Провадження № 6/761/1705/2014
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кравець
Д.І.,

при секретарі
Костюковій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Сіщука В.В., боржник - Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Днєпрінтертранс», стягувач - Публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль», про встановлення
тимчасового обмеження керівнику
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України з вилученням
паспортного документу, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Сіщук В.В. звернувся до суду з поданням,
згідно якого просить встановити
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України керівнику боржника -
юридичної особи Товариства з обмеженою
відповідальністю (надалі - ТОВ)
«Днєпрінтертранс» ОСОБА_3 з вилученням
паспортного документу до виконання
зобов'язань за виконавчим документом.
Також державний виконавець просить
зобов'язати адміністрацію Державної
прикордонної служби України вжити
невідкладних заходів для недопущення
виїзду керівника боржника - ОСОБА_3 з
України, а вразі вилучення у нього
паспортного документу для виїзду за
кордон - надіслати його у відділ у
справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Міністерства
внутрішніх справ України за місцем
видачі.

В обґрунтування подання зазначено, що
на примусовому виконанні у Відділі
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
(надалі - ВПВР ДВС України) знаходиться
виконавче провадження № 31680443 з
примусового виконання наказу, виданого
20 лютого 2012 року Господарським судом
Дніпропетровської області по справі №
40/5005/545/2012 про стягнення з ТОВ
«Днєпрінтертранс» на користь
Публічного акціонерного товариства
(надалі - ПАТ) «Райффайзен Банк Аваль» 16
216 817 грн. 69 коп. боргу та 64 380 грн. 00 коп.
судового збору.

14 березня 2012 року відповідно до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження та
встановлено боржнику строк для
добровільного виконання рішення суду.
Проте, у наданий державним виконавцем
семиденний строк для самостійного
виконання судового рішення
заборгованість погашена не була.

Разом з тим, державний виконавець
зазначає, що на сьогоднішній день сума
заборгованості не погашена навіть
частково і боржник та його керівник не
вчиняє жодних дій для її погашення, що
трактується не інакше, як ухилення від
погашення існуючої заборгованості та
виконання рішення суду.

У зв'язку з зазначеним та посилаючись
на наявність в ВПВ ДВС України заяви
стягувача від 16 червня 2014 року про
вжиття заходів тимчасового обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України, а також на значну суму
заборгованості, державний виконавець
просить подання задовольнити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. ст. 3771
Цивільного процесуального кодексу
України (надалі - ЦПК України) суд
негайно розглядає подання про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Враховуючи вказані положення закону,
сторони виконавчого провадження у
судове засідання не викликались.

Головний державний виконавець ВПВР ДВС
України Сіщук В.В. у судове засідання не
з'явився, разом з тим, в поданні просив
розглядати справу без участі
представника ВПВР ДВС України.

Відтак, враховуючи те, що подання про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України суд має
розглянути негайно, а державний
виконавець просить розглянути його без
участі представника ВПВР ДВС України,
суд вважає, що неявка державного
виконавця у судове засідання не є
перешкодою для розгляду подання.

Дослідивши подання та додані до нього
матеріали, суд прийшов до наступного.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 3771
ЦПК України питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право,
зокрема, у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 6
Закону України «Про порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України» громадянинові України, який
має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9 ч. 1
цієї статті, зокрема, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Разом з тим, згідно вимог ст. 33
Конституції України кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

У судовому засіданні встановлено, що на
примусовому виконанні в ВПВР ДВС
України знаходиться виконавче
провадження № 31680443 з примусового
виконання наказу, виданого 20 лютого 2012
року Господарським судом
Дніпропетровської області по справі №
40/5005/545/2012, про стягнення з ТОВ
«Днєпрінтертранс» (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна,
1-А, ) на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», в особі
Дніпропетровської обласної дирекції
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (49000, м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 35, р/р
0002 в Дніпропетровській обласній
дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль»,
МФО 305653, ), 16 216 817 грн. 69
коп. - боргу та 64 380 грн. 00 коп. - судового
збору.

Звертаючись до суду з даним поданням,
державний виконавець зазначає, що на
сьогоднішній день сума заборгованості
не погашена навіть частково і боржник
та його керівник не вчиняє жодних дій
для її погашення, що трактується не
інакше, як ухилення від погашення
існуючої заборгованості та виконання
рішення суду. У зв'язку з зазначеним та
посилаючись на наявність в ВПВ ДВС
України заяви стягувача від 16 червня 2014
року про вжиття заходів тимчасового
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України, а також на значну суму
заборгованості, державний виконавець
просить подання задовольнити.

Проте, жодного належного та
допустимого доказу, який би надавав
підстави вважати, що керівник боржника
ТОВ «Днєпрінтертранс» ухиляється, чи
має намір ухилитись від виконання
судового рішення, у тому числі і шляхом
залишення території України, державний
виконавець до суду не надав, відсутнє
обґрунтування таких обставин і в
поданні.

Крім того, в матеріалах подання взагалі
відсутнє будь-яке підтвердження того,
що керівником боржника ТОВ
«Днєпрінтертранс» є ОСОБА_3, який
належним чином повідомлений про
існування вищезазначеного виконавчого
провадження.

При цьому, слід зазначити, що фактично,
при підготовці подання державний
виконавець обмежився лише посиланням
на наявність у ВПВ ДВС України
виконавчого провадження та заяви
стягувача від 16 червня 2014 року про
вжиття заходів тимчасового обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України, значну суму заборгованості,
цитуванні положень низки Законів та
зазначенні його суб'єктивної думки про
небажання керівника боржника
виконувати судове рішення, без
належного обґрунтування необхідності
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за межі України керівника
боржника - ОСОБА_3, так само як і без
наведення жодних обставин щодо
проведення державним виконавцем усіх
можливих заходів для виконання рішення
суду, передбачених ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження».

Зважаючи на те, що норми Конституції
України є нормами прямої дії, з
урахуванням того, що державним
виконавцем не надано до суду доказів,
які б свідчили, що керівник боржника,
який є належним чином повідомленим про
існування виконавчого провадження,
ухиляється від виконання зобов'язань
за рішенням суду, суд дійшов висновку,
що у даному випадку встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон керівнику боржника ТОВ
«Днєпрінтертранс» ОСОБА_3 є прямим та
грубим порушенням його конституційних
прав та свобод.

За таких обставин суд прийшов до
висновку, що подання є необґрунтованим
та таким, що не підлягає задоволенню, а
тому у його задоволенні слід відмовити,
що не позбавляє можливості звернення
до суду з аналогічним питання у
майбутньому у встановленому законом
порядку.

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до вимог ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

При цьому, чинним Законом України «Про
виконавче провадження», зокрема ст. 11,
не передбачено жодних повноважень
(права) державного виконавця у процесі
здійснення виконавчого провадження
порушувати перед судом питання: щодо
зобов'язання адміністрації Державної
прикордонної служби України вжити
заходів для недопущення виїзду
боржника з України, а також про
тимчасове вилучення паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон.

Крім того, чинним ЦПК України не
передбачено можливості вирішення
вказаних питань судом, у тому числі і в
межах розгляду питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України.

Враховуючи викладене, на підставі
ст.ст. 19, 33 Конституції України, ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України» та керуючись
ст.ст. 57-59, 209, 210, 212, 3771 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Сіщука В.В., боржник - Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Днєпрінтертранс», стягувач - Публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль», про встановлення
тимчасового обмеження керівнику
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України з вилученням
паспортного документу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд міста
Києва шляхом подання апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: