Справа № 755/5616/13-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Батченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся із заявою про відстрочку виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09.07.2013 року про його виселення з квартири АДРЕСА_1 на шість місяців, починаючи з дати винесення ухвали суду по квітень 2015 року.

Вимоги заяви мотивує тим, що 09.07.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва було постановлене рішення про відмову у задоволенні його позову до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утримання та задоволено зустрічний позов ОСОБА_2 до нього про захист права власності і його виселення. Рішення суду набрало чинності.

08.08.2014 року отримав постанову державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві про відкриття виконавчого провадження, якою був встановлений строк добровільного виконання рішення суду про його виселення на протязі 15 днів.

Проте він не може виконати постанову державного виконавця, оскільки після нападу на нього відповідачки з її друзями у 2009 році він отримав травму голови, після чого стан його здоров»я погіршився, він не працює, його квартира перенаселена, там проживають окрім нього і дружини також ще його повнолітні діти, тому він вимушений проживати у спірній квартирі, де може заспокоїти свою психіку. У спірній квартирі він зробив косметичний ремонт і встановив броньовані двері. Крім того, на даний час на розгляді у Дніпровському районному суді м. Києва знаходиться його другий позов до ОСОБА_2 про визнання договору довічного утримання недійсним у зв»язку з відсутністю волі на вчинення дій на укладення договору та по справі проводиться судова почеркознавча експертиза. Також за його заявою відкрите кримінальне провадження у Дніпровському РУ ГУ МВС України в м. Києві відносно ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 190 КК України. Тому у разі задоволення його позову його знову потрібно буде вселяти у спірну квартиру, витрачати державні кошти на додаткові виконавчі дії, що в даному випадку є обставини, які утруднюють виконання рішення суду.

Представники заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні просили задовольнити подану заяву.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 у задоволенні заяви просив відмовити, посилаючись на те, що вимоги є безпідставними, вже більше чотирьох років ОСОБА_2 не може вселитися у належну їй квартиру, чим порушується право власності останньої, син ОСОБА_2 весь цей час вимушений у м. Києві орендувати житло.

Представник третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві про в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду заяви третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено.

Вислухавши пояснення представників заявника та представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.07.2013 року, постановленим у цивільній справі № 755/5616/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві в особі Десятої Київської нотаріальної контори про визнання договору довічного утримання недійсним та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист права власності та виселення, у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 було відмовлено та задоволено зустрічний позов ОСОБА_2

Даним рішенням суду виселено ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення (т. 1, а.с. 239-246).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2013 року вищевказане рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2013 року залишене без змін (т. 2, а.с. 26-30).

Згідно поданої зави представника позивачки за зустрічним позовом від 27.02.2014 року та запису у довідковому листі до справи, виконавчий лист на виконання рішення суду ОСОБА_2 отримала 28.02.2014 року.

28.07.2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.07.2014 року по виконанню виконавчого листа № 755/5616/13-ц виданого 28.02.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 просить відстрочити виконання рішення суду на шість місяців, посилаючись на те, що за станом здоров»я він не може проживати у своїй квартирі, оскільки там мешкають його дружина і повнолітні діти, тому вимушений займати спірне житло; також на даний час розглядається справа за його позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утримання, тому у разі задоволення вимог потрібно буде вселяти його у спірну квартиру, що утруднить виконання рішення суду.

Згідно ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім»ї, відсутність присудженого майна в натрі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Вищевикладені доводи у заяві та пояснення представника відповідача ОСОБА_3, як підставу для задоволення заяви суд до уваги прийняти не може, оскільки у даному випадку у разі розгляду цивільної справи нормами процесуального законодавства передбачено можливість забезпечення позову, крім того, на підтвердження стану здоров»я ОСОБА_1 надана виписка із медичної карти з якої убачається, що останній лікувався стаціонарно ще в період часу з 12.12.2009 р. по 05.01.2010 р., будь-яких інших медичних довідок та документів суду не надано.

Разом з тим, згідно ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов»язковими до виконання на всій території України, а відповідно п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є обов»язковість рішень суду.

Враховуючи зазначене та беручи до уваги, що стягувач заперечує проти задоволення заяви, а також те, що в даному випадку будь-які обставини, з огляду на ст. 373 ЦПК України, які були б причиною неможливості виконання або ускладнювали виконання рішення відсутні, тому суд приходить до висновку, що подана заява є безпідставною та не грунтується на вимогах закону, у зв»язку з чим задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 373 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09.07.2013 року у цивільній справі № 755/5616/13-ц за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист права власності та виселення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя