АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2013 року. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Ремеза В.А., Свистунової О.В., при секретареві Кочержинській А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 12 вересня 2013 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором позики,-

в с т а н о в и л а :

5.12.2012р. ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_2 з позовом про стягнення 17893грн.98коп. заборгованості за договором позики.

Рішенням Індустріального райсуду м.Дніпропетровськ від 12.09.2013р. задоволено позов ОСОБА_3 та на його користь з ОСОБА_2 стягнуто 18117грн.58коп., у тому числі 17893грн.98коп. заборгованості за договором позики та 223грн.60коп. судових витрат. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає зміні за такими підставами.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

Відповідно до укладеного 15.02.2010р. у письмовій формі договору ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 у борг 14495грн. на строк до 15.02.2011р. (а.с.5). Письмовою розпискою від 15.02.2010р. ОСОБА_2 підтвердив отримання від ОСОБА_3 у борг 14495грн. на строк до 15.02.2011р. (а.с.6). ОСОБА_3 заявив, що 28.12.2011р. ОСОБА_2 повернув йому частину боргу у сумі 3495грн. За письмовою розпискою ОСОБА_2 від 28.12.2011р. у звязку з неможливістю повного розрахунку його борг складає суму 11000грн., яку він зобовязався повернути до березня 2012 року (а.с.7). Судом встановлено, що вказана грошова сума не повернута ОСОБА_2 Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції на підставі вимог ст.ст.624,625,1046,1049,1050 ЦК України ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 11 000грн. залишку боргу, 377грн.10коп. інфляційних втрат, 673грн.15коп. (377грн.51коп. + 295грн.64коп.) 3% річних та 5843грн.73коп. (2246грн.73коп. + 3597грн.) пені .

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на відсутність у нього боргових зобовязань перед ОСОБА_3 спростовуються укладеним ним письмовим договором позики та його особистими письмовими розписками. Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що вказані документи він не писав та не підписував, не спростовані ним належними доказами. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 підтверджено розяснення йому судом права щодо проведення відповідної експертизи та те, що ним не заявлено клопотання про її проведення у звязку з відсутністю для цього коштів. Між тим, обовязок підтвердження заперечень проти позову, відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України лежить саме на відповідачеві. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи безпідставні, оскільки факт часткового повернення боргу визнано самим позичальником, а посилання у другій його розписці на 2009 рік є помилковим. Вказана помилка не впливає на факти та обставини, встановлені судом на підставі наявних доказів у їх сукупності. Повідомлені ОСОБА_2 в апеляційній скарзі обставини, повязані з його роботою у ОСОБА_3, мають характер припущень та не можуть бути прийнятими до уваги на підставі ч.4 ст.60 ЦПК України.

Таким чином скасуванню судове рішення не підлягає. Проте визначений судом першої інстанції розмір пені у загальній сумі 5843грн.73коп. (2246грн.73коп. + 3597грн.) на підставі ч.3 ст.551 ЦК України підлягає зменшенню, оскільки вказана сума є неспівмірною з розміром неповернутого боргу, який фактично стягнуто з урахуванням інфляції за час прострочення повернення та трьох процентів річних від простроченої суми. Доказів про спричинення ОСОБА_3 збитків не поверненням боргу у повному обсязі матеріали справи не містять. У звязку з цим розмір пені з загальної суми 5843грн.73коп. (2246грн.73коп. + 3597грн.) підлягає зменшенню до суми 500грн.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції на підставі вимог п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає зміні зі зменшенням розміру присудженої до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 пені до 500 грн., а розміру загальної суми стягнення - до 12773,85 грн. та з частковим задоволенням апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 12 вересня 2013 року змінити, зменшивши розмір присудженої до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 пені до 500 грн., а розмір загальної суми стягнення до 12773,85 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: