"28" лютого 2014 р.

642/348/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 року Ленінський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної О.В.,

при секретарі Алімурадовій Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подальше існування сімї неможливе.

Позивач у судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити на сьогоднішньому судовому засіданні.

Відповідач у судове засідання також зявився, позов визнав, вказавши, що не заперечує проти розірвання шлюбу.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході судового розгляду, встановлено, що 25 січня 1997 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після шлюбу ОСОБА_1, зареєстрований у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 32, свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 222336.

Під час шлюбу у сторін по справі народилися діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після реєстрації шлюбу, спільне життя сторін не склалося. Тривалий час вони вже не проживають разом, так як в сімї були постійні сварки, суперечки та непорозуміння.

На даний момент чоловік і жінка спільним життям не проживають і шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, спору про розподіл майна набутого в період шлюбу немає.

У силу п. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду.

У відповідності зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне сімейне життя чоловіка й жінки суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України , особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що подружжя не бажають проживати сумісним життям, сімя існує формально, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає, а також відповідачка бажає залишити своє шлюбне прізвище «Давидова», у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 130, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 25 січня 1997 року, актовий запис № 32, свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 222336, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити «Давидова».

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом десяти днів.

Суддя: О.В. Бородіна