Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22-ц/778/5035/14Головуючий у 1-й інстанції Бакуменко А.В.
Суддя-доповідач Гончар М.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Савченко О.В.

суддів Стрелець Л.Г., Гончар М.С.

при секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Краматорський завод важкого верстатобудування " на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Краматорський завод важкого верстатобудування ", третя особа: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Краматорську Донецької області про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я на виробництві

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 150 000,0 грн. моральної шкоди, судові витрати на сплату судового збору та витрати на правову допомогу в сумі 3 000,0 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що з 12 листопада 2012 року він зарахований в штат цеху станків токарем - розточником ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування». 26 листопада 2013 року о 00 годин 25 хвилин під час виконання змінно - добового завдання по обробці деталі «Лопасть» у цеху важких верстатів, третій прольот, портально-фрезерувальний обробляючий центр з ЧПУ інвентарний № 404304 з ним трапився нещасний випадок. Внаслідок даного нещасного випадку йому було заподіяно: відкритий перелом обох кісток нижньої третини правого передпліччя із зміщенням відломків. Скальповані поверхневі рани четвертого пальця, крапкові пузирі п'ятого пальця та долонної поверхні правої кісті. Він був змушений проходити курс лікування та йому було встановлено 25% втрати професійної працездатності. Йому було спричинено моральну шкоду, котру він оцінює в 150 000,0 грн.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18 вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я на виробництві задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» (іпн 8, МФО 335838, р/р 3) на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок нещасного випадку в сумі 15 000,0 грн., понесені судові витрати у сумі 243,60 грн., витрати на правову допомогу у сумі - 487,20 грн., а всього кошти в сумі 15 730,80 грн.

Позивач та третя особа у цій справі із зазначеним рішенням суду першої інстанції погодились, останнє в апеляційному порядку не оскаржували.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог позивача, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права останнім при ухваленні рішення у цій частині, відповідач ПАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування ", у своїй апеляційній скарзі просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог позивача та ухвалити у цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі.

На зазначену апеляційну скаргу відповідача позивачем у цій справі поштою були подані апеляційному суду письмові заперечення (а.с.105-107).

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду цієї справи (а.с.103, 111-113) позивач та представник третьої особи у судове засідання 18.12.2014 року не з'явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Навпаки, позивач ОСОБА_2 (а.с.108) та третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Краматорську Донецької області (а.с.104) подали апеляційному суду клопотання про розгляд цієї справи у відсутність їх та їх представників.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажною причину неявки позивача та представника третьої особи у цій справі та ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта - відповідача за довіреністю (а.с.114) Костенко Д.Г., яка наполягала у тому числі наполягала на скрутному матеріальному становищі підприємства на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуємого рішення у цій справі через проведення антитерористичної операції на території Донецької області, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань (ст. 308 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 309 ч. 3 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, лише якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно із ст. 307 ч. 1 п. 3 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

Апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення і вони стосуються окремих його частин, зокрема у разі виправлення помилок суду першої інстанції щодо розміру суми, що підлягає стягненню.

Так, судом першої інстанції встановлено, з чим погоджується колегія суддів й апеляційного суду, що ОСОБА_2 був прийнятий 12.11.2012 року на роботу до відповідача в штат цеху важких верстатів токарем - розточником з іспитовим терміном на 1 місяць (9а.с.11).

Згідно із актом № 4 від 26 листопада 2013 року о 00 годин 25 хвилин з ОСОБА_2 стався нещасний випадок, особами які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці в акті зазначено ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.7-8).

Встановлено, що ушкодження здоров'я ОСОБА_2 сталося не лише з причини, що залежать від роботодавця, а й внаслідок порушення застрахованою особою нормативних актів про охорону праці, в зв'язку з чим розмір одноразової допомоги ОСОБА_2 було зменшено на 15 % за порушення ним вимог законодавства про охорону праці, що і було причиною травмування (протокол № 1 засідання комісії з охорони праці ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» від 22 травня 2014 року, а.с.9).

Згідно із довідкою МСЕК (а.с.10) ОСОБА_2 встановлено 25% втрати працездатності.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 у справі № 1-32/2008 (про страхові виплати), статтею 237-1 Кодексу законів про працю України потерпілим надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

Згідно ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Частиною 2 цієї статті встановлено, що порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Як вбачається зі змісту даної норми, право на відшкодування моральної шкоди виникає у працівника у разі, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Тому суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що позивачу внаслідок ушкодження здоров'я на виробництві заподіяна моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, які позивач поніс у зв'язку з цим.

Даний висновок суду відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 27.01.2004 року №1-9 рп/2004 (справа про відшкодування моральної шкоди Фондом соціального страхування) згідно з яким, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з каліцтвом. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров'я тощо.

З огляду на викладене, сам факт отримання робітником травми при виконання трудових обов'язків свідчить про завдання йому моральних страждань. Законодавець у даному випадку не ставить право потерпілого на відшкодування немайнової шкоди в залежність від вини самого робітника або роботодавця.

Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд першої інстанції не погодився із розміром грошового відшкодування, котрий визначив для себе позивач, оскільки останній є завеликим, та стягнув з підприємства на відшкодування моральної шкоди 15000,0 грн.

Доводи апелянта про те, що з боку ПАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування " при вищевикладених обставинах взагалі не було завдано ОСОБА_2 моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я на виробництві, не ґрунтуються на законі та наявних у матеріалах цієї справи доказах.

Визначаючи розмір відшкодування цієї моральної шкоди з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції правильно керувався нормами Конституції України, ЦК України, ЦПК України, КЗпП України, рішеннями Конституційного Суду України та виходив з обставин отримання травм позивачем, вимог розумності і справедливості.

Однак, при вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду, враховуючи тривалість роботи позивача у відповідача до отримання травми, яка не потягла за собою присвоєння позивачеві будь-якої інвалідності, ступінь тілесних ушкоджень позивача, наявність вини самого потерпілого, відсутність у матеріалах справи висновку МСЕК, експертизи про чітко визначений розмір моральної шкоди позивача, скрутне матеріальне становище відповідача через проведення на час ухвалення оскаржуємого судом першої інстанції рішення у цій справі антитерористичної операції на території Донецької області, вважає за необхідне рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині змінити, зменшивши розмір стягнутого відшкодування моральної шкоди з ПАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування " на користь ОСОБА_2 з « 15 000,0 грн.» до « 7 000,0 грн.»; в решті рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині залишити без змін; вважати що загальна сума, що підлягає стягненню з ПАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування " на користь ОСОБА_2 становить 7 730,80 грн. (розрахунок: моральна шкода 7 000,0 грн. + сплачений позивачем судовий збір 243,60 грн. при зверненні до суду першої інстанції + витрати на правову допомогу у сумі 487,20 грн.).

Оскільки, хоча позивач й був звільнений від сплати судового бору при подачі вищезазначеного позову до суду першої інстанції, але він його фактично сплатив у дохід держави (квитанція а.с.1).

Розмір (487,20 грн.) стягнутих судом першої інстанції з відповідача на користь позивача судових витрат, понесених позивачем витрат на правову допомогу, відповідає граничному розміру компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, встановленому Законом України № 4191-МІ від 20.12.2011 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 316 - 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Краматорський завод важкого верстатобудування " задовольнити частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18 вересня 2014 року у цій справі в оскаржуємій частині змінити, зменшивши розмір стягнутого відшкодування моральної шкоди з Публічного акціонерного товариства "Краматорський завод важкого верстатобудування " на користь ОСОБА_2 з « 15 000,0 грн. (п'ятнадцять тисяч гривень)» до « 7 000,0 грн. (сім тисяч гривень)».

В решті рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині залишити без змін.

Вважати що загальна сума, що підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства "Краматорський завод важкого верстатобудування " на користь ОСОБА_2 становить 7 730,80 грн. (сім тисяч сімсот тридцять гривень вісімдесят копійок»).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Савченко О.В.Стрелець Л.Г.Гончар М.С.