АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3413/14 Справа № 205/4024/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Остапенко Н. Г. Доповідач - Бараннік О.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 рік липень 03 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Білоус А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Простофінанс», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», про встановлення нікчемності кредитного договору, визнання недійсним договору застави транспортного засобу, стягнення суми та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі по тексту ТОВ «Кредитні ініціативи») про захист прав споживача, посилаючись на те, що 11 липня 2008 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Простофінанс» (далі по тексту «ТОВ «Простофінанс») укладено кредитний договір № 1, згідно якого вона отримала кошти у розмірі 84 600 гривень на строк до 10.07.2013 року для оплати автотранспортного засобу.

Зазначений договір позивачкою був підписаний у двох екземплярах, які були передані представнику ТОВ «Простофінанс», і який повідомив її про те, що другий примірник укладеного договору, їй буде передано в подальшому, але який і на день подачі позову до суду, їй так передано і не було.

В 2012 році виникли непорозуміння з приводу оплати чергового щомісячного платежу за кредитним договором, так як до позивачки телефонували з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк». Зателефонувавши до відділу дебіторської заборгованості ТОВ «Простофінанс» позивачка дізналася про те, що її зобов'язання по кредитному договору з 25.06.2012 року відступлені ТОВ «Кредитні ініціативи».

02.08.2012 року на адресу позивачки надійшов лист від ТОВ «Простофінанс» за вих. № КС-2242/17 в якому повідомлялось, що між первісним кредитором ТОВ «Простофінанс» та новим кредитором ТОВ «Кредитні ініціативи» 18 травня 2012 року укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким ТОВ «Простофінанс» відступило своє право вимоги за кредитним договором, укладеним з позивачкою, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи». Крім цього, в цьому листі також зазначалось, що станом на 25.06.2012 року загальна сума, яка надійшла в рахунок погашення кредитної заборгованості складає 107 143 гривні 53 копійки.

18.09.2012 року на адресу позивачки надійшов лист за вих. № 65811-23-б/б від ПАТ «Альфа-Банк», в якому повідомлялось, що зазначений банк у зобов'язанні є новим кредитором.

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що оскільки з боку ТОВ «Простофінанс» їй не було надано примірника підписаного нею кредитного договору, а з боку ТОВ «Кредитні ініціативи», яке вважає себе новим кредитором, їй також не було надано доказів переходу прав у зобов'язанні від ТОВ «Простофінанс», позивачка вважає, що кредитний договір взагалі не був підписаний, а від так не були дотримання і вимоги закону щодо письмової форми правочинів, у зв'язку вона і вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

В уточнюючому позові позивачка просила визнати причини пропуску нею позовної давності поважними та поновити строки для звернення до суду, встановити нікчемність кредитного договору № 1 від 11.07.2008 року, визнати недійсним з моменту укладання договір застави транспортного засобу № 1 від 11.07.2008 року та стягнути з ТОВ «Простофінанс» на її користь 22 543 гривні 53 копійки.

ТОВ «Кредитні ініціативи», не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_2 звернулося до суду з зустрічною позовною заявою про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що у зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань за укладеним 11.07.2008 року кредитним договором № 1 у ОСОБА_2 станом на 10.08.2013 року виникла заборгованість у розмірі 37 916 гривень 96 копійок, де 26 365 гривень 44 копійки - заборгованість за кредитом, 6 503 гривні 68 копійок - по відсотках, 1 776 гривень 60 копійок - по комісії, а 3 271 гривня 24 копійки - штраф, яку товариство і просила стягнути на свою користь.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Простофінанс», третя особа ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання причини пропуску позовної давності поважною, встановлення нікчемним кредитного договору № 1 від 11.07.2008 року, укладеного між ТОВ «Простофінанс» та ОСОБА_2, визнання недійсним з моменту укладання договору застави транспортного засобу № 1 від 11.07.2008 року між ТОВ «Простофінанс» та ОСОБА_2 та стягнення з ТОВ «Простофінанс» суми у розмірі 22 543 гривні 53 копійки - відмолено. Цим же рішенням позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволені. З ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» стягнуто 37 916 гривень 96 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, невірне установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, а у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» відмовити у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом, постановив рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та про стягнення з неї на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» виниклої заборгованості за кредитним договором.

Доводи ОСОБА_2 про те, що їй не був наданий оригінальний примірник підписаного нею кредитного договору не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки такі твердження ніякими об'єктивними доказами по справі не підтверджуються. Приймаючи ж до уваги те, що відповідно до пункту 9.10 укладеного між сторонами кредитного договору, цей договір вчинено у двох оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких - для кредитодавця, а другий - для позичальниці, яка і здійснювала на його підставі сплату грошових коштів на погашення заборгованості по кредитному договору, зазначені доводи ОСОБА_2, на думку судової колегії, є надуманими та такими, що не відповідають дійсним обставинам по справі.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду і посилання ОСОБА_2 на те, що кредитний договір в письмові формі не укладався, оскільки як на оригіналі кредитного договору № 1 від 11.07.2008 року, витребуваного у Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» для огляду, так і на екземплярі кредитного договору, що мається у позивачки, і копії яких були долучені до матеріалів справи, стоїть підпис позивачки, про що вона сама підтвердила в судовому засіданні апеляційної інстанції.

З цих підстав не можуть бути прийняті до уваги і обґрунтування ОСОБА_2 про необхідність проведення по справі технічної експертизи для встановлення тотожності пред'явленого нею та ТОВ «Кредитні ініціативи» примірників зазначеного кредитного договору № 1, оскільки тотожність зазначених договорів ніякого сумніву не викликає .

Що стосується відсутності на екземплярі кредитного договору № № 1 від 11.07.2008 року, який міститься у позивачки ОСОБА_2, підпису уповноваженого представника товариства «Простофінанс» та представника кредитодавця, що засвідчував справжність підписів подружжя ОСОБА_2, то вони також не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки зазначені обставини самі по собі не спростовують наявність між сторонами кредитних правовідносин, неналежне виконання яких позивачкою і сприяло виникненню кредитної заборгованості у неї.

Таким чином, вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою скасування рішення.

З огляду на викладене, а також на те, що позивачка Товариством з обмеженою відповідальністю «Простофінанс» повідомлялась про перехід права вимоги до ТОВ «Кредитні ініціативи», керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: