Справа №490/5074/14-ц 23.12.2014 23.12.2014 23.12.2014
Провадження №22-ц/784/3473/14 Суддя по 1
інстанції - Батченко О.В.
Доповідач апеляційного суду - Шолох З.Л.
Рішення

Іменем України

23 грудня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів - Довжук Т.С., Коломієць В.В.,

при секретарі судового засідання -
Кудрі В.М.,

за участю:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

представника ОСОБА_2

на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 30 жовтня 2014 року у
справі за

позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зміну розміру
аліментів, стягнення аліментів у
твердій грошовій формі,

встановила:

17 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну
розміру аліментів.

В обгрунтування позову позивачка
вказувала, що заочним рішенням
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 22 травня 2008 року з
відповідача на її користь стягнуто
аліменти на утримання їх сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ?
частини від усіх видів заробітку
щомісячно, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до досягнення
повноліття.

Посилаючись на те, що відповідач має
професію електрозварювальника та
працює неофіційно, має
неконтрольований та мінливий дохід,
сплачує на утримання дитини по 30 грн.
щомісячно, позивачка просила змінити
розмір аліментів та стягувати з
відповідача на утримання сина аліменти
у твердій грошовій формі по 700 грн.
щомісячно.

Відповідач позов визнав частково,
згоден сплачувати по 500 грн. щомісячно,
вказував, що на час розгляду справи він
офіційно працевлаштувався на роботу до
фізичної особи - підприємця, де отримує
мінімальну заробітну плату.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 30 жовтня 2014 року
відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі представник
позивачки, посилаючись на
необґрунтованість рішення суду,
просила його скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_2

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які брали участь у справі,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з такого.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачка не надала належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що майновий стан платника
аліментів покращився. До того ж, як
вважав суд, положеннями ч. 1 ст. 192 СК
України не передбачена можливість
зміни способу стягнення аліментів,
визначеного раніше за рішенням суду в
частці від заробітку платника.

Між тим, з такими висновками суду
колегія не погоджується, виходячи з
наступного.

Так, у відповідності до ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. Способи
виконання цього обов'язку визначаються
за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості, кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються за рішенням суду у
частці від доходу матері, батька або у
твердій грошовій формі (ч. 3 ст. 181 СК
України).

Відповідно до ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Крім того, суд за заявою платника або
одержувача аліментів може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При визначенні розміру аліментів,
згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини і платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей та непрацездатних осіб, а також
інші обставини, що мають істотне
значення.

Частина перша ст. 192 СК України
передбачає, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або за
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність
імперативної заборони змінювати
розмір аліментів шляхом зміни способу
їх присудження, за положеннями ст. 192 СК
України зміна розміру аліментів може
мати під собою й зміну способу їх
присудження (зміна розміру аліментів,
стягнутих за рішенням суду у частці від
заробітку (доходу) матері, батька
дитини на розмір аліментів у певній
твердій грошовій сумі і навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з
зазначених підстав, застосуванню
підлягає не тільки ст. 192 СК України, але
й низка інших норм, присвячених
обов'язку батьків утримувати своїх
дітей ( ст. ст.182, 183, 184 СК України).

Така правова позиція викладена
Верховним Судом України у постанові
від 5 лютого 2014 року ( у
справі № 6- 143цс/13), прийнятій за
результатами розгляду заяв про
перегляд судового рішення з підстав,
передбачених ст. 355 ЦПК України.

Як вбачається із матеріалів справи,
заочним рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 22
травня 2008 року з відповідача на користь
позивачки стягнуто аліменти на
утримання їх сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у розмірі ? частини від усіх
видів заробітку щомісячно, але не менше
ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до досягнення
повноліття.

Згідно із записами у трудовій книжці
відповідача, в період з 8 грудня 2006 року
по 2 грудня 2009 року він працював в
якості електорозварювальника ручного
зварювання у фізичної особи
-підприємця ОСОБА_6 та звільнений за
власним бажанням.

З грудня 2009 року й до звернення
позивачки до суду відповідач офіційно
не працював, на обліку у центрі
зайнятості населення не перебував,
хоча є працездатною особою.

Розмір аліментів, які надсилав
відповідач на утримання дитини
протягом 2011- 2014 років становив 30 грн. на
місяць, що явно недостатньо для її
утримання. Інших утриманців відповідач
не має.

З 23 травня 2014 року, після звернення
позивачки до суду з цим позовом,
відповідач працевлаштувався на роботу
зварником до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_7, де його заробіток становив 1 470
грн. на місяць (а.с. 24-28).

Зі слів відповідача в суді апеляційної
інстанції, він знову звільнений, у
зв'язку з припиненням своєї діяльності
фізичною -особою підприємцем, де він
працював, тому не взмозі сплачувати
аліменти у більшому розмірі, ніж
сплачував раніше.

Враховуючи вищезазначені вимоги
закону та конкретні обставини цієї
справи, виходячи із принципів
справедливості та розумності, колегія
суддів вважає, що аліменти на
неповнолітню дитину необхідно
визначити твердій грошовій формі в
сумі 600 грн. щомісячно.

З урахуванням викладеного, колегія
вважає, що рішення районного суду
підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч.1
ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового
рішення про часткове задоволення
позову.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягувати аліменти із ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Миколаєва (ІН
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 на утримання
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, по 600 (шістсот)
грн. щомісячно з подальшою індексацією
відповідно до Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення», починаючи стягнення у
новому розмірі з дня набрання рішенням
суду законної сили, тобто з 23 грудня 2014
року і до повноліття дитини.

Виконавчий лист № 2 -3 -2262/2008,
виданий 23 липня 2008 року Центральним
районним судом м. Миколаєва про
стягнення аліментів з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 в розмірі ? частки від
усіх видів його заробітку (доходу) на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
повернути до суду, який його видав, як
такий, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 243,60 грн.
судового збору на користь держави.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржене у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: