Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Батченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою у якій просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві при виконанні виконавчого провадження № 40536767 з примусового виконання виконавчого листа № 755/22950/13-ц виданого Дніпровським районним судом м. Києва 07.10.2013 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства КБ «Інтербанк» на його користь коштів у розмірі 106 387 грн. 12 коп. щодо розподілу грошових коштів, які надійшли за вказаним виконавчим листом.

Вимоги заяви мотивує тим, що 03.10.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 19.08.2013 року у справі № 666/13, яке набрало законної сили 19.08.2013 року, про стягнення з ПАТ КБ «Інтербанк» на його користь заборгованості за договором банківського вкладу «Строковий» № 45 в національній валюті України з щомісячною виплатою процентів від 15.03.2013 року у сумі 104 938 грн. 73 коп. та третейського збору в сумі 1 448 грн. 39 коп.

05.11.2013 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яке було приєднано до зведеного виконавчого провадження.

Державним виконавцем у ході виконання зведеного виконавчого провадження неодноразово надсилалися до ГУ НБУ України по м. Києву та Київській області платіжні вимоги про примусове списання коштів з рахунку боржника ПАТ КБ «Інтербанк», проте банк повертав вказані вимоги без виконання через їх складання з порушенням вимог Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті.

В подальшому відповідно до повідомлення державної виконавчої служби за направленою платіжною вимогою державного виконавця на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби надійшли кошти в сумі 117 955 грн. 83 коп. за зведеним виконавчим провадженням. Ці кошти були розподілені на користь стягувачів на зведеним виконавчим провадженням, при цьому на його рахунок було перераховано 11 113,91 грн.

23 квітня 2014 року постановою Правління НБУ № 234/БТ ПАТ КБ «Інтербанк» віднесено до категорії неплатоспроможних та рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.04.2014 року в ПАТ КБ «Інтербанк» запроваджено тимчасову адміністрацію.

Державний виконавець запевнив його, що залишкову суму буде стягнуто з Фонду гарантування вкладів. Однак, за зверненням до останнього йому було відмовлено у виплаті гарантованої суми відшкодування листом від 03.09.2014 року.

У зв»язку з цим він звертався до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом про зобов»язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити необхідні дії для включення його в загальний реєстр (перелік) вкладників ПАТ КБ «Інтербанк». Проте в позові йому було відмовлено та з постанови Окружного адміністративного суду м. Києва він дізнався, що кошти за платіжною вимогою державного виконавця були списані не за зведеним виконавчим провадженням, а саме за його виконавчим листом № 755/22950/13-ц на його користь.

Тому державний виконавець безпідставно розділив вищевказані кошти на користь стягувачів за зведеним виконавчим провадженням, що призвело до порушення його прав та до неможливості отримати належні кошти за рішенням третейського суду.

Також заявник просить поновити строк для оскарження дій державного виконавця посилаючись на те, що про порушення своїх прав він дізнався з постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.10.2014 року повний текст якої його представник отримав лише 23 жовтня 2014 року.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 підтримала скаргу та викладені у ній обставини.

Представник Відділу державної виконавчої служби Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві Пацюк К.І. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на безпідставність вимог, пояснила, що державним виконавцем у зведеному виконавчому провадженні 01.04.2014 року були виставлені платіжні вимоги окремо за кожним виконавчим документом, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства не передбачено можливості ініціатора списання зазначати декілька виконавчих документів у графі «Призначення платежу». При цьому списання коштів боржником було здійснене банком лише за платіжною вимогою про стягнення коштів на користь ОСОБА_1, решта платіжних вимог за іншими виконавчими провадженнями, що входили до зведеного ВП № 42787719 були вчергове повернуті до відділу без виконання з формальних підстав, а саме з відміткою про причину повернення «не забезпечено наявності та правильності схематичного розташування всіх текстових елементів». Після надходження коштів на рахунок обліку депозитних сум відділу вони були розподілені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», при цьому на користь заявника належала до виплати сума 11 113,91 грн., яка й була перерахована стягувачу згідно платіжного доручення № 2597 від 08.05.2014 року.

Суд, вислухавши представника заявника, державного виконавця, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 просить поновити строк для звернення до суду із заявою про оскарження дій державного виконавця, посилаючись на пропущення вказаного строку з поважних причин через те, дізнався про порушення своїх прав з постанови Окружного адміністративного суду м. Києва, так як попередньо, серед іншого, оскаржував дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення його до переліку вкладників ПАТ КБ «Інтербанк», які мають право на отримання відшкодування за вкладами.

На підтвердження даних обставин ОСОБА_1 надав копію постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.10.2014 року та копію розписки про те, що вказане рішення суду його представник отримав 23.10.2014 року.

З даною скаргою ОСОБА_1 звернувся 31.10.2014 року. За викладених обставин суд вважає, що встановлений законом строк звернення до суду заявником пропущений з поважних причин, у зв»язку з чим клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку підлягає задоволенню.

Як убачається із матеріалів справи, матеріалів виконавчого провадження та пояснень учасників судового засідання, Дніпровським районним судом м. Києва 07.10.2013 року було видано виконавчий лист № 755/22950/13-ц на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 19.08.2013 року у справі № 666/13 про стягнення з ПАТ КБ «Інтербанк» на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором банківського вкладу «Строковий» № 45 в національній валюті України з щомісячною виплатою процентів від 15.03.2013 року у сумі 104 938 грн. 73 коп. та третейського збору в сумі 1 448 грн. 39 коп.

Старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві Гресь Т.О. 05.11.2013 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 40536767).

Головним державним виконавцем ВДВС Солом»янського РУЮ у м. Києві Козаком Р.П. 12.11.2013 р. була винесена постанова про об»єднання зазначеного виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 755/22950/13-ц у зведене виконавче провадження - ВП 42787719 у зв»язку з тим, що відділі перебуває декілька проваджень про стягнення коштів з боржника ПАТ КБ «Інтербанк», відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час проведення виконавчих дій у межах зведеного виконавчого провадження до складу якого входять 23 виконавчих провадження про стягнення з ПАТ КБ «Інтербанк» на користь фізичних та юридичних осіб, державним виконавцем 01.04.2014 року було направлено до Головного управління НБУ України по м. Києву та Київській області платіжні вимоги про примусове списання коштів з рахунку боржника ПАТ КБ «Інтербанк» окремо по кожному стягувачу.

При цьому списання коштів було здійснено банком лише за платіжною вимогою про стягнення коштів на користь ОСОБА_1 в сумі 117 955 грн. 83 коп. з яких за виконавчим листом на користь заявника підлягало стягненню 106 387 грн. 12 коп. Решта платіжних вимог на користь інших стягувачів за зведеним виконавчим провадженням були повернуті до відділу без виконання з відміткою про причину повернення у зв»язку з не забезпеченням наявності та правильності схематичного розташування всіх текстових елементів.

Після надходження вищевказаних коштів на рахунок обліку депозитних сум відділу державної виконавчої служби головним державним виконавцем Козаком Р.П. було складено розрахунок по визначенню розміру коштів, що належать до виплати стягувачам по зведеному виконавчому провадженню щодо боржника ПАТ КБ «Інтербанк», а також видане розпорядження № 42787719, затверджене начальником ВДВС Солом»янського РУЮ у м. Києві від 24.04.2014 року, згідно положень ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого на користь стягувача ОСОБА_1 перераховані кошти у розмірі 11 113 грн. 91 коп. платіжним дорученням № 2597 від 08.05.2014 року.

ОСОБА_1 оскаржує вказані дії державного виконавця з посиланням на те, що за платіжною вимогою державного виконавця відносно нього по виконавчому листу № 755/22950/13-ц Дніпровського районного суду м. Києва були перераховані кошти у повному обсязі, однак стягнута сума йому виплачена не була та, на думку заявника, неправомірно була розподілена на всіх стягувачів у зведеному виконавчому провадженні.

Однак суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження», стягнута з боржника сума розподіляється між стягувачами згідно з виконавчими документами, за якими відкрито виконавчі провадження на день зарахування стягнутої суми на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Частиною 2 ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» також визначено, що у разі якщо стягнута сума недостатня для задоволення в повному обсязі усіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми.

Крім того, суд враховує також ті обставини, що списання коштів з рахунків боржника здійснюється за платіжними вимогами державного виконавця у порядку, передбаченому Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 N 22, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 р. за N 377/8976 (надалі по тексту - Інструкція).

Відповідно п. 5.5. глави 5 Інструкції, для примусового списання коштів стягувач оформляє не менше ніж у трьох примірниках платіжну вимогу за формою, наведеною в додатку 4, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції та цій главі.

У реквізиті "Призначення платежу" платіжної вимоги стягувач

зазначає назву, дату видачі та номер (якщо він присвоєний) виконавчого документа. Якщо в реквізиті "Призначення платежу" платіжної вимоги зазначено характер сум, що підлягають списанню згідно з виконавчим документом, то платіжна вимога виконується відповідно до пункту 2.22 глави 2 цієї Інструкції. Виконавчий

документ, на підставі якого оформлено платіжну вимогу, банку не подається.

Вказаною інструкцією не передбачено у платіжній вимозі у графі «Призначення платежу» можливості зазначення декілька виконавчих документів, у зв»язку з чим державним виконацем були оформлені платіжні вимоги окремо по кожному стягувачу за виконавчими листами, що перебували у зведеному виконавчому провадженні.

Статтею 1 Закону України „Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Разом з тим, державний виконавець, як працівник органу державної виконавчої служби, відповідно ст. 7 Закону України "Про державну виконавчу службу", зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, а з огляду на вимоги ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", використовувати надані йому права у точній відповідності до закону.

Отже, за викладених обставин суд вважає, що вимоги скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки оскаржувані дії державним виконавцем прийняті відповідно до чинного законодавства та в межах його повноважень, так як стягнуті з боржника ПАТ КБ «Інтербанк» кошти на рахунок обліку депозитних сум відділу державної виконавчої служби були розподілені між стягувачами у зведеному виконавчому провадженні, згідно вимог ч. 2 ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження», тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 6, 11, 33, 43-45 Закону України „Про виконавче провадження", ст. ст. 72, 73, 383-388 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування рішення третейського суду.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві щодо розподілу грошових коштів при виконанні виконавчого провадження № 40536767 з примусового виконання виконавчого листа № 755/22950/13-ц виданого Дніпровським районним судом м. Києва 07.10.2013 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Інтербанк» на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 106 387 грн. 12 коп. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п»яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя