Справа № 502/2008/13-ц
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2014 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
головуючого судді Масленикова О.А.,
при секретарі Д'яченко М.В.
розглянувши цивільну справу за позовом
розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини
та стягнення аліментів на її утримання
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування поданого позову ОСОБА_1 в позовній заяві зазначила, що 28.07.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. 02.07.2007 року в них народилась донька, ОСОБА_3. Сімейні стосунки з відповідачем не склалися через його небажання приймати участь у сімейному житті, виховувати доньку. На теперішній час подружні стосунки між ними припинено, будь-яка можливість відновити стосунки та зберегти сім'ю відсутня, примирення неможливе. Через відсутність житла позивач переїхала з міста Дніпропетровськ, де вона проживала з відповідачем, до міста Кілія, де проживає разом з донькою в будинку своєї матері. На підставі викладеного позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, визначити місце проживання дитини разом з нею та стягнути з відповідача на утримання ОСОБА_3 аліменти у розмірі 400 гривень.
На призначену дату розгляду справи позивачем було надано суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вона зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач, ОСОБА_2, повідомлений про дату та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 74-76 ЦПК України, повторно в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності відповідача та без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України.
Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:
Судом встановлено, що шлюб сторін зареєстровано 28.07.2007 року у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 601 /а.с. 4/.
Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КИ № 136465, виданого 28 липня 2007 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 876, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.5/.
Як вбачається з паспорту ОСОБА_1, її місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який згідно свідоцтва на право власності № 1392 від 15.01.2003 року належить ОСОБА_4, яка є матірю позивача /а.с. 6, 8, 12/.
Згідно інформації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 24.09.2013 р., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 03.06.2011 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 2АДРЕСА_1. /а.с.21/.
При розгляді і вирішенні справи судом враховано відповідні положення законодавства:
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Судом встановлено, що фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім'ї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, яка в позові наполягає на розірванні шлюбу та зазначає, що примирення з відповідачем неможливе, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню.
Стосовно вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини, суд виходить з наступного:
Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Згідно з положеннями ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Судом встановлено, що на момент звернення позивача до суду дитина фактично проживає з позивачем та доказів про існування між сторонами спору щодо місця проживання дитини суду не надано, в звязку з чим з огляду на положення ч. 1 ст. 161 СК, ст. 60 ЦПК України відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини.
Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд виходить з наступного:
Відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.
Аналогічні положення містить ст. 180 СК України.
Законом України N 2901-IV «Про внесення змін до Сімейного Кодексу України про збільшення розміру аліментів на дітей», який набрав чинності з 15.10.2005 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.
Законом України «Про державний бюджет України на 2013 рік» в ст. 7 з 1 грудня 2013 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у розмірі 1032 гривні.
Відповідно до ст. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що спільна з відповідачем неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивача, беручи до уваги потребу дитини в матеріальному забезпеченні, відсутність відомостей про наявність у відповідача постійного заробітку або регулярного доходу, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача такими, що підлягають задоволенню у розмірі визначеному позивачем та присуджує їх до стягнення, оскільки вважає, що присуджена сума буде достатньою для того, щоб забезпечити виконання батьківського обовязку відповідача щодо утримання своєї дитини.
Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову.
Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.
Судовий збір за позовні вимоги про розірвання шлюбу і визначення місця проживання дитини, сплачений позивачем, за правилами ст. 88 ЦПК України підлягає до стягнення на його користь з відповідача.
Судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів, за правилами ст. 88 ЦПК України належить стягнути з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст.10,11, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК, ст. ст. 110-112, 160, 161, 180, 182, 184 СК України, суд
Позов ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання задовольнити частково.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2 / ОСОБА_4/ ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 28.07.2007 р. у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 601.
Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, 08.02.181 року народження, на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, щомісячно аліменти у розмірі 400 гривень, починаючи з дати звернення позивача з позовом 6 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття 2 липня 2025 року.
Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

В задоволенні позовних вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 114,70 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 229,40 гривень судового збору.

Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Згідно ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_6