АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 рік липень 10 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Білоус А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією «Дніпропетровська приватна середня загальноосвітня школа «Британська міжнародна школа - «Дніпропетровськ» про визнання наказу про звільнення незаконним, про поновлення на роботі, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією «Британська міжнародна школа - «Дніпропетровськ» про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, посилаючись на те, що з 22 квітня 2013 року без письмового укладання трудового договору, він був прийнятий на роботу на посаду старшого кухаря Дніпропетровської приватної середньої загальноосвітньої школи «Британська міжнародна школа».

За час роботи з боку позивача порушень трудової дисципліни не було. Однак, 22.11.2013 року, в кінці робочого дня директор школи ОСОБА_3 попросила його здати ключі від складу з продуктами, чим фактично відсторонила позивача від займаної посади, заявивши при цьому, що з ним розірвано трудовий договір і йому потрібно написати заяву про звільнення за власним бажанням.

Позивач вказує, що як на підставу звільнення позивача з займаної посади директор школи ОСОБА_3 посилалася на виниклі неприязнені стосунки між позивачем та бухгалтером школи ОСОБА_4, яка в дійсності вимагала від нього, з метою економії кількісних та якісних змін в меню дитячого харчування, порушувати технологічний процес приготування страв та зменшувати вагу порцій, з чим позивач не погоджувався та про що неодноразово сповіщав директора та лікаря-педіатра школи.

Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що недоброзичливе ставлення до нього не може бути законною підставою для звільнення з займаної посади, позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду.

В уточнюючій позовній заяві позивач просив ухвалити рішення, яким визнати наказ № 175-к від 22.11.2013 року про його звільнення незаконним ; поновити його на роботі, на посаді старшого кухаря Товариства з обмеженою відповідальністю «Британська міжнародна школа - Дніпропетровськ», зобов'язавши зазначене товариство видати відповідні про те накази ; стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 3 800 гривень, середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 12 900 гривень та моральну шкоду у сумі 4 000 гривень.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією Дніпропетровська приватна середня загальноосвітня школа «Британська міжнародна школа - Дніпропетровськ» про визнання наказу про звільнення незаконним, про поновлення на роботі, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та про відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на допущені порушення норм матеріального та процесуального права, не повно з'ясовані фактичні обставини справи, неналежні дослідження і оцінку наявних в матеріалах справи доказів, просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення по суті його позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив див доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом, постановив рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Доводи позивача про те, що приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що відповідно до ст. 26 КЗпП України при укладанні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається, однак не взяв до уваги такий доказ, як заява позивача на ім'я директора школи від 27.08.2013 року про прийняття на посаду кухаря, де не йдеться про встановлення випробувального строку, або згоди на нього, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки за положеннями тієї ж статті 26 КЗпП України умова про випробування буде вважатися законною в разі , якщо умова про витребування хоча і не міститься в заяві про прийняття на роботу, але внесена в наказ про прийняття на роботу, з яким працівник ознайомлений під розписку до початку роботи, що і підтверджено долученою до матеріалів справи копією наказу № 162-ВК від 27.08.2013 року з підписом позивача про ознайомлення з зазначеним наказом та застереженою в ньому умовою про випробування /а.с. 29 -30, 56 -57/.

За таких обставин, а також з врахуванням того, що розірвання відповідно до ст. 28 КЗпП України трудового договору з працівником під час строку випробування не можна визнати таким, що провадиться лише з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, оскільки працівник при прийнятті на роботу, даючи згоду на випробування, фактично дає згоду і на можливе розірвання з ним трудового договору, якщо протягом строку випробування буде встановлено невідповідність його роботі, на яку його прийнято, посилання позивача на відсутність угоди між ним та відповідачем щодо встановлення умови про випробування.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду і доводи позивача про відсутність будь-яких доказів встановленої невідповідності його роботі, оскільки як видно з матеріалів справи і що судом першої інстанції було прийнято до уваги? підставою для звільнення позивача з підстав невідповідності його роботі стали порушення технології приготування їжі, недотримання санітарно-гігієнічних норм, правил особистої гігієни, надання недостовірної інформації щодо даних по списанню продуктів, неодноразова зміна меню без попереднього узгодження з лікарем-педіатром та директором школи, про що свідчать службова записка офіціанта ОСОБА_5 від 04 жовтня 2013 року, доповідні записки головного бухгалтера ОСОБА_4 від 02 жовтня 2013 року та від 21 листопада 2013 року та лікаря-педіатра ОСОБА_6 від 04 жовтня 2013 року /а.с. 60 - 65/.

Що стосується посилань позивача на встановлені територіальною інспекцією з питань праці у Дніпропетровській області порушень при прийомі його на роботу, а саме : не ознайомлення його з умовами праці, відсутність відповідних записів у особистій картці про прийом його на роботу та звільнення, та на встановлений розмір окладу у сумі 1 500 гривень незалежно від посад різноробочому і вчителеві, то на думку судової колегії, вони самі по собі також не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки зазначені порушення не спростовують той факт, що позивач не пройшов випробовування через свою невідповідність роботі на яку його було прийнято, а відповідач при розірванні трудового договору з позивачем під час випробувального строку скористався правом, передбаченими ст. 28 КЗпП України, в зв'язку з чим порушень його трудових прав не було.

Таким чином, вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою с касування рішення.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: