Номер провадження № 22-ц/785/1508/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2014 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області

в складі:

головуючого - Суворова В.О.

суддів - Черевко П.М.

- ОСОБА_2

при секретарі Добряк Н.І.

з участю: ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, представника ОСОБА_5-ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Одеської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду міста ОСОБА_6 від 04 листопада 2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , за участю третьої особи - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про розірвання договору довічного утримання від 02 червня 2010 року, укладеного між його матірю ОСОБА_8 та відповідачем, та визнання за ОСОБА_3 права власності в порядку спадкування на АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИЛА:

27 травня 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Обґрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що проживав в спірній квартирі разом з матірю, після смерті якої дізнався, що вона уклала з відповідачем договір довічного утримання, який не виконувався ОСОБА_5, у звязку з чим в відповідності до ст. 755 ЦК України просить його розірвати та визнати за ним в порядку спадкування, як за спадкоємцем першої черги , право власності на спірну квартиру.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що оскаржений договір був укладений в відповідності до закону та був виконаний у повному обсязі. Укладання договору було обумовлено тим, що позивач вкрай погано ставився до матері та не допомагав їй.

Рішенням суду першої інстанції від 04 листопада 2013 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в звязку з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалення нового рішення, яким просить задовольнити позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду в межах вимог скаржника і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову виходив з того, що відповідно до ст. 755 ЦК України право на звернення до суду про розірвання договору довічного утримання є у відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, а також , що у звязку зі смертю відчужувача договір є припиненим.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини; на вимогу набувача.

Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач є сином ОСОБА_8, яка на підставі договору купівлі-продажу від 21 жовтня 2003 року набула право власності на квартиру АДРЕСА_2, в якій проживала та зареєстрована разом з позивачем.

06 червня 2010 року ОСОБА_8 уклала з відповідачем договір довічного утримання та догляду, який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (а.с.10).

18 січня 2011 року ОСОБА_8 померла (а.с.11, 16).

Позивач ставить питання про розірвання договору довічного утримання в відповідності до ст. 755 ЦК України у звязку з тим, що відповідач не виконував його умов.

Судова колегія вважає, що вказані позивні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. По-перше, договір довічного утримання припинився у зв'язку із смертю відчужувача.

Цивільним законодавством не передбачено можливість розірвання договору на підставі рішення суду після припинення його з передбачених законом підстав. По-друге, відповідно до ст. 755 ЦК України позивач не віднесений до субєктів, у яких є право вимагати розірвання договору довічного утримання.

Позивні вимоги про визнання за позивачем права власності на спірну квартиру в порядку спадкування не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частинами 3 та 4 ст. 334 ЦК передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає в набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності в набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 748 ЦК України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У звязку з укладанням договору довічного утримання у матері позивача не було права власності на спірну квартиру, у звязку з чим спірна квартира не входить до кола спадкового майна. На підставі викладеного у позивача відсутнє право в порядку спадкування на вказану квартиру в відповідності зі ст. 1218 ЦК України. Крім того, відповідно до книги Шостої ЦК України право власності на спадкове майно оформляється в нотаріальному , а не судовому порядку .

Враховуючи все вищевикладене, колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, ст. ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду міста ОСОБА_6 від 04 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.О. Суворов

ОСОБА_2

ОСОБА_9