Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/5921/14 Головуючий у 1-й інстанції: Токарев А.Г.
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Онищенко Е.А
суддів:Ломейко В.О.
Кухаря С.В.
при секретаріСеменчук О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Вугільна компанія «Красноліманська» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ДП «Вугільна компанія «Красноліманська» про відшкодування моральної шкоди внаслідок травми на виробництві,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ДП «Вугільна компанія «Красноліманська» про відшкодування моральної шкоди внаслідок травми на виробництві посилаючись на те, що з відповідачем ДП «Вугільна компанія «Красноліманська» перебував у трудових відносинах з січня 1992 року по травень 2001 року. 16 лютого 1999 року з ним стався нещасний випадок на виробництві - під час якого він отримав закритий компресійний перелом 1-2 поперекових позвонків.

В зв'язку з чим він був оглянутий Донецькою обласною профпатологічною МСЕК, де йому 22.12.1999 року було встановлено 25 % втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності. Після останнього проходження МСЕК 26.12.2003 року де йому встановлено 60 % втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності безстроково, продовжує лікування.

В результаті виробничої травми відбулося ушкодження його здоров'я, у зв'язку з чим йому нанесений моральний збиток, який виражається в наступному: перебуваючи на лікуванні, він не міг вести повноцінний спосіб життя, протягом тривалого часу відчував фізичні страждання, обумовлені важкістю травми, психологічний дискомфорт і значне порушення спокою яке він випробує до теперішнього часу. В зв'язку з одержанням інвалідності і втрати працездатності у нього змінились умови життя, що тягне за собою зниження життєвої активності, систематичні недуги та послаблення організму, переживання з приводу погіршення відносин з оточуючими. Спостерігає критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні громадянина. Заподіяну йому моральну шкоду позивач оцінює в 10000 грн., яку просить стягнути з відповідача по справі.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ДП «Вугільна компанія «Красноліманська» на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію у розмірі 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуючись з рішенням суду ДП «Вугільна компанія «Красноліманська» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_5 з відповідачем по справі ДП "Вугільна компанія "Красноліманська" з січня 1992 року по травень 2001 року перебував в трудових відносинах (а.с. 05-09).

Під час виконання трудових обов'язків, в результаті нещасного випадку на виробництві він 16 лютого 1999 року отримав ушкодження здоров'я - діагноз - закритий компресійний перелом 1-2 поперекових позвонків (а.с. 03-06).

В зв'язку з чим він був оглянутий Донецькою обласною профпатологічною МСЕК, де йому 22.12.1999 року було встановлено 25 % втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності. Після останнього проходження МСЕК 26.12.2003 року де йому встановлено 60 % втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності безстроково, продовжує лікування (а.с. 13 - 16, 27).

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Статтею 12 Закону України "Про охорону праці" від 14 жовтня 1992 року № 2694- ХІІ, а також статтею 440-1 ЦК УРСР, доповненою до ЦК УРСР Законом від 6 травня 1993 року, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, встановлена відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди, завданої громадянину діями іншої особи, яка порушила їх законні права, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом першої інстанцій визнано, що відповідач має відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду, пов'язану з порушенням його законних прав унаслідок небезпечних та шкідливих умов праці, що призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв'язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції у відповідності до ст. 12 Закону України "Про охорону праці", в редакції закону на час виникнення спірних правовідносин, визначено моральну шкоду, завдану позивачу в розмірі у 10 тис. грн., як він і просив стягнути на свою користь.

З матеріалів апеляційної скарги, оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Судове рішення відповідає матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Вугільна компанія «Красноліманська» відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: