Справа № 335/2489/14-ц 2-о/335/35/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Геєць Ю.В., при секретарі Замуруєвій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, Орджонікідзевський районний відділ у місті Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та при народженні мала прізвище „ОСОБА_1".

07 квітня 1955 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції було внесено зміни до свідоцтва про народження заявниці та видано нове свідоцтво, в якому в якості батьків було записано її дідуся та бабусю, а саме: батьком „ОСОБА_6", матір'ю „ОСОБА_7", а її прізвище було змінено на „ОСОБА_1". Підставою для цих змін послужило те, що дідусь та бабуся заявниці повинні були виїхати до КНР для праці, а її мати не мала можливості здійснювати повноцінний нагляд за нею, тому, для того, щоб вона поїхала разом з дідусем та бабусею до КНР, мати заявниці ОСОБА_2, подала заяву про відмову від батьківства, а дідусь та бабуся заявниці вдочерили її.

У 1959 році заявниця повернулась до м. Запоріжжя, а її мати, ОСОБА_2 у 1961 році, переїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації, де продовжувала проживати до теперішнього часу.

На теперішній час, усиновителі заявниці померли.

Підставою звернення до суду послугувало те, що мати заявниці ОСОБА_2, 1929 року народження, хворіє та потребує постійного стороннього нагляду, тому заявниця вирішила перевести її на постійне проживання до м. Запоріжжя й прописати її за своєю адресою.

З метою перевезення своєї матері до м. Запоріжжя, заявниця звернулася до Орджонікідзевського районного відділу у місті Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області з питанням щодо реєстрації її матері ОСОБА_2 та отримання нею громадянства України, в чому їй було відмовлено у зв'язку з відсутню документів, які підтверджують наявність родинних стосунків з заявницею як громадянкою України, тому ОСОБА_2 не зможе отримати квоту на імміграцію.

Заявниця просить суд встановити факт родинних відносин за ступенем спорідненості донька - мати між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судовому засіданні заявниця та її представник вимоги заяви підтримали у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про день та час судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку.

Надана представником заявника заява ОСОБА_2 про визнання нею вимог заяви не може бути прийнята судом до уваги, оскільки подана в судовому засіданні заявником не особисто, що суперечить положенням ЦПК України та Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах.

Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши матеріали справи, надані докази, допитавши свідків, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає на підставі наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась „ОСОБА_2" (російською мовою), її батьками при народженні є „ОСОБА_6" та „ОСОБА_7" (російською мовою), що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) НОМЕР_1 (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про одруження НОМЕР_2, ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_4, та після укладення шлюбу присвоїла прізвище „ОСОБА_2" (а.с. 10).

Згідно до свідоцтво про народження НОМЕР_3 (повторне), „ОСОБА_1" (російською мовою) народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, її батьками є „ОСОБА_6" та „ОСОБА_7" (російською мовою) (а.с. 9).

Згідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень, ОСОБА_1 надано запит за заявою № 349/02-04/4-82 від 30.10.2013 року за параметрами запиту „ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4".

Відповідно до зазначеного витягу, 07 квітня 1955 року внесені відомості про усиновлення, підставою внесення змін: виправлення згідно усиновлення № 16 від 07 квітня 1955 року, суть зміни:

відомості про дитину змінено прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1,

відомості про батька прізвище, власне ім'я та по батькові інформація відсутня змінено на ОСОБА_6, національність інформація відсутня змінено на росіянин, дата народження інформація відсутня змінено на минуло 53 років,

відомості про матір прізвище ОСОБА_2 змінено на ОСОБА_7, власне ім'я ОСОБА_2 змінено на ОСОБА_7, по батькові ОСОБА_2 змінено на ОСОБА_7, дата народження минуло 21 змінено на минуло 46 років, національність росіянка змінено на росіянка,

відомості щодо усиновлення інформація відсутня змінено на 1, дійсне, усиновитель ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 пояснили, що заявниця ОСОБА_1 в дитинстві була усиновлена своїми бабусею та дідусем, а її мати на ім'я ОСОБА_2 в свою чергу відмовилась від батьківства відносно нею, однак вони постійно підтримували між собою відносини.

У ст. 3 ЦПК України наведено правило, за яким, усяка особа вправі в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З матеріалів справи слідує, що маються документи про народження дитини, якими є свідоцтво про народження НОМЕР_3 (повторне), на ім'я „ОСОБА_1" (російською мовою), яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, її батьками зазначені „ОСОБА_6" та „ОСОБА_7" (російською мовою), видане 28 червня 1950 року, відділом ЗАГС Ленінського району м. Запоріжжя (а.с. 9), а також свідоцтво про народження НОМЕР_1 (повторне), на ім'я „ОСОБА_2" (російською мовою), де її батьками при народженні зазначені „ОСОБА_6" та „ОСОБА_7" (російською мовою) (а.с. 12).

Крім того, наданий заявницею до суду витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень, а також покази свідків в судовому засіданні не містить будь-яких достовірних фактичних даних на підтвердження родинних відносин заявниці з ОСОБА_2, як мати та доньки.

Інші докази на підтвердження родинних відносин в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до положень ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Родинними стосунками (у праві) є кровний зв'язок між людьми (або кровне споріднення), з наявністю якого закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов'язків.

Відповідно до п. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли це безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту заявнику необхідно для одержання в органах, що посвідчують нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію по втраті годувальника, тощо.

Родинні відносини можуть підтверджуватися будь - якими документами, які містять необхідні відомості.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Так, заявницею не зазначено які юридичні наслідки породжує цей факт, тобто не доведено, що порушені її права, які мають бути захищені шляхом подання заяви з вимогою про встановлення факту родинних відносин.

В силу викладеного заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Ю.В.Геєць