печерський районний суд міста києва
у х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2014 року м. Київ Суддя Печерського районного суду м. Києва Кирилюк І.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_7 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Манойло Наталії Григорівни про визнання договору дарування ? частини квартири недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі - відповідач, ОСОБА_4.), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Манойло Наталії Григорівни (далі - третя особа, Нотаріус), в якому просить визнати недійсним договір дарування ? частини квартири АДРЕСА_1, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манойло Наталією Григорівною 18.02.2014 року та зареєстрований в реєстрі за № 520.

Крім того, до позовної заяви представник позивача додав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Державній реєстраційній службі України вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_1; вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.12.2014 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Манойло Наталії Григорівни про визнання договору дарування ? частини квартири недійсним та справу призначено до судового розгляду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Як визначено у ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 4 ст. 151 ЦПК України, до заяви про забезпечення позову додаються її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно пп. 13 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону, за подання до суду заяви про забезпечення позову судовий збір сплачується за ставкою 0,1 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», з 1 січня мінімальну заробітну плату на 2014 рік установлено у місячному розмірі - 1218 гривень.

Таким чином, за подання заяви про забезпечення позову представник позивача зобов'язаний був сплатити судовий збір в розмірі 121,80 грн.

В порушення вимог ст.. 151 ЦПК України, представником позивача до заяви про забезпечення позову не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Разом з тим, ч. 2 ст. 151 ЦПК України не передбачає наслідків неподання доказів сплати судового збору за подання до суду зави про забезпечення позову.

Як визначено у п. 8 ст. 8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Так, згідно ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху.

Аналізуючи викладене, суд вважає за можливе застосувати аналогію закону, та залишити заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_7 про забезпечення позову без руху, надавши заявнику строк для усунення виявлених судом недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 8, 121, 151, 152, 210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_7 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Манойло Наталії Григорівни про визнання договору дарування ? частини квартири недійсним - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Роз'яснити заявнику право протягом п'яти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання заяви з додержанням вимог встановлених ст. 151 ЦПК України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В.Кирилюк