Справа № 172/1219/14-ц
Провадження № 2/172/564/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28.10.2014 Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складi:
головуючої судді Порох К.Г.,
секретаря Лук'яненко О.В.
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в сел. Васильківка у відсутність сторін без фіксації судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Головне Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області служба у справах дітей Васильківської РДА Дніпропетровської області, орган опіки та піклування Васильківської селищної ради Дніпропетровської області про надання дозволу на вивезення дитини за кордон без згоди батька, -
19 вересня 2014року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на вивезення дитини за кордон без згоди батька. В обґрунтування позову вказує, з відповідачем по справі позивач перебувала в шлюбі з 04 жовтня 2008 року по 02 вересня 2011 року. Мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею. З відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини його доходів. Відповідач злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню, вихованню, навчанню своєї малолітньої дитини, не створює належних умов для її проживання, не забезпечує їй належного фізичного та розумового розвитку, байдуже ставиться до здоров'я дочки, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не цікавиться внутрішнім світом дитини. Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів в сумі більше 15 000 грн. На даний час відповідач відсутній по місцю проживання, місцезнаходження його невідоме. Вона вийшла заміж вдруге і її чоловік проживає в ОСОБА_4 Федерації, вона бажає проїхати з донькою за кордон на відпочинок та оздоровлення. Однак, міграційна служба відмовила їй в оформленні дитячого закордонного паспорта на доньку, в зв'язку з відсутністю згоди батька на виготовлення такого документу. Вказує, що не має можливості зв'язатися з батьком дитини і вважає, що він був би згоден на те, щоб дитина змогла поїхати за кордон і відпочити там на деякий час.
Посилаючись на Конвенцію про права дитини, ст.7, 155 СК України, ст.313 ЦК України, ст.42 Закону України Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України, ст.16 Закону України Про охорону дитинства просила надати дозвіл Васильківському районному сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на виготовлення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки смтВасильківка, Дніпропетровської області, дитячого проїзного документу на право виїзду за кордон дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ОСОБА_5, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, дозволити неповнолітній дитині - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, виїзд за кордон в супроводі матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, без згоди та супроводу батька дитини - ОСОБА_2
До розгляду справи по суті позивачка надала суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги просить розглядати справу у її відсутність, в разі неявки відповідача просить ррозглянути справу в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав.
Треті особи в судове засідання не зявилися, просять розглядати справу у їх відсутність, не заперечують проти задоволення вимог позивачки.
На підставі викладеного суд вважає можливими розглянути справу у відсутність сторін, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи.
Суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України.
Дослідивши обставини справи, докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.10.2008року до 02.09.2011 року (а.с.12).
Відповідно до ст. 4 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України та правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, виїзд за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.
Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ст. 141 СК визначена рівність прав та обов'язків батьків відносно дитини.
Згідно ст.ст.7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, який є громадянином ОСОБА_4 Федерації (а.с.13).
Відповідач заперечень проти позову не надав, в наданих суду матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач заявляючи вказані позовні вимоги діє всупереч інтересам дитини чи наражає дитину на небезпеку.
Згідно зі ст. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.
Відповідно до ст. 4 вказаного Закону, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон (що також підтверджується фактом ігнорування відповідачем судових засідань по справі та свідчить про байдужість до долі дитини), а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, та з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і надання дозволу на виїзд малолітньої дитини дочки ОСОБА_3
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 158, 212-215, 224-225 ЦПК України, ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991року, ст.313 ЦК України, ст.ст.7, 141, 154, 155 Сімейного Кодексу України, Законом України "Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну громадян України", п. 18 "Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення", суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Надати дозвіл на оформлення проїзного документу для виїзду за кордон малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, без згоди її батька ОСОБА_2, строком дії - до досягнення дитиною 16-річного віку.
Надати дозвіл матері, ОСОБА_1, 22 ЧЕРВНЯ 1986року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на тимчасовий виїзд за межі території України громадянки України, неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, свідоцтво про народження серія І-КИ №278561 без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2, до досягнення ОСОБА_3 16 років.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: