АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанського А. Д.

суддів: Чупікової В.В., Яремка В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю ОСОБА_1 представника ТОВ «Буковина-Інвест-Буд», ОСОБА_2 представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина-Інвест-Буд», треті особи ОСОБА_4, Трояновські Шимон про захист прав споживача у звязку з невиконанням умов договору, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина-Інвест-Буд» на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина-Інвест-Буд», треті особи ОСОБА_4, Трояновські Шимон про захист прав споживача у звязку з невиконанням умов договору.

Посилалася на те, що 28 березня 2007 року уклала договір доручення №1 з ТОВ «Буковина-Інвест-Буд». За умовами вказаного договору поручитель доручав повіреному побудувати офісні приміщення, а повірений зобовязувався від імені та за рахунок довірителя побудувати офісні приміщення за адресою м.Чернівці, просп.Незалежності,116-п та після здачі в експлуатацію даного будинку передати у власність довірителю приміщення загальною площею 424,93 кв.м. на першому поверсі.

____________________________________________________________________________________________

№ 22-ц/794/1462/14 р. Головуючий у 1-й інстанції Вольська-Тонієвич О.В..

категорія 55 Доповідач Галичанський А.Д.

Згідно п.2.1. Договору остаточна вартість офісних приміщень становить 2145897 грн. із розрахунку вартість 1 кв.м. становить 5050 грн., яку довіритель повинен сплатити в повному обсязі в пятиденний строк з моменту підписання договору. У свою чергу повірений зобовязався передати офісні приміщення у власність довірителя до вересня 2008 року. Зазначала, що виконала покладені на неї договором обовязки та внесла на рахунок відповідача кошти в сумі 2145897 грн. Однак, обовязок щодо будівництва, здачі в експлуатацію та передачі приміщень відповідачем не виконано.

У звязку із невиконанням відповідачем зобовязань вона звернулася до ТОВ «Буковина-Інвест-Буд» з листом про відмову від договору та відшкодування збитків.

Разом з тим, відповідач умови договору не виконав.

У зв'язку з наведеним просила стягнути з відповідача на її користь суму сплачених коштів відповідно до п.2.1. Договору у розмірі 2145897 грн., 21458, 97 грн. - штраф 1% від суми договору в порядку п.6.2.5 Договору та 23497572,15 грн. пені за прострочення зобовязання.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10 вересня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина-Інвест-Буд» на користь ОСОБА_3 суму сплачених коштів відповідно до п.2.1. Договору у розмірі 2145897 грн., 21458, 97 грн. штрафу (1% від суми договору в порядку п.6.2.5 Договору) та 23497572,15 грн. пені за прострочення зобовязання.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вищезазначене рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, ухвалене з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_2, просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з положень Закону України «Про захист прав споживачів» та того, що ОСОБА_3 не є фізичною особою-підприємцем, не займається підприємницькою діяльністю та приміщення придбавала для власних потреб.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що предметом договору-доручення № 1 від 28 березня 2007 року, укладеного між сторонами є побудова офісних приміщень загальною площею 424,93 кв.м. на першому поверсі, які можуть використовуватись лише для здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку, а не поліпшення житлових умов, задоволення своїх особистих, сімейних, домашніх та інших потреб.

Визначення поняття споживач встановлено п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльність або виконання обовязків найманого працівника, а поняття офісного приміщення п. 6 зазначеної статті вищевказаного закону, визначено, як будь-яке приміщення (будівля тощо), в якому знаходиться субєкт господарювання або його філія, або його структурний підрозділ, або представництво.

Виходячи з цільового призначення приміщень, які є предметом вищезазначеного договору, вони можуть використовуватися лише для підприємницької діяльності, а тому дані спірні правовідносини не можуть регулюватися Законом України «Про захист прав споживачів».

До даних правовідносин слід застосовувати положення глави 61 ЦК України, що регулюють договір підряду, зокрема, будівельного підряду та глав 47-53 ЦК України, що регулюють зобовязальне право.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч.2,5 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

ОСОБА_3, звернувшись з позовними вимогами про відшкодування стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина-Інвест-Буд» на її користь суми сплачених коштів відповідно до п.2.1. Договору у розмірі 2145897 грн. та 1327055,89 грн. - збитків, не поставила позовну вимогу до відповідача про розірвання укладеного між сторонами договору за рішенням суду внаслідок чого можливе стягнення зазначених сум.

Тому, у задоволенні позову в частині стягнення сплачених коштів відповідно до п.2.1. Договору у розмірі 2145897 грн. та 23497572,15 грн. пені за прострочення зобовязання слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.883 ЦК України за невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

У звязку з невчасним виконанням ТОВ «Буковина-Інвест-Буд» взятих на себе зобовязань про передачу у власність довірителю офісних приміщень до вересня 2008 року згідно п.6.1. вищезазначеного договору між сторонами підлягає стягненню штраф в розмірі 1% від вартості даного договору відповідно до п. 8.3. договору.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення штрафу 1% від суми договору - 21458, 97 грн. є правильним.

Посилання в апеляційній скарзі на необхідність повної відмови в позовних вимогах в звязку з тим, що позивач предявила позов з підстав захисту прав споживача у звязку з невиконання умов договору є безпідставними, оскільки відповідно до ст.214 ЦПК України суд вирішує питання які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин і яка правова норм а підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, неправильне посилання позивача у позовній заяві на норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини не є підставою для відмови у позовних вимогах, зокрема, в частині позовних вимог.

За таких обставин, відповідно п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині стягнення сплачених коштів відповідно до п.2.1. Договору у розмірі 2145897 грн. та 23497572,15 грн. пені за прострочення зобовязання підлягає скасуванню. У звязку з цим згідно ст.88 ЦПК України розподіл судових витрат слід змінити.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина-Інвест-Буд» задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10 вересня 2014 року в частини стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина-Інвест-Буд» на користь ОСОБА_3 суми сплачених коштів відповідно до п.2.1. Договору у розмірі 2145897 грн. та 23497572,15 грн. пені за прострочення зобовязання скасувати та в цій частині позовних вимог відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розподіл судових витрат змінити, стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина-Інвест-Буд» на користь держави 214 (двісті чотирнадцять) грн. 59 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: