Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4881/14 Головуючий у 1-й інстанції: Рибкін О.А.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука О.П.

При секретарі: Книш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 25 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення заборгованості з заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що він перебував в трудових відносинах з відокремленим підрозділом «Шахта Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» у період з 17.09.2001 року по 05.12.2002 року, працюючи електрослюсарем підземним. В день звільнення він працював, тому розрахунок з ним повинен був бути проведений 05.12.2002 року.

Зазначав, що йому не була виплачена заробітна плата за: березень 2002 року в сумі 695,60 грн., квітень 2002 року - 63,42 грн., травень 2002 року - 385,91 грн., червень 2002 року - 219,73 грн., липень 2002 року - 359,14 грн., серпень 2002 року - 348,73 грн., вересень 2002 року - 395,58 грн., жовтень 2002 року - 337,48 грн., листопад 2002 року - 363,03 грн., грудень 2002 року - 608,10 грн. Загальна сума заборгованості по невиплаченій заробітній платі складає 3 776,72 грн.

Відповідач повинен сплатити йому також середній заробіток за час затримки розрахунку.

Крім того вказував, що 04 серпня 2014 року він звернувся до відповідача з заявою щодо проведення розрахунку та надання довідки про проведення індексації, вказана заява була залишена без задоволення, що в свою чергу завдало йому моральної шкоди. Моральна шкода виявилася в порушенні душевного спокою, були порушені його життєві зв'язки. Розмір моральної шкоди він оцінює в 666 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з ДП «Красноармійськвугілля» на свою користь невиплачену заробітну плату в сумі 3 776,72 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та моральну шкоду в розмірі 666 грн.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 25 вересня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішення суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За положеннями ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За нормами ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

За положеннями ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач з 17.09.2001 року по 05.12.2002 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем, працював електрослюсарем підземним і був звільнений за власним бажанням (а.с. 3).

Згідно табуляграм позивачу була нарахована заробітна плата: березень 2002 року - 695,60 грн., квітень 2002 року - 63,42 грн., травень 2002 року - 385,91 грн., червень 2002 року - 219,73 грн., липень 2002 року - 359,14 грн., серпень 2002 року - 348,73 грн., вересень 2002 року - 395,58 грн., жовтень 2002 року - 337,48 грн., листопад 2002 року - 363,03 грн., грудень 2002 року - 608,10 грн. (а.с. 5, 6).

04.08.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести розрахунок та надати йому довідку про розмір проведеної індексації заробітної плати (а.с. 4).

Згідно довідок ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» від 15.09.2014 року та від 24.09.2014 року, заробітна плата на шахті «Стаханова» за 2002 рік перераховувалась працівникам своєчасно. Заборгованості по заробітній платі та іншим виплатам перед ОСОБА_3 не має. Надати платіжні відомості за 2002 рік про перерахування заробітної плати на особовий рахунок не є можливим, оскільки строк зберігання платіжних відомостей складає три роки. Середньоденна заробітна плата ОСОБА_3 перед звільненням складала 20,49 грн. (а.с. 16, 17).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що при розгляді справи не встановлено наявність заборгованості перед позивачем по заробітній платі та іншим виплатам. Такий висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на доказах, яким дана правильна оцінка.

Доводи апеляційної скарги, що з наданих позивачем табуляграм та копії ощадної книжки, в яких вказані щомісячно нарахована заробітна плата та щомісячні зарахування на рахунок відповідно, суми в яких різняться, вбачається наявність заборгованості з заробітної плати ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

Решта доводів апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки є повторенням обставин, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального закону.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 25 вересня 2014 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: