Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/5487/14 Головуючий у 1 інстанції Степаненко Ю.А.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізька насіннєва станція» на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізька насіннєва станція» до Василівської міської ради Запорізької області, виконавчого комітету Василівської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, яка діє в своїх інтерсах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ТОВ «Запорізька насіннєва станція» звернулось до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнювали, до Василівської міської ради Запорізької області, виконавчого комітету Василівської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 21.02.2012 року за № 33247273 ТОВ «Запорізька насіннєва станція»,яка є правонаступником Запорізької обласної міжгосподарської спеціалізованої насіннєвої станції по насінництву багаторічних трав , є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2. Підставою виникнення права власності є дублікат свідоцтва про право власності від 13.06.2003 року.

до 1998 року директором Запорізької обласної міжгосподарської спеціалізованої насіннєвої станції по насінництву багаторічних трав був ОСОБА_9

З 2005 року родина ОСОБА_9 намагається незаконно заволодіти зазначеним житловим будинком.

До 1996 року родина ОСОБА_9 у складі 10 чоловік мешкала та була зареєстрована у квартирі багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1. Дана квартира відносилась до відомчого житлового фонду і була надана родині ОСОБА_9, як службове приміщення.

Відповідно до «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень» від 11.12.84 року за № 470, родину ОСОБА_9 було поставлено на квартирний облік за місцем роботи, як родина, яка потребує поліпшення житлових умов.

20 березня 1996 року постановою сумісного засідання адміністрації та профкому Запорізьке обласної станції по насінництву та багатолітніх трав було виділено житловий будинок ОСОБА_9 Рішенням виконавчого комітету Василівської міської ради Запорізької області було затверджено вищезазначену постанову і 18 квітня 1996 року був виданий ордер на громадянина ОСОБА_9, відповідно до якого, його родина, а саме: ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, мала право зайняти житлову площу.

У зв'язку з тим, що до 2013 року керівник ТОВ «Запорізька насіннєва станція» Трохименко С.О не мав ні оригіналу, а ні копії постанови сумісного засідання адміністрації та профкому Запорізької обласної міжгосподарської спеціалізованої насіннєвої станції по насінництву багаторічних трав про виділення житлового будинку родині ОСОБА_9, не мав рішення виконавчого комітету Василівської міської ради Запорізької області, яким було затверджено вищезазначену постанову, 17 квітня 2013 року він звернувся до архівного відділу Василівської районної державної адміністрації Запорізької області із заявою про отримання вищевказаних документів.

18 квітня 2013 року була отримана відповідь з архівного відділу Василівської РДА про те, що постанова сумісного засідання адміністрації та профкому Запорізької обласної міжгосподарської спеціалізованої насіннєвої станції по насінництву багаторічних трав про виділення житлового будинку родині ОСОБА_9 - відсутня, а надані були лише копії рішення виконавчого комітету Василівської міської ради від 18 квітня 1996 року № 88 та витяг з протоколу спільного засідання адміністрації та профкому обласної станції з насінництва багаторічних трав від 20 березня 1996 року №1.

В даній виписці з протоколу сумісного засідання адміністрації та профкому одним із пунктів зазначено, що квартиру за адресою: АДРЕСА_1 - залишити сину ОСОБА_15 Працівники підприємства, в тому числі й ті, які знаходились на обліку для отримання житлової площі і які вже тривалий час працювали на підприємстві, надали згоду на передачу нерухомого майна (квартири) громадянину, який жодного дня на підприємстві не працював і в жодних правовідносинах з підприємством не перебував.

Після отримання вказаних документів керівництвом ТОВ «Запорізька насіннєва станція» були опитані працівники, які станом на 1996 рік працювали і які були свідками передачі ОСОБА_15 квартири, а ОСОБА_9 житлового будинку. Таким чином, було встановлено, що на підприємстві ніколи не ставилось питання про передачу відомчого житла, а саме - квартири, ОСОБА_15, засідання профкому про надання ОСОБА_9 житлового будинку ніколи на підприємстві не відбувалось .

На звернення до правоохоронних органів із заявою про кримінальне правопорушення за ст. 358 КК України під час досудового розслідування була проведена судова почеркознавча експертиза № 124-13 від 01.10.2013 року, якою встановлено, що підпис, виконаний від імені голови профкому ОСОБА_16, розташований в графі «Председатель профкома ОСОБА_16» у виписці з протоколу спільного засідання адміністрації та профкому Запорізької обласної міжгосподарської спеціалізованої насіннєвої станції по насінництву багаторічних трав № 1 від 20.03.1996 року, виконані не ОСОБА_16, а іншою особою з наслідуванням підписам ОСОБА_16

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 24.10.2013 року встановлено, що дійсно мав факт підробки підпису ОСОБА_16 та використання підробленого документу, а саме - виписки з протоколу сумісного засідання адміністрації та профкому Запорізької обласної міжгосподарської спеціалізованої насіннєвої станції по насінництву багаторічних трав №1 ОСОБА_9 для отримання ордеру на заселення у житловий будинок АДРЕСА_3, однак ОСОБА_9 помер. Таким чином, кримінальне провадження закрито.

02.12.2013 року ТОВ «Запорізька насіннєва станція» в особі директора Трохименка CO. на підставі вищезазначених фактів звернувся до Василівської міської ради із заявою про скасування рішення виконавчого комітету Василівської міської ради № 88 від 18.04.1996 року.

24.12.2013 року рішенням виконавчого комітету Василівської міської ради у скасуванні вказаного рішення було відмовлено .

На підставі викладеного позивач просив суд визнати причини пропуску строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити даний строк; скасувати рішення виконавчого комітету Василівської міської ради № 131 від 24 грудня 2013 року; визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Василівської міської ради № 88 від 18 квітня 1996 року, визнати незаконним та скасувати ордер № 6639, виданий 18 квітня 1996 року на підставі рішення виконавчого комітету Василівської міської ради № 88 від 18.04.1996 року.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2014 рокув задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «Запорізька насіннєва станція» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволені позову , суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом в частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Василівської міської ради № 88 від 18 квітня 1996 року, визнання незаконним та скасування ордеру № 6639, виданого 18 квітня 1996 року на підставі рішення виконавчого комітету Василівської міської ради № 88 від 18.04.1996 року. Позовні вимоги в частині скасування рішення виконавчого комітету Василівської

міської ради № 131 від 24 грудня 2013 року задоволенню не підлягають, оскільки

рішення виконавчим комітетом прийнято законно, в межах його повноважень.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Судом встановлено і з матеріалів справи вбачається те, що житловий будинок №65 по вул.Свердлова в м.Василівка Запорізької області належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Запорізька насіннєва станція», яке є правонаступником колективного підприємства «Запорізька обласна міжгосподарське спеціалізована насіннєва станція по насінництву багаторічних трав», на праві приватної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про державну реєстрацію прав.

ОСОБА_9 був директором Запорізької обласної міжгосподарської спеціалізовані насіннєвої станції по насінництву багаторічних трав з 1975 року, мав багатодітну родину, перебував у Списку під №1 на отримання житла за місцем роботи з 10.02.1979 року, що підтверджується Списком, Протоколом №5 від 10.02.1979 року спільного засідання адміністрації та профкому Запорізької обласної насіннєвої станції.

Рішенням виконавчого комітету Василівської міської ради №88 від 18.04.1996 року затверджено рішення спільного засідання адміністрації та профкому Запорізької обласної міжгосподарської спеціалізованої насіннєвої станції по насінництву багаторічних трав №1 від 20.03.1996 року та виділено ОСОБА_9 житловий будинок №61 по вул.Свердлова в м.Василівка Запорізької області на сім'ю із 6 осіб зі зняттям з квартирного обліку, залишивши за членом його родини - сином ОСОБА_15 на сім'ю у складі 4-х осіб трикімнатну квартирі №44 по вул .Театральна, 10, яку вони займали на той час.

18.04.1996 року ОСОБА_9 отримав ордер №6639 на проживання у житловому будинку №61 по вул.Свердлова в м.Василівка Запорізької області, на підставі якого його сім'я у 1996 році вселилася у зазначений житловий будинок. ОСОБА_9 помер 02.06.1998 року.

Судом встановлено, що житловому будинку №61 по вул.Свердлова в м.Василівка Запорізької області було присвоєно №65 відповідно до рішення виконкому Василівської міської ради від 19.05.1998 року №153.

Судом також встановлено, що протокол спільного засідання адміністрації та профкому Запорізької обласної міжгосподарської спеціалізованої насіннєвої станції по насінництву багаторічних трав №1 від 20.03.1996 року відсутній, а в матеріалах архівної справи, яка знаходиться на зберіганні у Василівській райдержадміністрації Запорізької області, копія якої є у справі, знаходиться лише його витяг. Докази на підтвердження того факту, що на засідання виконавчого комітету Василівської міської ради Запорізької області 18.04.1996 року надавався саме протокол, а не Виписка з нього, відсутні. Доказів того,що зазначене засідання проводилося у відповідності до вимог закону ,відповідач суду не надав.

Як вбачається із Висновку судової почеркознавчої експертизи №124-13 від 01.10.2013 року по кримінальному провадженню №0001543, копія якого є у справі, підпис у Виписці із протоколу спільного засідання адміністрації та профкому Запорізької обласної міжгосподарської спеціалізованої насіннєвої станції по насінництву багаторічних трав №1 від 20.03.1996 року, від імені голови профкома ОСОБА_16 виконано не ним, а іншою особою з наслідування підписам ОСОБА_16 Цей Висновок, відповідно до вимог ст.ст.58, 59 ЦПК України, суд вважає належним та допустимим доказом.

Разом з тим той факт, що підпис ОСОБА_16 у Виписці був підроблений саме ОСОБА_9, не знайшов свого підтвердження у суді.

Таким чином, судом правильно встановлено, що виконавчий комітет Василівської міської ради №88 18.04.1996 року прийняв оскаржуване рішення в межах своїх повноважень, що було передбачено Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов надання їм жилих приміщень в Українській РСР від 11.12.1984 року №470 та ЖК України, але разом з тим, це рішення було прийнято на підставі не протоколу спільного засідання адміністрації та профкому Запорізької обласної міжгосподарської спеціалізованої насінневої станції по насінництву багаторічних трав, як зазначено у рішенні та як передбачено ЖК України, а Виписки з нього. Крім того, підпис голови профкому підприємства ОСОБА_16 у цій виписці підроблений.

Отже висновок суду про те, що це рішення виконкомом прийнято на підставі неналежного документу, а тому, воно є незаконним, правильний.

На підставі зазначеного рішення виконкому 18.04.1996 року ОСОБА_9 отримав ордер №6639 відповідно до вимог ст.58 ЖК України.

Зазначені правовідносини між сторонами у справі виникли і існували в період дії Цивільного Кодексу України 1963 року,тому суд першої інстанції правильно застосував до них норми цього Кодексу.

Відповідно до ст.71 ЦК України 1963 року, загальний строк позовної давності складає три роки.

Згідно до вимог ч.2 ст.59 ЖК України вимога про визнання ордера недійсним може бути заявлена протягом трьох років з дня його видачі.

Відповідно до ст.75 ЦК України 1963 року, позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін.

Відповідно до вимог ст.80 ЦК України 1963 року, закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Судом встановлено, що після отримання вищевказаного ордера, з 1996 року сім'я ОСОБА_9 проживала у житловому будинку, який є предметом даного спору, про що було відомо позивачеві як власнику будинку. Особиста необізнаність щодо обставин справи керівника підприємства Трохименко CO., який з 10.05.2011 року займає посаду директора , не має правового значення,про що правильно зазначив суд у рішенні.

Позивач не був позбавлений можливості у встановлений законом строк звернутись за захистом своїх прав.

Таким чином судова колегія вважає висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку позовної давності без поважних причин і про відмову у задоволенні позовних вимог на цих підставах є законним і обґрунтованим.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.47 Конституції України та ст.9 ЖК України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону і на підставі рішення суду.

Позовні вимоги в частині скасування рішення виконавчого комітету Василівської

міської ради № 131 від 24 грудня 2013 року також задоволенню не підлягають, оскільки оспорюване рішення виконавчим комітетом прийнято законно, в межах повноважень, передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в України» Органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

На даний час задоволення позову потягне за собою позбавлення третіх осіб права на проживання у спірному житловому будинку,що порушить їх конституційне право на житло.

До того ж позовні вимоги про визнання ордеру недійсним до третіх осіб у даній справі не пред»являлись.

З огляду на зазначене, судова колегія приходить до висновку про те,що судом першої інстанції повно і всебічно з»ясовані обставини справи,що мають для неї значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені, застосовані вірно, постановлено законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги про те,що при отриманні житлового приміщення ОСОБА_9 і його родиною були порушені вимоги закону , а також про те,що позивачем пропущений строк позовної давності з поважних причин ,оскільки керівництву ТОВ «Запорізька насіннєва станція» не було відомо про відсутність протоколу сумісного засідання адміністрації та профкому про надання ОСОБА_9 житлового будинку, а також інші доводи , є неспроможними, суперечать здобутим у справі зазначеним та іншим доказам і не спростовують висновків суду .

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізька насіннєва станція» відхилити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: