Дата документу 24.12.2014
Провадження № 2/334/3810/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

24 грудня 2014 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: УДМС України в Запорізькій області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору дарування від 28.10.2013р. їй належить квартира АДРЕСА_1. Вказана квартира була придбана батьками позивачки у період шлюбу та оформлена на батька, який з 2012 року взагалі перестав з'являтися вдома, а 28.10.2013р. подарував квартиру позивачці.

У квартирі зареєстровано троє людей - позивачка, її мати та відповідач. При цьому відповідач не проживає у вказаній квартирі з жовтня 2008 року, його речі у квартирі відсутні, він не приймає жодної участі в утриманні житла. Жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням відповідачу не чиниться.

З наведених підстав позивачка просить з метою усунення перешкод у користуванні власністю визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою та зняти з реєстраційного обліку.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, звернулася із заявою про розгляд справи за її відсутності, підтримала свої вимоги, не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.ст. 15,16, 386, 391 ЦК України власник майна має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені в ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

У ст. 405 ЦК України визначено право членів сім'ї власника, які проживають разом з ним, на користування житлом, і передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 28.10.2013р., дарувальником за договором є ОСОБА_2 - відповідач у справі. Право власності позивачки на квартиру підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Реєстрація місця проживання ОСОБА_2 як члена сім'ї власника у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується довідкою ЦОА єдиної абонентської служби від 07.10.2014р. №7275, з якої вбачається, що за спірною адресою з 25.09.2003р. зареєстровані власник квартири - позивачка ОСОБА_1, ОСОБА_3 - мати власника, ОСОБА_2 - батько власника.

Відповідно до акту МКП "Основаніє" про фактичне проживання громадян, які мешкають у житлових приміщеннях, що є об'єктами приватної власності, від 23.10.2014р., ОСОБА_2 за вказаною адресою фактично не проживає з жовтня 2008 року по теперішній час.

Шлюб між батьками позивачки ОСОБА_3 і ОСОБА_2 розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2013р., яким встановлено, що вони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, спільно не проживають.

Таким чином, на підставі наданих доказів суд вважає встановленим, що батько позивачки ОСОБА_2 не проживає у АДРЕСА_1 з жовтня 2008 року, однак залишається зареєстрованим у квартирі, що завдає позивачці як власнику квартири, труднощі матеріального характеру по утриманню житла, позбавляє її права належним чином володіти, користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном, що тягне за собою порушення вимог ст.150 ЖК України.

Позивачка є власником квартири з 28.10.2013р., на час звернення до суду з даним позовом член сім'ї власника ОСОБА_2 відсутній без поважних причин понад один рік.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 як член сім'ї власника квартири, втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, оскільки не проживає в ній понад один рік, не бере участі у витратах по утриманню квартири, домовленість між відповідачем і власником житла відсутня.

Враховуючи, що реєстрація відповідача у квартирі обмежує позивача у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, позивачка як власник квартири має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Суд вважає доведеним порушення права позивачки у здійсненні права користування та розпорядження належною їй на праві власності квартирою. Порушене право підлягає захисту шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою і зняття його з реєстраційного обліку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Позивач може оскаржити рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області загальному порядку. шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.