АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2073/14 Справа № 173/1504/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шевченко О. Ю. Доповідач - Бараннік О.П.
06 березня 2014 року
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 рік березень 06 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Білоус А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2013 року по справі за позовом прокурора Верхньодніпровського району Дніпропетровської області до Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2, про визнання недійсними рішень Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року прокурор Верхньодніпровського району Дніпропетровської області звернувся до суду з позовною заявою до Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2, з позовною заявою про визнання недійсними рішень Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району, посилаючись на те, що в ході проведеної прокуратурою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області перевірки додержання вимог земельного законодавства при прийнятті рішень Дмитрівською сільською радою про надання земельної ділянки комунальної власності у власність ОСОБА_2 про АДРЕСА_1, встановлено, що у власності ОСОБА_3 станом на 26.03.1987 ороку перебувало домоволодіння АДРЕСА_2, розташоване на земельній ділянці загальною площею 2 138 кв.м. (0,2138 га).

На підставі рішення Верхньодніпровського районного суду від 12.09.1991 року за дочкою ОСОБА_3 - ОСОБА_4 визнано право власності на будинок АДРЕСА_2 з прибудовою, літню кухню, колодязь та погріб, а за ОСОБА_5 визнано право власності на жилий будинок АДРЕСА_2 з прибудовою, сарай та погріб.

Рішенням виконкому Дмитрівської сільської ради народних депутатів Верхньодніпровського району № 3 від 22.01.1992 року ОСОБА_5 виділено присадибну земельну ділянку розміром 0,11 га в АДРЕСА_2 із загальної площі 0,2138 га і у користуванні ОСОБА_4 залишено 0,1038 га.

Після цього, 07.04.1992 року КП «Верхньодніпровське БТІ» виготовило технічний паспорт на домоволодіння АДРЕСА_2, власником якого була ОСОБА_5 згідно якого площа фактичного використання земельної ділянки склала 0,1192га.

Проте, на місцевості межа між земельними ділянками АДРЕСА_2.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину у вигляді домоволодіння по АДРЕСА_2 прийняв її син - ОСОБА_6. Право власності на вказане домоволодіння було зареєстровано у КП «Верхньодніпровське БТІ» і 05.01.2011 року складено технічний паспорт на сільський садибний будинок, згідно плану земельної ділянки якого, площа земельної ділянки по фактичному використанню не змінилась, і становила 0, 1129 га.

В силу статті 120 ЗК України до ОСОБА_6 перейшло право користування земельною ділянкою за вказаною адресою площею 0,11 га.

На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 17.06.1998 року ОСОБА_2 набув право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1, розміщене на земельній ділянці площею 2382 кв.м. (0,2382 га), згідно технічного паспорту КП «Верхньодніпровське БТІ» від 01.02.1996 року.

Відповідно до ч.6 ст. 118 ЗК України (в редакції від 05.10.2011 року ) громадяни, зацікавлені в одержані безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної селищної ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовані розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

ОСОБА_2 08.12.2011 року до Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району подано заяву про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку АДРЕСА_1 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також ведення особистого селянського господарства, без зазначення орієнтованих розмірів земельної ділянки, що є порушенням вимог ст. 118 ЗК України.

Рішенням Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району «Про дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку» № 152-11/VI від 09.12.2011 року, в порушення вимог ст. 118 ЗК України ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку за вказаною адресою без зазначення орієнтованої площі земельної ділянки, та одразу по двом видам землекористування : для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, і ведення особистого селянського господарства, в той час, як за кожним видом землекористування повинна розроблятися окрема землевпорядна документація і прийнято окреме рішення органу місцевого самоврядування.

У 2012 році ОСОБА_2 розроблено технічну документацію щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0, 2239 га.

При цьому, землевпорядною організацією допущено порушення вимог ст.ст. 25, 28, 55, 56 Закону України «Про землеустрій» ( в редакції від 21.03.2012 року), інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему України № 376 від 18.05.2010 року, при здійсненні землевпорядних робіт з встановлення меж земельної ділянки, і у план-схемі допущено накладення бажаної площі земельної ділянки АДРЕСА_1 на площу земельної ділянки АДРЕСА_2, що перебуває у користуванні ОСОБА_6 на площі 0, 0385 га..

Межа між вказаними земельними ділянками склалась історично у вигляді штучних лінійних споруд і рубежів (сітки, ратиці, дерев'яного паркану, стін будівель і споруд тощо).

У зв'язку з цим, суміжний землекористувач ОСОБА_6 не погодив ОСОБА_2 межі земельної ділянки при розробці технічної документації, у зв'язку з чим комісією Дмитрівської сільської ради 11.01.2013 року проведено обстеження вказаних земельних ділянок, за результатами якого вирішено, що межі існують, які існують між земельними ділянками на цей день, мають право на існування і повинні буди затверджені.

При цьому, комісією сільської ради в порушення вимог ч. 3 ст. 158 ЗК України, Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, не взято до уваги той факт, що спірна частина земельної ділянки перебуває у користуванні ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому Дмитрівської сільської ради народних депутатів Верхньодніпровського району № 3 від 22.01.1992 року, і крім того, на ній розташовано погріб, що перебуває у приватній власності останнього, згідно матеріалів інвентаризаційної справи на домоволодіння АДРЕСА_2.

В подальшому, рішенням Дмитрівської сільської ради «Про передачу у власність земельної ділянки» № 349-20/VI від 20.02.2013 року, в порушення вимог ч. 9 ст. 118 ЗК України ( в редакції від 05.01.2013 року), вирішено передати у власність ОСОБА_2 земельну ділянку по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2239 га, без погодження документації із землеустрою.

Після цього, Дмитрівською сільською радою 19.04.2013 року приймається рішення за № 361-21/VI про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і передачу земельної ділянки по АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2239 га.

Прокурор вважає, що вказане рішення органу місцевого самоврядування також прийнято незаконно з наступних підстав.

Склад, зміст і правила оформлення кожного виду документації із землеустрою регламентуються нормативно-правовими актами, що є чинними на момент розгляду уповноваженими органами державної влади чи місцевого самоврядування питання про моди вість її затвердження.

На момент прийняття Дмитрівською сільською радою рішення № 152-11/VI від 09.12.2011 року, ч. 7 ст. 118 ЗК України, визначила, що надання земельної ділянки безоплатно у власність громадян здійснюється на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, проте вказаним рішенням органу місцевого самоврядування ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право на земельну ділянку, яку і було ним зроблено.

У зв'язку з набранням чинності з 01.01.2013 року окремими положеннями Закону України «Про Державний земельний кадастр», Закону України «Про землеустрій» та Земельного кодексу України, які регламентують види та склад технічної документації із землеустрою, чинне законодавство взагалі не передбачає такого виду землевпорядної документації, як технічна документація із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право на земельну ділянку.

Проте, незважаючи на те, що ОСОБА_2 було розроблено та подано на затвердження до Дмитрівської сільської ради саме технічну документацію із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право на земельну ділянку, в рішенні сільської ради, в порушення вимог ч. 9 ст. 118 ЗК України, вказано про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка ОСОБА_2 навіть не розроблялась.

Крім того, як вбачається із вказаної технічної документації, в результаті землевпорядних робіт фактично сформовано нову земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 0,2239 га, в той час, як згідно договору купівлі-продажу від 17.06.1998 року та технічного паспорту БТІ ОСОБА_2 придбав домоволодіння на земельній ділянці площею 0,2382 га.

Таким чином, у відповідності зі ст. 118 ЗК України, Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 677 від 26.05.2004 року, у даному випадку відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2, на думку прокурора, повинно відбуватись виключно через проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не через технічну документацію, яка у відповідності до ст. 25 Закону України «Про землеустрій» є іншим видом землевпорядної документації.

Посилаючись на те, що Дмитрівська сільська рада за викладених обставин повинна була відмовити ОСОБА_2 у затвердженні вищевказаної технічної документації, проте цього не зробила в порушення вимог ст. 118 ЗК України, у зв'язку з чим рішення Дмитрівської сільської ради про передачу земельної ділянки по АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_2, на думку прокурора, підлягає скасуванню у судовому порядку, він вимушений був звернутися з даним позовом до суду.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2013 року у задоволенні позову прокурора Верхньодніпровського району Дніпропетровської області до Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання недійсними рішень Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Дніпропетровської області, посилаючись на допущені при ухваленні рішення суду першої інстанції порушення норм процесуального та матеріального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимог прокурора в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Дніпропетровської області підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом, постановив рішення про відмову в задоволенні позовних вимог прокурора.

Доводи заступника прокурора Дніпропетровської області про те, що у відповідності до статті 118 ЗК України та Порядку роздроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 677 від 26.05.2004 року, відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 повинно було відбуватись виключно через проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не через технічну документацію, яка у відповідності до статті 25 Закону України «Про землеустрій» є іншим видом землевпорядної документації, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідно до пункту 3 Перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», у разі якщо на земельній ділянці право власності (користування), на яку не зареєстровано, розташований житловий будинок, право власності на який зареєстровано, кадастровий номер на таку земельну ділянку присвоюється за заявою власників такого будинку на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Забороняється вимагати для присвоєння земельній ділянці кадастрового номера інші документи.

З огляду на викладене, а також на те, що прокурором взагалі не доведено факту порушення прав, як сусіднього землекористувача ОСОБА_6, так і територіальної громади в цілому, інтереси яких, на думку прокурора були нібито порушені під час визначення меж земельних ділянок, але які не залучались до участі у справі і у яких не з'ясовувалась думка щодо наявності факту порушення їх прав, не доведено прокурором і наявність інтересів держави в даному випадку, на думку судової колегії, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: