РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2014 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА В СКЛАДІ:

Головуючого-судді Комісарчук О.В.

з участю секретаря Содель А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 14.11.1996 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1756. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого в родині постійно виникали непорозуміння. З лютого 2014 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим.

В судовому засіданні позивач вимоги, викладені в позові, підтримала повністю, просила шлюб розірвати. Зазначила, що примирення між подружжям неможливе.

Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Пояснив, що спроби примиритись вичерпані, збереження родини неможливе. Подав зустрічний позов про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_4, 2007 року народження.

Відповідно до ухвали суду від 22.12.2014 року відмовлено в прийнятті зустрічного позову про визначення місця проживання малолітнього сина у зв'язку з недоцільстю його спільного розгляду з позовом про розірвання шлюбу.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.11.1996 року, який зареєстрований Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1756 /а.с.3/.

Сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.4-5/.

Судом роз'яснено подружжю право на примирення відповідно до ст. 111 СК України, проте сторони ним не скористались.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають.

Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 197, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб, укладений між громадянами України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1756.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Комісарчук