Справа № 465/6184/13 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/783/6291/14 Доповідач в 2-й інстанції: Монастирецький Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Копняк С.М., Шеремети Н.О.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника ЛКП «Навколо базару» - Єсип І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства «Навколо базару» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 20 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємства «Навколо базару» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири та зустрічним позовом Львівського комунального підприємства «Навколо базару» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за отримані житлово-комунальні послуги в період з січня 2009 року по вересень 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом про стягнення з ЛКП «Навколо базару» матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. Просить суд стягнути в його користь з відповідача 3 682,00 грн. матеріальної шкоди, моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн., витрати по оплаті послуг судового експерта в сумі 300,00 грн. та судові витрати в сумі 229,41 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що є власником квартири АДРЕСА_1. З вини відповідача, через неналежне утримання даху будинку відбулося залиття його квартири, шляхом проникнення в його житло атмосферних опадів, в результаті чого, квартира протягом 2002-2012 років отримала значні ушкодження. Це підтверджується актами, складеними комісією ЛКП «Навколо базару» від 22.06.2010 року та від 27.08.2012 року. Він разом із мешканцями будинку запропонували відповідачу відшкодувати завдані збитки, однак ЛКП «Навколо базару» відмовилося. Висновком експертизи від 22.05.2013 року, складеного експертом ПП «Експерт Маш», встановлено, що розмір шкоди заподіяної залиттям приміщення квартири становить 3682,00 грн. з урахуванням витрат необхідних для проведення відновлювального ремонту. Що стосується моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, то через недбалість відповідача він отримав значний психологічний стрес, відчував себе беззахисним перед безвідповідальністю відповідача, було порушено його нормальні умови для існування у зв'язку з сирістю та вологістю, яка була у квартирі. Вказана подія вибила його з звиклого життєвого ритму, знизилась працездатність, з'явилися постійні переживання спрямовані на те, щоб налагодити побут в помешканні, появився відчай та розчарування, втрата життєвих інтересів.

Під час розгляду справи, в судовому засіданні 17.10.2013 року представником відповідача було подано зустрічний позов про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу за отримані житлово-комунальні послуги, який 19.11.2013 року судом прийнято до спільного розгляду із первинним позовом про відшкодування шкоди внаслідок залиття квартири. Свої вимоги позивач за зустрічним позовом мотивує тим, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі ЛКП «Навколо базару». Споживачами послуг ЛКП є мешканці будинку, що здійснюють оплату наданих послуг на рахунок ЛКП «Навколо базару». Проте, ОСОБА_2 за період з січня 2009 року по вересень 2013 року частково не сплачує вартість отриманих комунальних послуг, внаслідок чого станом на 16.09.2013 року у нього виникла заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3 967,82 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Просить зустрічний позов задовольнити та стягнути заборгованість з відповідача.

Оскаржуваним рішенням відмовлено ОСОБА_3 - представнику позивача за первісним позовом у застосуванні строків позовної давності до зустрічного позову, визнавши такий, що поданий в межах позовної давності.

Позов ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємства «Навколо Базару» задоволено частково.

Стягнуто з Львівського комунального підприємства «Навколо Базару» (код ЄДРПОУ № 20806739) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код № НОМЕР_1) матеріальну шкоду завдану залиттям квартири в розмірі 3682 (три тисячі шістсот вісімдесят дві) грн. 00 коп.

Стягнуто з Львівського комунального підприємства «Навколо Базару» (код ЄДРПОУ № 20806739) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код № НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 41 коп.

Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди залишено без розгляду з підстав відсутності оплати судового збору.

Позовні вимоги Львівського комунального підприємства «Навколо Базару» до ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код № НОМЕР_1) на користь Львівського комунального підприємства «Навколо Базару» (код ЄДРПОУ № 20806739) заборгованість з утримання будинку АДРЕСА_1 в сумі 2687 (дві тисячі шістсот вісімдесят сім) грн. 35 коп. за період з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2013 року, включно.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код № НОМЕР_1) на користь Львівського комунального підприємства «Навколо Базару» (код ЄДРПОУ № 20806739), судові витрати в розмірі 26 (двадцять шість) грн. 87 коп.

В решті позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено за безпідставністю таких.

Рішення суду оскаржило Львівське комунальне підприємство «Навколо базару». Зазначає, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення неповно та необ'єктивно досліджено матеріали справи, не надано юридичної оцінки доказам, які були представлені, чим порушено принцип повноти та об'єктивності розгляду справи. В матеріалах справи відсутні належним чином завірені копії сертифікату суб'єкта оціночної діяльності, свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 902 від 11.05.2002 року та посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача, а також ліцензії та дозволи щодо проведення оціночної діяльності. Тому висновок про вартість відшкодування збитків (без номеру та без дати виконаний ОСОБА_5) є необґрунтованим та таким, що не відповідає визначеним нормам та стандартам. Крім цього, судом не прийняті до уваги фотокопії металевої покрівлі даху, якими підтверджується належний технічний стан покрівлі даху в будинку АДРЕСА_1. Звертає увагу на те, що довіреність б/н від 09.09.2010 р., якою уповноважено ОСОБА_3 представляти інтереси ОСОБА_2, дійсна лише до 09.09.2013 р. - тобто є такою, що втратила чинність. Просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 20 серпня 2014 року та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_2 3967,82 грн. та судовий збір у розмірі 121,80 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника ЛКП «Навколо базару» - Єсип І.О., перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Право визначення підстав і предмета позову належить позивачеві (ст. ст. 3, 10, 31 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Колегія суддів приходить до переконання, що дане рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 являється власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що з вини ЛКП починаючи з 2002 року відбувається періодичне залиття квартири позивача у зв'язку з поганим станом покрівлі будинку, що підтверджується відповіддю Головного Львівського обласного управління у справах захисту прав споживачів від 23.11.2004 року, відповідями ФРА ЛМР від 25.11.2004 року, від 10.09.2010 року, від 17.05.2011 року, від 28.07.2011 року, від 29.08.2011 року (а.с. 58-68).

Як вбачається із заяви мешканців будинку АДРЕСА_1 від 27.07.2004 року, заяви позивача до ЛКП «Навколо базару» від 15.07.2013 року, заяви від 01.07.2013 року, позивач неодноразово звертався до відповідача з приводу протікання покрівлі будинку та неналежного виконання ЛКП обов'язків щодо його утримання та обслуговування (а.с. 58, 69).

Згідно акту ЛКП «Навколо базару» від 27.08.2012 року, при обстеженні квартири АДРЕСА_1 встановлено, що у ванній кімнаті на стелі виявлені сліди плям розміром 50х30 см. Працівниками ЛКП «Навколо базару» виконано ремонт покрівлі в місцях протікання над АДРЕСА_1 з влаштуванням примикань до парапетної стіни та проклеєнням місць протікання бікроеластом (а.с. 33).

Згідно акту ЛКП «Навколо базару» від 22.06.2010 року, при обстеженні вищезгаданої квартири встановлено, що в коридорі, кухні та ванній кімнаті, на стелі є старі сліди залиття площею від 0,5 м до 2,5 м квадратних. Внаслідок сильних опадів, в кімнаті виявлено нові сліди затікань на стелі площею 0,5 м.кв. (а.с. 34).

З відповідей Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 10.09.2010 року, 17.05.2011 року, 28.07.2011 року, 29.08.2011 року, вбачається, що при розгляді звернень позивача встановлено, що через недостатність бюджетних коштів та враховуючи те, що в титульні списки ремонту житлового фонду першочергово включаються об'єкти, які знаходяться у вкрай незадовільному стані, виконання ремонтних робіт в будинку АДРЕСА_1 в поточному році не передбачено.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що з 2002 року по вказаний позивачем час відбувається залиття його квартири у зв'язку з незадовільним станом покрівлі будинку, що визнано відповідачем у зазначених вище актах, а також у відповідях Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 10.09.10 року, 17.05.2011 року, 28.07.2011 року та 29.08.2011 року.

Висновком експертизи від 22.05.2013 року, складеного експертом ПП «ЕкспертМаш» встановлено, що розмір шкоди, заподіяної залиттям приміщення квартири позивача становить 3682,00 грн., з урахуванням витрат необхідних для проведення відновлювального ремонту (а.с. 19-32).

Згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 365 від 08.06.2007 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків та з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій у м. Львові» таким виконавцем є житлово-комунальні підприємства. Основним завданням ЛКП визначено утримання, обслуговування та проведення поточних підтримуючих ремонтів житлових будівель.

Виконавець послуг повинен уживати термінових заходів для забезпечення безпеки людей, попередження подальшого розвитку деформацій, а також негайно інформувати про те, що трапилося власника будинку чи уповноважену ним особу.

Відповідно до Правил щодо утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року № 76, планові огляди жилих будинків балансоутримувачем проводяться з періодичністю два рази на рік навесні та восени. Виявлені під час огляду несправності записуються в журналі обліку результатів огляду.

З досліджених судом першої інстанції обставин слідує, що балансоутримувач ЛКП «Навколо базару» протягом двох років після проведення поточного ремонту не проводив відповідних планових оглядів будинку, у зв'язку з чим, не міг своєчасно усунути причини залиття. Підтверджень про результати такого огляду представник ЛКП не надав, як і не зміг підтвердити те, що огляд будинку проводився двічі на рік кожного року.

Крім того, загальні огляди передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку, а також їх зовнішнього благоустрою з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також виявлення готовності будинків до експлуатації в наступний період.

Профілактичне обслуговування будинків є складовою технічного обслуговування і полягає в усуненні дрібних несправностей елементів будинку з метою забезпечення їх безперебійної роботи, а також попередження порушень санітарно-гігієнічних вимог до приміщень будинків, налагодження та регулювання окремих видів технічних пристроїв.

Позапланові огляди передбачають огляд окремих елементів будинку або приміщень після злив, ураганних вітрів, сильних снігопадів, повеней та інших явищ стихійного характеру, що викликають ушкодження окремих елементів будинку, а також у разі аварій на зовнішніх комунікаціях чи при виявленні деформації конструкцій і несправностей інженерно - технічного обладнання, що порушують умови нормальної експлуатації.

Суд підставно не взяв до уваги пояснення представника відповідача щодо проведення поточних ремонтів покрівлі даху над квартирою позивача, оскільки, вказане в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не підтверджено жодними доказами, а наданий ЛКП «Навколо базару» акт від 25.08.2011 року свідчить лише про проведення робіт з ремонту покрівлі в місцях протікання.

Крім того, заперечення представника ЛКП спростовано зверненнями позивача ОСОБА_2 у Головне Львівське обласне управління у справах захисту прав споживачів від 23.11.2004 року, скаргами на бездіяльність ЛКП «Навколо базару» мешканців будинку № 16 до ЛКП «Навколо базару» та прокуратури Франківського району м. Львова, а також відповідями ЛКП «Навколо базару» та Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, які містять значні розбіжності щодо виконання ремонтних робіт покрівлі.

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що капітальний ремонт покрівлі будинку над квартирою позивача воєчасно не проводився, а тому позовні вимоги в частині стягнення із відповідача матеріальної шкоди в розмірі 3682,00 грн., відповідно до висновку експертизи від 22.05.2013 року, підставні та підлягають до задоволення. Судові витрати у розмірі 229 грн. 41 коп. підлягають стягненню на користь позивача.

У той же час, суд відхилив позовну вимогу в частині стягнення 300 грн., оплачених спеціалісту, оскільки не міг віднести їх до судових витрат тому, що оцінка шкоди проводилась із власної ініціативи позивача, без повідомлення відповідача.

Що стосується позовної вимоги позивача за первинним позовом про стягнення моральної шкоди в розмірі 3 000,00 грн., то суд вважав, що таку слід залишити без розгляду відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, з підстав несплати позивачем судового збору за стягнення моральної шкоди та неусунення вказаних недоліків у встановлений судом строк.

Ухвалюючи дане рішення, суд виходив з вимог цивільно-правових норм, зокрема, відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорення.

Особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, в силу ст. 22 ЦК України, є витрати, яких особа зазнала у зв?язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги, а також має право на відшкодування збитків, завданих його майну внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

Оскільки, судом встановлено, що позивачу завдана матеріальна шкода з вини відповідача - ЛКП «Навколо базару», який неналежним чином надавав послуги з утримання та обслуговування будинку, вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають до задоволення, виходячи з встановленої вартості відшкодування збитків в результаті залиття квартири.

Що стосується зустрічного позову ЛКП «Навколо базару» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за отримані житлово-комунальні послуги, то районний суд прийшов до висновку, що такі слід задоволити частково, виходячи з наступного.

Згідно ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в квартирі, що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, що вбачається із довідки ЛКП «Навколо базару» від 08.12.2009 року № 2257, та не заперечується його представником.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами фактично склались договірні відносини по оплаті витрат з обслуговування будинку. Позивачем надавались відповідачу житлово-комунальні послуги, він від них не відмовлявся та використовував для власних потреб, тим самим визнаючи наявність правовідносин із ЛКП «Навколо базару», що свідчить про факт укладення договору про надання послуг.

З цих підстав, суд відхилив твердження представника відповідача за зустрічним позовом щодо відсутності договірних відносин.

Таким чином, судом встановлено, що на відповідачу ОСОБА_2 лежить обов'язок по оплаті за користування жилим приміщенням, згідно представленого розрахунку. Належних доказів щодо спростування зустрічних позовних вимог, представник відповідача за зустрічним позовом у суді не надав.

Згідно поданої роздруківки заборгованості, у відповідача по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території станом на 16.09.2013 року заборгованість становить 3967,82 грн.

Проте, рішенням Франківського районного суду м. Львова від 16.08.2010 року ухвалено стягнути із ОСОБА_2 на користь ЛКП «Навколо базару» заборгованість за оплату послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території в розмірі 1224,50 грн. за період з березня 2007 року по грудень 2009 року, а отже стягненню із відповідача підлягає сума заборгованості, що утворилась за період з 01 січня 2010 року по 30 вересня2013 року, що становить 2687,35 грн. (а.с. 48-49).

Що стосується клопотання представника відповідача за зустрічним позовом про застосування строків позовної давності, то суд приходить до висновку, що зустрічний позов подано в межах позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами існують цивільно-правові відносини, які не обмежено часом і вони є продовжуваними.

За таких обставин, районний суд дійшов вірного висновку, що зустрічний позов подано з дотриманням вимоги глави 19 ЦК України та ст. 261 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновками районного суду, оскільки суд правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті і справедливе рішення, дійшовши його на основі повно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, з дотриманням норм матеріального й процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи і додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Будь яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Рішення відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги, матеріали справи, зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішення, тому підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Навколо базару» - відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 20 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Копняк С.М.

Шеремета Н.О.