Провадження № 6/161/780/14
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Ковальчук А.В.,

з участю:

державного виконавця Самчука О.П.,

представника боржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку подання заступника начальника Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

15.12.2014 року заступник начальника Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області (далі заступник начальника ВПВР УДВС ГУЮ у Волинській області) ОСОБА_2 звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у ВПВР УДВС ГУЮ у Волинській області знаходиться зведене виконавче провадження за виконавчим листом Луцького міськрайонного суду № 8/161/2/14 від 08.04.2014 року про солідарне стягнення з ОСОБА_4, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, ПФ «Ранал», ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» 3 957 963,57 грн. та по 455 грн. судового збору з кожного.

29.04.2014 року відкрито виконавче провадження по виконанню зазначеного виконавчого документу та зобовязано боржника виконати рішення суду в самостійному порядку до 06.05.2014 року.

Оскільки, боржник ОСОБА_3 заборгованість на користь стягувача добровільно не сплачує, ухиляється від покладених на нього судовим рішенням зобовязань, тому заступник начальника вважає, що наявні підстави для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Просить суд, тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_6 ОСОБА_3.

Заслухавши пояснення заступника начальника ВПВР УДВС ГУЮ у Волинській області, представника боржника, аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю.

Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні у ВПВР УДВС ГУЮ у Волинській області знаходиться зведене виконавче провадження за виконавчим листом Луцького міськрайонного суду № 8/161/2/14 від 08.04.2014 року про солідарне стягнення з ОСОБА_4, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, ПФ «Ранал», ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» 3 957 963,57 грн. та по 455 грн. судового збору з кожного (а.с.6-8).

29.04.2014 року старший державний виконавець ВПВР УДВС ГУЮ у Волинській області Новосад О.Ю. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, згідно якої зобовязано боржника виконати рішення суду в самостійному порядку до 06.05.2014 року (а.с.9). Однак в добровільному порядку боржник ОСОБА_3 рішення суду не виконує.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено, що паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено в випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта в таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається з матеріалів подання, в них відсутні докази на підтвердження тих обставин, що державний виконавець здійснив всі необхідні заходи для своєчасного і повного виконання рішення суду.

Зокрема, на час розгляду подання державним виконавчем не встановлено, чи працевлаштований боржник, не з?ясовано коло належного йому майна, не вирішено питання про порядок виконання виконавчого листа, як це передбачено п.11 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, з довідки про доходи ОСОБА_3 вбачається, що боржник працює директором ПП «Вітатранс» та отримує фіксовану заробітку плату (а.с. 22). Дана обставина не зясована державним виконавцем, про що він підтвердив в судовому засіданні.

Наявність лише викликів державного виконавця, адресовані боржнику, в даному випадку, не являється достанім доказом, що підтверджує підставність вимог подання.

Отже, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 умисно ухиляється від виконання обов?язку сплатити належні до стягнення з нього кошти в матеріалах справи немає.

Із змісту вимог ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, п.18 ч.3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України», в їх системному зв?язку, вбачається, що право ОСОБА_3 на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках у зв?язку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обов?язків по виконанню рішення суду.

Державним виконавцем у відповідності до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» не використано надані йому права у точній відповідності із законом та допущено порушення прав та законних інтересів боржника, не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та його намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення, а тому суд приходить до висновку, що зазначене подання є передчасним і в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, 210, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст..313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України», ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання заступника начальника Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України в і д м о в и т и.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк