УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Касьяна О.П.

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.

Карпенко С.О., Остапчука Д.О.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра», поданою його представником Корженівською Іриною Володимирівною, на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 24 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» звернулось до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 21 лютого 2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір, за яким позичальник отримав кредит в сумі 25 250 грн зі сплатою 22% річних за користування кредитними коштами. Крім того, 21 лютого 2007 року укладений договір застави особистого майна, загальна вартість якого становить 23 160 грн. ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором не виконувала, у зв'язку з чим станом на 2 квітня 2013 року виникла заборгованість у сумі 46 601,60 грн, про стягнення якої просить позивач.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 24 лютого 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування судових рішень першої і апеляційної інстанцій та ухваленням нового рішення, яким просить позов задовольнити, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що 21 лютого 2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала споживчий кредит в сумі 25 250 грн зі сплатою 22% за користування кредитними коштами. Крім того, цього ж дня сторонами укладений договір застави особистого майна, загальна вартість якого становить 23 160 грн. У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором станом на 2 квітня 2013 року виникла заборгованість у сумі 46 601,60 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності, яка відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції, погодившись з висновками суду першої інстанції, встановив, що право на звернення до суду з позовом виникло у позивача 21 лютого 2009 року і з цього часу почався перебіг трирічного строку позовної давності, який сплив 21 лютого 2012 року, і про застосування якого заявила відповідач.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ст. 303 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено зміст ухвали апеляційного суду, відповідно до якої у мотивувальній частині апеляційний суд має зазначати мотиви, з яких він виходив при постановлені ухвали, і положення закону яким керувався. У разі відхилення апеляційної скарги частина друга цієї статті зобов'язує апеляційний суд зазначити відповідні мотиви.

Цим вимогам оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає.

Постановляючи ухвалу про залишення рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції не виконав вимоги процесуального права та не перевірив належним чином законності та обґрунтованості рішення суду щодо мотивів відмови у задоволені позову у зв'язку із пропуском строку позовної давності, не перевірив висновків суду першої інстанції щодо початку перебігу строку позовної давності.

Крім того, апеляційний суд не перевірив та не спростував висновки суду першої інстанції про застосування пункту 7 ч. 11 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" щодо заборони вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув; не встановивши, чи застосовується це положення Закону в даному випадку і чи можна вважати заперечення відповідача, додані до справи, заявою про застосування позовної давності у розумінні ст. 267 ЦК України, передано постановив ухвалу про відхилення апеляційної скарги.

Невиконання судом апеляційної інстанції норм процесуального права унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для скасування ухвали суду апеляційної інстанції та направлення справи на новий розгляд до цього суду, як передбачено ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра», подану його представником Корженівською Іриною Володимирівною, задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 24 лютого 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П.Касьян
Судді: В.П.Гончар Т.П.Дербенцева С.О.Карпенко Д.О.Остапчук