звернувся до Відкритого акціонерного товариства Національна Акціонерна Страхова компанія НАСК «Оранта» в особі Зміївського відділення Харківської обласної дирекції про стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що 04 серпня 2010 р. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись під'їзною дорогою до аеропорту м. Харкова зі сторони с. Безлюдівка в напрямку м. Харкова та здійснюючи маневр обгону виїхав на смугу зустрічного руху, грубим чином порушивши вимоги п.п. 1.5,10.1,14.2 (в) Правил дорожнього руху та здійснив зіткнення з рухавшимся в зустрічному напрямку автомобілем НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_4 Вироком Харківського районного суду Харківської області від 5 грудня 2011 року ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та йому було призначене покарання у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. На користь власника автомобілю НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 та яким під час зіткнення керував ОСОБА_4, була спричинена шкода, а саме вказаний автомобіль вважається фізично знищеним, оскільки відповідно до Висновку судової авто товарознавчою експертизи № 8050 від 27.09.2010 р. по кримінальній справі ринкова вартість вказаного автомобілю складає 43331 грн. 20 коп., а вартість відновлювального ремонту - 67191,58 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 при керуванні автомобілем «Опель - Мовано» р/н НОМЕР_4 на час скоєння ДТП була застрахована полісом № ВЕ/1281099 НАС «Оранта» від 26.04.2010 року, виданим Зміївським відділенням Харківської обласної дирекції. Відповідно до вказаного полісу страхування ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну потерпілому складає 25500 грн. Заява на адресу відповідача про сплату страхового відшкодування була передана останньому в березні 2012 року. Виплата по страховому акту № ОЦВ-10-12283/1 на суму 11321,20 грн. була здійснена відповідачем. 05 лютого 2013 року за № 09-02-09/2563 від відповідача надійшов лист згідно якого по страховому акту № ОЦВ-10-12283/2 на суму 11000 виплата відшкодування буде здійснена найближчим часом. Таким чином розмір невиплаченого відповідачем страхового відшкодування на даний час складає 11000 грн. Відповідно до вимог ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплат, з страховика стягується неустойка в розмірі , встановленому договором або законом.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 11000 грн., неустойку в розмірі 2603 грн. 54 коп. та судової витрати: судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. і витрати на правову допомогу в сумці 1500 грн.

25.12.2014 року позивач звернувся з заявою про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача неустойку за один рік в сумі 1485 грн. 45 коп.

У судове засідання представники позивача - ОСОБА_1 та адвокат ОСОБА_5 не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, змінені позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність та заперечення проти позову.

У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного:

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно з положеннями ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про страхування» страхувальниками визнаються юридичні особи та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України. Страхувальники можуть укладати із страховиками договори про страхування третіх осіб (застрахованих осіб) лише за їх згодою, крім випадків, передбачених чинним законодавством. Застраховані особи можуть набувати прав і обов'язків страхувальника згідно з договором страхування. Страхувальники мають право при укладанні договорів особистого страхування призначати за згодою застрахованої особи фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів) для отримання страхових виплат, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування. Страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 7 цього ж Закону одним з видів обов'язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі ст. 16 ЗУ «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Як слідує з копії вироку Харківського районного суду Харківської області від 05.12.2011 року, 04 серпня 2010 р. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись під'їзною дорогою до аеропорту м. Харкова зі сторони с. Безлюдівка в напрямку м. Харкова та здійснюючи маневр обгону виїхав на смугу зустрічного руху, грубо порушивши вимоги п.п. 1.5, 10.1, 14.2 (в) Правил дорожнього руху та здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ -ДЕУ», р/н НОМЕР_5, під керуванням позивача ОСОБА_4, який рухався в зустрічному напрямку. Вироком Харківського районного суду Харківської області від 5 грудня 2011 року ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та йому було призначене покарання у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.

На користь власника автомобілю «ЗАЗ - ДЄУ» - ОСОБА_2 було присуджено стягнути 26000 грн. (а.с. 9-11).

Відповідно до Висновку судової авто товарознавчою експертизи № 8050 від 27.09.2010 р. по кримінальній справі ринкова вартість вказаного автомобілю складає 43331 грн. 20 коп., а вартість відновлювального ремонту - 67191,58 грн. (а.с. 12-18).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 при керуванні автомобілем «Опель - Мовано» р/н НОМЕР_4 на час скоєння ДТП була застрахована полісом № ВЕ/1281099 НАСК «Оранта» від 26.04.2010 року, виданим Зміївським відділенням Харківської обласної дирекції. Відповідно до вказаного полісу страхування ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну потерпілому складає 25500 грн., що підтверджується ксерокопіє поліса (а.с. 19).

Згідно розрахунку страхового відшкодування та страхового акту № ОЦВ-10-12283/2 від 16 травня 2012 року не виплачена сума страхового відшкодування становить 11000 грн., що підтверджується копіями розрахунку страхового відшкодування та страхового акту, наданими відповідачем (а.с. 111-112).

Факт того, що ОСОБА_2 виплата страхового відшкодування за його пошкоджений транспортний засіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 04.08.2010 р. на теперішній час не здійснена відповідачем підтверджується листами: від 05.02.2013 р. заступника Голови Правління НАСК «Оранта» В.І.Грабиної та від 16 липня 2012 року Директора Департаменту врегулювання збитків НАСК «Оранта» Т.О. Копаєвої (а.с. 21-22).

Таким чином, судом встановлено, що внаслідок дорожньої - транспортної пригоди 04.08.2010 року з вини ОСОБА_3 автомобілю «ЗАЗ-ДЕУ», який належить ОСОБА_2 спричинена шкода. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована полісом обов'язкового страхування. Відповідачем було складено страховий акт № ОЦВ-10-12283/2 від 16 травня 2012 року, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 11000 грн. Як слідує з матеріалів справи вказана сума страхового відшкодування до теперішнього часу позивачу не виплачена, а тому підлягає стягненню в повному обсязі. Оскільки сума страхового відшкодування своєчасно не сплачена відповідачем, враховуючи вимоги ст. 992 ЦК України, з нього на користь позивача слід стягнути неустойку. З урахуванням положень ч. 2 ст. 258 ЦК України, неустойка підлягає стягненню за один рік в сумі 1489 грн. 97 коп., виходячи з такого розрахунку:

Виплата страхового відшкодування = ((СС*(2*С.НБУ))/365)*ДП

Облікова ставка НБУ з 23.03.2012 року - 7,5%, з 10.06.2013 року - 7%, з 13.08.2013 року - 6,5%.

Період з 20.03.2013 року по 09.06.2013 року - 81 день прострочки = ((11000*(2*7,5))/365)*81 = 366 грн. 16 коп.

Період з 10.06.2013 року по 12.08.2013 року - 63 дні прострочки = ((11000*(2*7))/365)*63 = 265 грн. 81 коп.

Період з 13.08.2013 року по 20.03.2014 року - 219 днів прострочки = ((11000*(2*6,5))/365)*219 = 858 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 84 ЦПК України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, який набув чинності з 01.01.2012 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні , на користь якої ухвалено судове рішення , іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків, встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Позивач не надав суду відповідного розрахунку, з чого сааме складалася правова допомога, який час був витрачений його представником - адвокатом ОСОБА_5, яка надавала правову допомогу, згідно вимог, вказаного Закону України. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 1500 грн. задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 979, 988, 992 ЦК України, ЗУ «Про страхування», ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 10, 11, 88, 169, 197, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна Страхова компанія «НАСК «Оранта» в особі Харківської дирекції, Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна Страхова компанія «НАСК «Оранта» в особі Зміївського відділення Харківської області дирекції НАСК «Оранта» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна Страхова компанія «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 11000 (одинадцять тисяч) грн. та неустойку у розмірі 1489 (одна тисяча чотириста вісімдесят дев'ять) грн. 97 коп.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна Страхова компанія «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: