Справа № 627/1643/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

при секретарі - Пушкар І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

В жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 115153,66 грн. та судовий збір у розмірі 1151,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 22.03.2004 р. було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5656,09 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі. Позивач зазначає, що відповідачем кредитні зобов'язання не виконуються, на вимоги про повернення кредиту та відсотків за ним відповідач не реагує, тому позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та прохав в позові відмовити в зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

22 березня 2004 року закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № HAG9RKO №424006 про надання кредиту у розмірі 5656,09 грн. на строк дванадцять місяців по 21.03.2005 року включно з щомісячним платежем не менше 592,31 грн.

Позивач вказує, що відповідачем зобов'язання за кредитним договором не виконуються, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 16.09.2014 року складає 115153,66 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

09 грудня 2014 року відповідач звернувся до суду з заявою, в якій в прохає застосувати строки позовної давності.

Суд вважає, що строк звернення до суду з позовом пропущено без поважної причини, про застосування позовної давності заявлено відповідачем до ухвалення рішення, підстав для поновлення строку позовної давності , суд не вбачає.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності визначається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Згідно розрахунку суми заборгованості вбачається, що відповідач ОСОБА_1 жодного разу не здійснював погашення кредиту, хоча перший термін сплати заборгованості до 28 квітня 2004 року.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Суд вважає, що позивач дізнався про порушення своїх прав у квітні 2004 року, коли відповідач вперше не сплатив заборгованість за договором, тобто саме з цього місяця розпочався перебіг позовної давності.

Позовна заява була направлена позивачем до суду лише 16 жовтня 2014 року, тобто через 10 років та 6 місяців після того, як позивач дізнався про порушення своїх прав, отже строк позовної давності позивачем пропущений.

Як вбачається зі ст.267 ч.3 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову належить відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України вимога позивача про стягнення з відповідача сплаченого судового збору задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.ч.3, 4 ст. 267 ЦК України, ст.ст. 88, 208, 209, 213-215, 223, 294, 296 ЦПК України

вирішив:

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.А.Каліберда