АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2905/14Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

03 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВасиленко Л. І.
суддівПодороги В. М. , Бородійчука В. Г.
при секретаріАнкудінові О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради, служба у справах дітей Маньківської районної державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні дитини та поверненні її за попереднім місцем проживання , -

в с т а н о в и л а :

24 травня 2011 р. ОСОБА_7 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод у вихованні дитини та повернення її за попереднім місцем проживання, мотивуючи свій позов тим, що 30.10.2003 р. він уклав шлюб з ОСОБА_6, який рішенням суду від 10.12.2010 р. був розірваний. Від шлюбу вони мають дочку - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В процесі розлучення, який тривав з липня 2010 р., відповідач постійно створювала умови, при яких спільне проживання та виховання дитини було неможливе.

Тому після розлучення, він був вимушений тимчасово залишити своє помешкання та проживати окремо. Відповідач всіляко забороняє його спілкуванню з дитиною і тому він звернувся до відділу у справах дітей Придніпровського району із заявою про перешкоджання у вихованні дитини та неналежне виконання ОСОБА_9 батьківських обов'язків.

25.02.2011 р. він отримав відповідь з якої дізнався, що 16.02.2011 р. ОСОБА_8 відрахована з СШ № 18 у зв'язку з переїздом на постійне місце проживання до с. Дзензелівка, Маньківського району Черкаської області. Відповідачка без його згоди, чи рішення органу опіки та піклування або суду, змінила місце проживання дитини та передала її на виховання своїм батькам пенсіонерам, які за віком, станом фізичного здоров'я не здатні створити належні умови проживання та виховання 7-річній дитині. Також, відповідачка погіршила право дитини на належне навчання, так як вона навчалась у спеціалізованій школі з поглибленим вивченням іноземної мови, а в сільській школі іноземна мова взагалі відсутня до 5-го класу.

Враховуючи викладене просив суд повернути дитину ОСОБА_8 по місцю постійного проживання в м. Черкаси, надати йому можливість безперешкодно спілкуватися з дочкою та спільно проводити час кожної неділі тижня з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., а також спільно проводити другу половину кожних шкільних канікул.

Рішенням Придніпровського суду м. Черкаси від 22 серпня 2013 р. позовні вимоги ОСОБА_7 задоволені частково.

Установлено ОСОБА_7 часи спілкування з дочкою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, кожної неділі тижня з 10 години до 18 години, а також спільно проводити другу половину кожних шкільних канікул.

В решті частини позову ОСОБА_7, відмовлено.

28 лютого 2014 р. ОСОБА_7 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з заявою про роз'яснення зазначеного судового рішення.

Вважаючи рішення суду від 22 серпня 2013 р. не зовсім зрозумілим, просив суд роз'яснити його резолютивну частину в частині того, хто зобов'язаний надавати йому, як позивачу, можливість безперешкодно спільно проводити час з дочкою ОСОБА_8

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 квітня 2014 р. заяву ОСОБА_7 про роз'яснення рішення задоволено.

Роз'яснено рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 серпня 2013 р. у справі № 2-2541/11, провадження № 2/711/45/13 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради, служба у справах дітей Маньківської районної державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні дитини та поверненні її за попереднім місцем проживання, а саме: зобов'язано ОСОБА_6 надавати ОСОБА_7 спілкування з дочкою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, кожної неділі тижня з 10 години до 18 години, а також спільно проводити другу половину кожних шкільних канікул.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду.

При цьому вказала, що на її думку, суд фактично змінив рішення, а не роз'яснив його. Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у вихованні дитини та повернення її за попереднім місцем проживання, тоді як суд встановив часи спілкування з дитиною. В описовій частині рішення не вказано, що позивач, за час розгляду справи змінював предмет позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явились, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про роз'яснення рішення суду у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення, що набрало законної сили є обов'язковим для всіх та підлягає виконанню. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Однак, повністю погодитись з ухвалою суду не можна, так як вона постановлена з порушенням норм процесуального права.

Так, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Статтею 221 ЦПК України, яка регламентує роз'яснення рішення суду, визначено, що якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

У п. 21 постанови Пленуму ВС України N 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення в цивільній справі», роз'яснено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 лютого 2014 р. ОСОБА_7 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з заявою про роз'яснення рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 серпня 2013 р. у даній цивільній справі, яким його позовні вимоги були задоволені частково, встановлено ОСОБА_7 часи спілкування з дочкою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, кожної неділі тижня з 10 години до 18 години, а також спільно проводити другу половину кожних шкільних канікул. В решті частини позову ОСОБА_7 було відмовлено.

ОСОБА_7 вважаючи рішення суду від 22 серпня 2013 р. не зовсім зрозумілим, просив суд роз'яснити його резолютивну частину в частині того, хто зобов'язаний надавати йому, як позивачу, можливість безперешкодно спільно проводити час з дочкою ОСОБА_8

При цьому в заява про роз'яснення рішення не зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим та які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Задовольняючи заяву, суд першої поклав зобов'язання на ОСОБА_6 надавати ОСОБА_7 спілкування з дочкою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, кожної неділі тижня з 10 години до 18 години, а також спільно проводити другу половину кожних шкільних канікул.

При цьому суд не врахував, що ОСОБА_7 така вимога під час вирішення спору не заявлялась.

Крім того, судом першої інстанції не було враховано і те, що рішенням суду від 22 серпня 2013 р. було встановлено, що неповнолітня донька сторін проживає з дідусем та бабусею в с. Дзензелівка, Маньківського району Черкаської області, а ОСОБА_6 в м. Черкаси.

Таким чином суд фактично змінив зміст рішення, не врахувавши, що місце проживання неповнолітньої доньки сторін та матері, відповідача у справі, є відмінними, що і слугувало однією з підстав звернення позивача до суду з позовом однією з вимог якого була вимога про повернення доньки по місцю постійного проживання в м. Черкаси.

Поряд з наведеним колегія суддів враховує і наступне.

Згідно до норм цивільно-процесуального законодавства, копія заяви про роз'яснення рішення суду надсилається особам, які беруть участь у справі одночасно з судовою повісткою рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Таким чином у справі повинен залишитися доказ відправлення та доказ вручення адресату копії заяви та судової повістки.

Матеріали справи містять копії повісток про виклик до суду, які, відповідно до повідомлень про вручення, були вручені ОСОБА_7, третім особам: органу опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради та службі у справах дітей Маньківської районної державної адміністрації а. с. 183 - 185.

Проте, в матеріалах справи відсутні дані про отримання ОСОБА_6 копії заяви про роз'яснення судового рішення та відповідно судової повістки, хоча в оскаржуваній ухвалі зазначено, що ОСОБА_6 належним чином була повідомлена про час, місце, дату слухання справи, причину неявки не повідомила.

При апеляційному розгляді судова колегія враховує, що заява стосується роз'яснення судового рішення щодо участі одного з батьків у вихованні неповнолітньої дитини, однак один з батьків, а саме мати ОСОБА_6 не була обізнана з розглядом даної заяви судом.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала постановлена судом з порушенням норм процесуального права та, що розгляд заяви про роз'яснення судового рішення віднесено до компетенції того суду, що його ухвалив, судова колегія приходить до висновку, що ухвала суду від 03 квітня 2014 р. підлягає скасуванню з передачею заяви на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 квітня 2014 року, скасувати.

Заяву ОСОБА_7 про роз'яснення рішення Придніпровського суду м. Черкаси від 22 серпня 2013 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради, служба у справах дітей Маньківської районної державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні дитини та поверненні її за попереднім місцем проживання передати на новий розгляд до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий :

Судді :