Провадження № 2/161/4648/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі - Стецюку Р.В.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Луцької міської ради про визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з позовом до Луцької міської ради про визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору оренди земельної ділянки від 27.08.2010 року ОСОБА_3 було передано в користування земельну ділянку, площею 43 кв.м. по АДРЕСА_1 під будівництво гаража.

Згідно рішення виконкому Луцької міської ради від 16.09.2010 року №596-52 їй дозволено проектування будівництва цегляного гаража, отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки та за умови виконання п. 1 рішення - дозволено провести будівництво гаража.

Умови рішення Луцької міської ради від 16.09.2010 року №596-52 спадкодавець виконала, отримала містобудівельні умови та обмеження забудови земельної ділянки, виготовила проект будівництва, зареєструвала в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла і він 17.12.2013 року звернувся до Луцької міської ради із заявою про переукладення договору оренди земельної ділянки на його ім'я як спадкоємець померлої. Проте, отримав відповідь, згідно якої йому необхідно представити правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно.

Крім цього, 02.04.2014 року звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої, а саме на вказаний гараж АДРЕСА_1, проте йому відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

У зв'язку з чим просить визнати за ним право на забудову земельної ділянки для будівництва гаража АДРЕСА_1 в м. Луцьку площею 43 кв.м. з правом отримання на його ім'я договору оренди земельної ділянки та документів, необхідних для проведення будівництва та здачі в експлуатацію гаража.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити.

Представник Луцької міської ради в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутності представника, при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.08.2010 року між Луцькою міською радою та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі, у відповідності до якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування цегляного гаража по АДРЕСА_1, кадастровий номер 410180008 (а.с. 4-6)

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.07.2012 року (а.с. 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.

Крім цього, ст. 216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Отже, внаслідок смерті спадкодавця до позивача - як спадкоємця, перейшов увесь обсяг прав та обов'язків, в тому числі й за договором оренди земельної ділянки, а тому на думку суду, не підлягає визнанню за позивачем того, чого не оспорюється, оскільки, у відповідності до ст.15 ЦПК України суд розглядає справи щодо захисту порушених, невизнаних чи оспорюваних права, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводить за правилами іншого судочинства.

При цьому, суд не вправі здійснити переведення прав та обов'язків орендаря земельної ділянки та забудовника, так як існує визначений порядок та процедура з цього приводу, наявність договірних відносин, що й було роз'яснено Луцькою міською радою на звернення позивача у листі від 26.12.2013 року(а.с.27).

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 58, 60, 130, 209, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 331, 1216, 1270 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Луцької міської ради про визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк