АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Колодяжної Н. Є.

суддів - Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі - Надтока А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за поданням Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобов'язань, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 квітня 2014 року, посилаючись на її необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вивчивши матеріали справи вважає скаргу необґрунтованою, а ухвалу законною, такою, що відповідає вимогам закону, виходячи з наступного.

У поданні державний виконавець вказує, що боржник ОСОБА_2 має невиконані зобов'язання, покладені на нього судовим рішенням, що є підставою для обмеження його у праві виїзду за кордон, в зв'язку з чим, просить суд керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" та на підставі ст. 6 Закону України "Про порядок в'їзду в Україну та виїзду з України громадян України" обмежити боржника у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань.

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Вжиття забезпечувального заходу у вигляді обмеження боржника на пересування може бути застосоване судом виключно за наявності вагомих підстав вважати, що за умови його невжиття рішення суду залишиться невиконаним, зокрема, за наявності доказів того, що боржник буде переховуватись за межами України.

Розглядаючи подання Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області, суд першої інстанції встановив, що начальником ВДВС не було надано жодного доказу про намір боржника виїхати за межі України. Крім того, не було надано жодного доказу на підтвердження доводів про те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язання, а тому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову Дніпровському ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області у задоволенні подання.

Крім того, право Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Однак, зазначено факту не встановлено та не підтверджено.

Доводи скарги про неврахування судом того, що ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму платежів за шість місяців, - не можна вважати обґрунтованими, оскільки не впливають на законність ухвали.

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні даного питання дотримався вимог процесуального закону, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст. 307, п. 1 ч. 1 ст.312 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

Н.М. Лисична