АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3492/14 Справа № 205/9181/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шавула В. С. Доповідач - Посунся (Колодяжна) Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді- Колодяжної Н.Є. суддів - Лисичної Н.М., Баранніка О.П. при секретарі - Видюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи - Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство № 25 м. Дніпропетровська, Ленінський РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області про визнання осіб такими що втратили право користування жилим приміщенням, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2014р., посилаючись на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що відповідачі добровільно виїхали зі спірної квартири, понад встановленого законом строку без поважних причин в квартирі не проживають, просив суд ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги та виселити відповідачів зі спірної квартири.

Апеляційний суд вважає рішення законним, таким, що повинне бути залишеним без змін з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 була отримана як службова позивачем. Уподальшому в результаті переведення її у загальний житловий фонд, позивачу, відповідачці як його дружині та дітям останньої був виданий ордер від 20.08.2001 року про надана їм у користування (а.с. 22) даного житла.

Позивач є основним наймачем цієї квартири, відповідачка на час розгляду справи- колишнім членом сім'ї наймача, оскільки шлюб між сторонами розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2013 року. Позивач та співвідповідачі зареєстровані за адресою спірної квартири.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5. ОСОБА_3 не проживають у спірному жилому приміщенні із грудня 2012 року. Згідно пояснень ОСОБА_3 у її синів є інше житло.

Із пояснень позивача, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, допитаних у судовому засіданні у якості свідків, та сусідів сторін ОСОБА_6, ОСОБА_7 встановлено, що в сім*ї ОСОБА_3 впродовж тривалого часу мали місце систематичні конфлікти, бійки на ґрунті неприязнених стосунків. У грудні 2012 року між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_8 і ОСОБА_5 виникла суперечка, після чого відповідачі забрали свої речі, ліжка, комп'ютер та верхній одяг та покинули спірне житло.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 71 ЖК України- при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Особа, яка понад шість місяців була відсутня у жилому приміщенні без поважних причин, може бути згідно до ст. 72 ЖК України визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням в судовому порядку. Виходячи зі змісту норм ст.ст. 64, 72, та роз'яснень, викладених в абз. 4 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року № 2- суд може відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо) наймачеві або членові його сім'ї лише при доведеності факту його відсутності в спірній квартирі понад встановлений законом строк без поважних причин.

З огляду на встановлені судом обставини справи та докази, місцевий суд прийшов до вірного висновку, що співвідповідачі змінили своє місце проживання в силу наявних в сім*ї конфліктних ситуацій і не проживають у квартирі понад шість місяців з поважних причин, тому обґрунтовано відмовив у позовних вимогах, заявлених на підставі ст.ст.71,72 ЖКУ .

Рішення відповідає ст.ст. 64,71,72 ЖК України, вірно встановленим обставинам справи та наданим доказам,

Доводи апеляційної скарги перевірені та не підлягають задоволенню, оскільки порушень судом норм матеріального, процесуального права, неповнота у з'ясуванні обставин справи, невзяття судом до уваги доказів - не встановлені.. Інших правових підстав, які б свідчили про необхідність зміни чи скасування рішення - не встановлено тому на підставі ст. 308 ЦПКУ рішення суду першої інстанції має бути залишено без змін, а у задоволенні апеляційної скарги - відмовлено.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2. - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

СУДДІ