20 листопада 2014 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Марчук К.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом Житлово-комунального підприємства "Жилкомплекс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
01.10.2014 року представник ЖКП «Жилкомплекс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території в сумі 4918,54 гривень, посилаючись на те, що відповідачка, проживаючи за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, не вносить плату за послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території, внаслідок чого за період з 01.03.2007 року по 01.09.2014 року у неї утворилася заборгованість перед позивачем в сумі 4918,54 гривень. Відповідачка у добровільному порядку суму боргу не сплачує, у звязку з чим позивач був змушений звертатися до суду з позовом про стягнення суми боргу у примусовому порядку, а також просив стягнути витрати на сплату судового збору у розмірі 243,60 гривень.
У судове засідання представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 не зявився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачка у судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних обставин.
Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно ст. ст. 67, 68 ЖК України власники та наймачі квартир зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, не вносить плату за послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території, внаслідок чого за період з 01.03.2007 року по 01.09.2014 року у неї утворилася заборгованість перед позивачем в сумі 4918,54 гривень, що підтверджується наданими розрахунками.
У судовому засіданні встановлено, що фактично між сторонами існують правовідносини з надання житлово-комунальних послуг і користування такими послугами, які витікають із зазначених вище нормативно-правових актів.
Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з даним позовом 01.10.2014 року, а заборгованість у сумі 4918,54 гривень нарахована відповідачам за період з 01.03.2007 року по 01.09.2014 року.
Судом також встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 18.07.2013 року ЖКП «Жилкомплекс» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території за період з 2006 року по даний час в сумі 4029,49 гривень /а.с. 13/.
За змістом частини другої статті 264 ЦК України переривання перебігу позовної давності шляхом пред'явлення позову матиме місце у разі не будь-якого подання позову, а здійсненого з додержанням вимог процесуального закону. Тому якщо судом у прийнятті позовної заяви відмовлено або її повернуто, то перебіг позовної давності не переривається.
Таким чином, оскільки ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 18.07.2013 року у прийнятті заяви про видачу судового наказу було відмовлено, позовна давність не переривалася.
Тому суд вважає за можливе застосувати строк позовної давності у три роки, стягнувши з відповідачки заборгованість, яка утворилася за період з 01.10.2011 року по 01.09.2014 року у розмірі 2001,24 гривень.
Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 243,60 гривень, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 2001,24 гривень ?100% : 4918,54 гривень ціни позову = 40,7 %), тобто 40,7 % від ціни позову (40,7 % ? 243,60 гривень :100% = 99,15 гривень), що складає 99,15 гривень.
Керуючись ст.ст. 10, 27, 60, 88, 131, 169, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 257, 267, 526 ЦК України, ст. 67, 68 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд -
Позовні вимоги Житлово-комунального підприємства "Жилкомплекс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-комунального підприємства «Жилкомплекс» заборгованість за послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території у сумі 2001(дві тисячі одну) гривню 24 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-комунального підприємства «Жилкомплекс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 99 (девяносто девять) гривень 15 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня проголошення заочного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя.
Суддя Л.Г.Шатілова