Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/5512/14 Головуючий у 1 інстанції Перекупка І.Г.
Суддя-доповідач Воробйова І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Кочеткової І.В.,

Суддів: Маловічко С.В.,

Воробйової І.А.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на рішення Димитрівського міського суду Донецької області від 06 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про відшкодування моральної шкоди, пов'язаної з травмою отриманою на виробництві, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Димитровського міського суду Донецької області, до ДП «Красноармійськвугілля» про відшкодування моральної шкоди, пов'язаної з травмою отриманою на виробництві.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначав, що він з 06 вересня 1991 року по 14 серпня 1999 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем.

На підставі матеріалів розслідування та вивчення обставин нещасного випадку, що трапився з ним 03 жовтня 1992 року комісією на підприємстві було складено акт № 675 про нещасний випадок на виробництві від 05 жовтня 1992 pоку, згідно якого встановлено факт отримання позивачем травми пов'язаної з виробництвом, струс головного мозку.

На підставі матеріалів розслідування та вивчення обставин нещасного випадку, що трапився з позивачем 06 жовтня 1995 року комісією на підприємстві було складено акт № 545 про нещасний випадок на виробництві від 09 жовтня 1995 pоку, згідно якого встановлено факт отримання позивачем травми пов'язаної з виробництвом, відкрита черепно-мозкова травма голови, струс головного мозку.

17 березня 1994 року по травмі, яка трапилася 03 жовтня 1992 pоку MCEK встановила йому 25% втрати професійної працездатності. 18 березня 1996 року по травмі, яка трапилася 03 жовтня 1992 року встановила йому 25% втрати професійної працездатності. 19 березня 1998 pоку MCEK встановила йому загалом 25% втрати професійної працездатності, з яких 15% втрати працездатності по травмі 03 жовтня 1992 року та 10% втрати професійної працездатності по травмі 06 жовтня 1995 року. 07 березня 2000 pоку MCEK встановила йому загалом 20% втрати професійної працездатності, з яких 10% втрати професійної працездатності по травмі 03 жовтня 1992 року та 10% втрати професійної працездатності по травмі 06 жовтня 1995 року 26 березня 2002 pоку MCEK встановила йому безстроково загалом 20% втрати професійної працездатності, з яких 10% втрати професійної працездатності по травмі 03 жовтня 1992 року та 10% втрати професійної працездатності по травмі 06 жовтня 1995 року.

У зв'язку з цим відділ ФССНВВ призначив та виплачує йому щомісячний регрес, але моральна шкода при цьому не призначалася та не виплачувалася ні фондом ні відповідачем, незважаючи на те, що він продовжує відчувати значні моральні та фізичні страждання пов'язані з отриманою виробничою травмою.

Заподіяну йому моральну шкоду він оцінює у 50 000 грн. Оцінюючи моральну шкоду в зазначену суму, він виходив із тривалості й глибини його душевних страждань, чисельності негативних наслідків для нього, що викликані внаслідок травм, а також з фізичного та фактичного значного погіршення стану здоров'я.

На підставі викладеного, позивач просив суд, стягнути з відповідача суму заподіяної моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 06 жовтня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Красноармійськвугілля» на користь ОСОБА_2 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ДП «Красноармійськвугілля» на користь держави судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішення, ДП «Красноармійськвугілля» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість судового рішення, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Відповідно до розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Згідно з п.3 ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров» або смертю. Проте за п.6 прикінцевих та перехідних положень правила ЦК України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред»явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Судом установлено, що ОСОБА_2 з 06.09.1991 року по 14.08.1999 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем.

На підставі матеріалів розслідування та вивчення обставин нещасного випадку, що трапився з ОСОБА_2 03.10.1992 року комісією на підприємстві було складено акт №675 про нещасний випадок на виробництві від 05.10.1992 року згідно якого встановлено факт отримання позивачем травми пов»язаної з виробництвом, струс головного мозку.

На підставі матеріалів розслідування та вивчення обставин нещасного випадку, що трапився з ОСОБА_2 06.10.1995 року комісією на підприємстві було складено акт №545 про нещасний випадок на виробництві від 09.10.1995 року, згідно якого встановлено факт отримання позивачем травми пов»язаної з виробництвом, відкрита черепно-мозкова травма голови, струс головного мозку.

17.03.1994 року по травмі, яка трапилася 03.10.1992 року МСЕК встановила ОСОБА_2 25% втрати професійної працездатності.

18.03.1996 року по травмі, яка трапилася 03.10.1992 року МСЕК встановила ОСОБА_2 25% втрати професійної працездатності.

19.03.1998 року МСЕК встановила ОСОБА_2 загалом 25% втрати професійної працездатності, з яких 15% втрати працездатності по травмі 03.10.1992 року та 10% втрати професійної працездатності по травмі 06.10.1995 року.

07.03.2000 року МСЕК встановила ОСОБА_2 загалом 20% втрати професійної працездатності, з яких 10% втрати професійної працездатності по травмі 03.10.1992 року та 10% втрати професійної працездатності по травмі 06.10.1995 року (а.с.7-29).

26.03.2002 року МСЕК встановила ОСОБА_2 безстроково загалом 20% втрати професійної працездатності, з яких 10% втрати професійної працездатності по травмі 03.10.1992 року та 10% втрати професійної працездатності по травмі 06.10.1995 року.

Таким чином, висновком МСЕК від 17.03.1994 року ОСОБА_2 вперше було встановлено втрату професійної працездатності, а тому саме з цього часу в нього виникло право на звернення до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди.

На той час спірні правовідносини були врегульовані ст.ст.440,456 ЦК України 1963 року, Законом України «Про охорону праці» та Правилами відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров»я, пов»язаним з виконанням трудових обов»язків, затвердженими постановою КМУ від 23 червня 1993 року №472, які не містили норми, відповідно до якої позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я.

За вказаних обставин в задоволенні вимог ОСОБА_2 до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про відшкодування моральної шкоди, пов'язаної з травмою отриманою на виробництві належить відмовити у зв»зку з пропуском строку на звернення з такими вимогами до суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає , що рішення першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вказаних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Красноармійськвугілля» задовольнити.

Рішення Димитрівського міського суду Донецької області від 06 жовтня 2014 року у справі скасувати й ухвалити нове рішення яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: