Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1881/14-ц
Провадження № 6/280/54/14
У Х В А Л А

10 листопада 2014 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Янчук В.В., при секретарі Кумечко С.М., розглянувши подання державного виконавця ВДВС Коростишівського районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи ОСОБА_2 за межі України ,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу ДВС Коростишівського РУЮ ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням, у якому просить встановити ОСОБА_2 тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України в звязку з тим, що боржник має невиконані зобовязання, покладені на нього рішеннями судів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у ВДВС Коротишівського РУЮ перебуває зведене виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь юридичних, фізичних осіб та держави, в якому обєднано 3 виконавчих провадження на загальну суму 87589 грн. 67 коп. По зведеному виконавчому провадженню вчинено ряд виконавчих дій.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не з'явився, на адресу суду направив заяву, в якій просить слухати справу без участі уповноваженого представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні ВДВС Коростишівського РУЮ перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь юридичних, фізичних осіб та держави, в якому обєднано 3 виконавчих провадження на загальну суму 87589 грн. 67 коп.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов'язань, а лише за ухилення від їх виконання. Саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Проте, як вбачається з прохальної частини подання державного виконавця №7183, державний виконавець Желєзна Т.С. просить встановити ОСОБА_2 заходи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України саме з причин наявності невиконаних зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, а не за ухилення від виконання вказаних зобов`язань. Крім того, державним виконавцем не конкретизовано, до повного виконання яких саме зобов`язань необхідно встановити заходи тимчасового обмеження, про які йдеться вище, враховуючи посилання на рішення Коростишівського районного суду про стягнення аліментів.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Суд приходить до висновку, що в задоволенні подання необхідно відмовити, оскільки в поданні державного виконавця не викладені доводи на підтвердження ухилення боржника від виконання рішень суду, до подання не долучені документи, які підтверджують обставини щодо ухилення, та взагалі не сформульовано, в чому саме полягає ухилення від виконання зобов`язання. Саме державний виконавець зобовязаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні.

Як вбачається із змісту даного подання, має місце факт накладення арешту на нерухоме (житлового будинку та земельної ділянки, розташованих по вул.Горького,6 м.Коростишів) і рухоме (транспортний засіб FAW CA 1011 CARGO LF WASF 1207JB00938 д/н НОМЕР_1) майно боржника, рахунки в банківських установах відсутні. Крім того, згідно ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Одночасно суд звертає увагу, що державним виконавцем не підтверджено належним чином обставини, зазначені в поданні, а саме ухилення боржника від явки у відділ ДВС, а також накладення арешту на нерухоме та рухоме майно боржника, враховуючи, що долучені до матеріалів подання постанова про примусовий привід боржника від 23.09.2014 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №27430645 від 29.09.2014 року не мають відношення до боржника ОСОБА_2, а в судове засідання представник ВДВС не зявився.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, Узагальненням судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013р., проведеним Верховним Судом України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця ВДВС Коростишівського районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи ОСОБА_2 за межі України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга через Коростишівський районний суд до апеляційного суду Житомирської області протягом 5 днів з дня проголошення, а особами, які не були присутні при оголошенні, - протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В.Янчук