_________________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 520/6038/14-ц
Провадження № 2/520/4539/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2014 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Васильків О.В.

при секретарі Площинській Т.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до державного підприємства "Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій" Міністерства охорони здоров'я України про скасування наказів, суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить відновити становище, яке існувало до порушення трудових прав позивача шляхом визнання незаконною, протиправною, неправомірною реорганізацію відокремленого підрозділу шляхом перетворення філії в представництво та скасування вказаної реорганізації, а також шляхом скасування наказів ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» МОЗ України» від 12.02.2014 року №04-О «Про надання щорічної основної відпустки ОСОБА_1 та наступне її звільнення»; від 23.12.2013 року №320-П «Про скорочення посад Південної регіональної філії ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій»; від 23.12.2013 року №321-П «Про реорганізацію відокремленого підрозділу шляхом перетворення філії в представництво».

Ухвалою суду від 13.06.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 до державного підприємства "Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій" Міністерства охорони здоров'я України про визнання незаконною та скасування реорганізації підприємства та скасування наказів в частині визнання незаконною та скасування реорганізації підприємства залишено без розгляду за заявою позивача.

На підтвердження своїх вимог позивач посилається на те, що з 17.06.2010 року вона була призначена бухгалтером Південної регіональної філії ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» МОЗ України». В травні 2014 року позивачу з наказу від 12.02.2014 року №04-О стало відомо про те, що вона буде звільнена 22.05.2014 року, однак зазначений наказ позивач вважає незаконним, оскільки звільнення за ініціативою відповідача в останній день відпустки є грубим порушенням ч. 3 ст. 40 КЗпП, крім того зазначений наказ було видано на підставі наказів №320-П від 23.12.2013 року та №321-П від 23.12.2013 року, які є також незаконними, оскільки перетворення філії у представництво шляхом реорганізації неможливе. Зазначені накази порушують права ОСОБА_1, у звязку з чим позивач змушена звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, до суду надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності представника та заперечення проти позову, в яких представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 з 17.06.2010 року призначено на посаду бухгалтера Південної регіональної філії з посадовим окладом згідно штатного розпису, відповідно до Наказу ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоровя України від 17.06.2010 року №38-К /а.с.5/.

Відповідно до Наказу ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоровя України від 23.12.2013 року №321-П «Про реорганізацію відокремленого підрозділу шляхом перетворення філії в представництво» /а.с.36-37/ керуючись Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, статутом підприємства «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоровя України, враховуючи результати діяльності Південної регіональної філії ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоровя України, її неприбутковість, наказано здійснити реорганізацію відокремленого підрозділу шляхом перетворення філії в представництво.

З наказом ознайомлені ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які виклали зауваження до наказу на його другій сторінці.

Згідно з Наказом ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоровя України від 23.12.2013 року №320-П «Про скорочення посад Південної регіональної філії ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоровя України» /а.с.36-37/ скорочено посади Південної регіональної філії ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоровя України, відповідно до наказу ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоровя України №37/1-О від 27.05.2011 року «Про затвердження штатного розкладу Південної регіональної філії ДП «УМЦБДР та ІТ» МОЗ України:

- директор (одна штатна одиниця) з посадовим окладом 2000 грн.;

- заступник директора (одна штатна одиниця) з посадовим окладом 1700 грн.;

- бухгалтер (одна штатна одиниця) з посадовим окладом 1650 грн.

З наказом ознайомлені ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які виклали зауваження до наказу на його другій сторінці.

Листом №315 від 23.12.2013 року ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоровя України попередило про заплановане вивільнення бухгалтера Південної регіональної філії ОСОБА_1 24.02.2014 року в звязку з скороченням штату /а.с.40/. З даним листом позивач ОСОБА_1 ознайомлена 24.12.2013 року, про що свідчить її власноручний підпис та зауваження щодо надання належним чином оформлених примірників наказів для ознайомлення та вимоги щодо повного розрахунку за заборгованістю згідно розрахунку зшивки.

Таким чином, обставини звільнення, правова підстава та час звільнення ОСОБА_1 був встановлений відповідно до вимог законодавства про працю, позивачу було достеменно відомо, що її звільнення має бути 24.02.2014 року.

Вказані дії проведені відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

05.02.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до директора ДП «УМЦБДР та ІТ» МОЗ України ОСОБА_4 з заявою, в якій просила надати їй відпустку за увесь період праці в ДП «УМЦБДР та ІТ» МОЗ України, за який щорічні відпустки не надавалися, з 17.02.2014 року /а.с.32/.

Згідно з Наказом ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоровя України від 12.02.2014 року №04-О «Про надання щорічної основної відпустки ОСОБА_1 та наступне її звільнення» /а.с.33/ 1. ОСОБА_1, бухгалтеру Південної регіональної філії ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоровя України, надати щорічну основну відпустку за увесь період праці в ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоровя України терміном 90 календарних днів за наступний період:

з 17.06.2010 16.06.2011 р. 24 календарних днів;

з 17.06.2011 16.06.2012 р. 24 календарних днів;

з 17.06.2012 16.06.2013 р. 24 календарних днів;

з 17.06.2013 16.06.2014 р. 18 календарних днів.

2. Керуючись п. 1 ст. 3 Закону України «Про відпустки», у звязку із скороченням штатного розгладу, повязаного з реорганізацією відокремленого підрозділу встановити дату звільнення ОСОБА_1 в останній день відпустки, а саме 22.05.2014 року.

3. 22.05.2014 року звільнити ОСОБА_1, бухгалтера Південної регіональної філії ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоровя України, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

05.05.2014 року ДП «УМЦБДР та ІТ» МОЗ України звернулось до позивача ОСОБА_1 з листом №73, яким повідомлено позивача про необхідність прибути за трудовою книжкою 22.05.2014 року до ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» Міністерства охорони здоровя України за адресою: м. Київ, вул. М. Грушевського, 7, та про можливість надати згоду на відправлення трудової книжки поштою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що вказаний лист отримала 12.05.2014 року або 15.05.2014 року, за трудовою книжкою вона до м. Київ не поїхала та будь-якої відповіді на вказаний лист не надала, а одразу звернулась до суду з позовною заявою, та на даний час трудову книжку так і не отримала.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про відпустки» за бажанням працівника у разі його звільнення (крім звільнення за порушення трудової дисципліни) йому має бути надано невикористану відпустку з наступним звільненням. Датою звільнення в цьому разі є останній день відпустки.

З урахуванням того, що позивач ОСОБА_1 була повідомлена про наступне звільнення в звязку з скороченням штату працівників внаслідок реорганізації, суд приходить до висновку, що звільнення позивача у останній день відпустки відбулось з дотриманням вимог чинного законодавства, а саме ч. 1 ст. 3 Закону України «Про відпустки». Посилання позивача на те, що вона не просила надати їй відпустку саме у звязку з її звільненням, суд не приймає до уваги, оскільки у вказаній нормі закону мова йде про бажання отримати невикористану відпустку, а не про волевиявлення працівника стосовно звільнення. Вказана стаття регулює усі випадки надання відпустки при звільненні та має лише одне обмеження крім звільнення за порушення трудової дисципліни.

Відповідно до п. 19 Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року Про практику розгляду судами трудових спорів /абзац 6/ чинне законодавство не передбачає виключення із строку попередження працівника про наступне звільнення (не менш ніж за 2 місяці) часу знаходження його у відпустці або тимчасової непрацездатності.

Таким чином, з урахуванням того, що позивач ОСОБА_1 була попереджена про наступне звільнення в грудні 2013 року, а звільнена в травні 2014 року, суд в діях керівництва ДП «УМЦБДР та ІТ» МОЗ України, які стосуються звільнення ОСОБА_5, не вбачає порушень трудового законодавства.

Стосовно вимог позивача ОСОБА_1 про скасування наказів ДП «УМЦБДР та ІТ» МОЗ України від 23.12.2013 року №320-П та №321-П суд приходить до висновку, що позивачем не доведена незаконність прийняття вказаних наказів, а обставини, на які посилається позивач ОСОБА_1, є несуттєвими та не знайшли підтвердження в ході судового розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як необґрунтовані та недоведені.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 40 КЗпП України, Постановою пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року Про практику розгляду судами трудових спорів, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до державного підприємства "Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій" Міністерства охорони здоров'я України про скасування наказів, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.