АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4305/14 Справа № 203/457/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Маймур Ф. Ф. Доповідач - Бараннік О.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 рік червень 12 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Білоус А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору недійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та Шиповських А.В., після укладення шлюбу 11.06.2011 року ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності на майно, посилаючись на те, що вона, позивачка, є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження.

04 травня 2001 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, яка діяла як законний представник позивачки, на той час малолітньої дитини ОСОБА_2, було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М., зареєстрованого у реєстрі за № 2383, бланк АЕА 412987.

05 травня 2006 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від цього числа серії НОМЕР_1, виданим Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану.

15 серпня 2007 року позивачка, діючи зі згоди матері ОСОБА_3, продала їй та ОСОБА_4 2/3 частини спірної квартири по 1/3 частини кожній.

Як зазначено у рішенні виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради від 22.06.2007 року № 429, виконкомом районної ради ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка діє за згодою своєї матері, було надано дозвіл на продаж частини квартири АДРЕСА_2, яка їй належить.

Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що з тексту рішення виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради від 22.06.2007 року № 429 не вбачається, що орган опіки та піклування надав дозвіл на надання її батькам на вчинення нею будь-яких правочинів щодо, належної їй квартири, в тому числі і щодо укладання договору купівлі-продажу, позивачка вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2014 року ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору недійсним та визнання права власності - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити повністю.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з матеріальним і процесуальним законом, постановив рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Доводи ОСОБА_2 про те, що її батько ОСОБА_6 не давав письмової нотаріально засвідченої згоди на продаж нею частини спірної квартири, тоді як відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 177 СК України на вчинення одним із батьків правочинів щодо транспортних засобів та нерухомого майна малолітньої дитини повинна бути письмова нотаріально засвідчена згода другого з батьків, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідно до абзацу 3 частини 5 тієї ж статті 177 СК України без письмової нотаріально посвідченої згоди другого з батьків правочини можуть бути вчинені в разі, якщо той з батьків, хто проживає окремо від дитини протягом не менш як шість місяців, не бере участі у вихованні та утриманні дитини або якщо місце його проживання невідоме, а батько позивачки, як видно з матеріалів справи, участі у її вихованні не брав.

З огляду на викладене, а також на наявність рішення органу опіки та піклування Жовтневої районної ради у м. Дніпропетровську у вигляді рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради у м. Дніпропетровську від 22.06.2007 року № 429 «Про дозвіл на продаж житла, яке на праві власності належить неповнолітнім та придбання житла на ім'я неповнолітніх дітей», колегія суддів вважає, що вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: