Справа № 645/3421/14-ц
Провадження № 2/645/1361/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2014 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Шарка О.П., секретаря судових засідань ОСОБА_1., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Комунальне підприємство Жилкомсервіс, Харківська міська рада, Служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про зміну договору найму житлового приміщення -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи Комунальне підприємство Жилкомсервіс, Харківська міська рада, Служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в якому просить суд змінити договір найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_1, зобовязати КП Жилкомсервіс укласти з нею окремий договір найму житлового приміщення і відкрити окремий особовий рахунок на її імя на кімнати розміром 15,1 та 14, 2 кв. метри.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що до спірної квартири сторони вселилися, як члени сімї наймача ОСОБА_4, який помер 17 липня 2013 року, позивач є дружиною померлого квартиронаймача, а відповідач його онукою. Особовий рахунок на квартиру оформлений на ОСОБА_4, квартира складається з трьох кімнат, житловою площею 45,05 кв.м., загальною площею 63,5 кв.м, сторони зареєстровані в спірній квартирі, позивач є непрацездатною особою, яка отримує пенсію за віком. Комунальні послуги за користування квартирою сплачує лише позивач, а на частку вартості комунальних послуг, які приходяться на долю відповідача, нараховується заборгованість, позивач не має можливості самостійно сплачувати повний розмір комунальних платежів, неодноразово пропонував робити це сумісно, однак відповідач відмовляється. Позивач намагалася самостійно переукласти договір найму квартири та оформити особовий рахунок на себе, однак, їй було відмовлено та надане розяснення, що це можливо здійснити або за спільною згодою всіх співмешканці або через суд. Сторони у справі не є членами сімї, не ведуть спільне господарство, не мають сумісного бюджету, тому, на думку позивача, оформлення окремих особистих рахунків не порушують їх прав на житло, а лише дозволить не накопичувати боргів за комунальні послуги. За собою позивач просить залишити дві кімнати площею 15,1 та 14,2 кв.м., залишивши у відповідача у користування житлову кімнату площею 15, 5 кв.м.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позові вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3, її представник ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали у повному обсязі, надали суду заперечення на позовну заяви, в яких зазначено, що позивач у своєму позові посилається на неправдиві речі, оскільки відповідач сплачує комунальні послуги за користування квартирою за зазначеною адресою, де вона зареєстрована зі своєю донькою ОСОБА_6. Позивач багато років перешкоджала її проживанню у спірній квартирі, але не зважаючи на це, вона все одно сплачувала та продовжує сплачувати комунальні послуги. З моменту ухвалення рішення про вселення її у квартиру, більше року вона не має можливості потрапити до квартири, оскільки позивач всіляко цьому перешкоджає. Коли відповідач потрапив до квартири, доклала свої фінансові та фізичні можливості для поліпшення благоустрою квартири, замінила труби, сантехніку та змінила кухонні меблі, оскільки у таких непридатних умовах для життя знаходитися було неможливо. Позивач з моменту вселення відповідачки, постійно тримала квартиру в антисанітарному стані, внаслідок чого квартира перетворилася на смітник, використовуючи квартиру не як житлове приміщення, а як сарай. Стосовно переукладання окремого договору найму і відкриття окремого особистого рахунку на імя позивача двох кімнат розміром 15,1 та 14,2 кв.м відповідач заперечує, оскільки ці обставини будуть порушувати її права та права її малолітньої доньки.

У судове засідання представники третіх осіб КП Жилкомсервіс, Харківської міської ради не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь і належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, ухвалити рішення на розсуд суду, з урахуванням житлових та майнових прав та інтересів малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Підставами звернення до суду для захисту цивільного права є порушення, невизнання або оспорювання такого права. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин що обґрунтовують вимоги.

У ході судового розгляду встановлено, що особовий рахунок на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 відкрито на імя ОСОБА_4, на підставі ордеру №1585 Виконавчого комітету Комінтернівської районної ради народних депутатів м.Харкова від 7 вересня 1978 року, квартира не приватизована.

ОСОБА_4 помер 17 липня 2013 року, актовий запис про смерть №9655 (свідоцтво про смерть серія І-ВЛ №410190 від 18 липня 2013 року).

Після смерті основного квартиронаймача ОСОБА_4 у спірній квартирі залишились проживати позивач, відповідач та її малолітня донька, які були поселені та зареєстровані у спірній квартирі як члени сімї квартиронаймача та зареєстровані в спірній квартирі на цих же підставах, що підтверджується довідкою про склад сімї №3331, виданої 12.09.2013 року КП Жилкомсервіс дільниця №57, в які зазначено, що в спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, правнучка ОСОБА_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, - онука (довідка з місця проживання №3331, видана 12.09.2013 року КП Жилкомсервіс дільниця №57).

Позивач не надала суду доказів того, що з нею, після смерті квартиронаймача спірної квартири ОСОБА_3 укладався договір найму на спірну квартиру.

Стаття 48 ЖК України, встановлює, що жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України.

Позивач, відповідно до вимог ст. 106 ЖК України, має право на зміну договору найму на спірну квартиру у звязку зі смертю основного квартиронаймача, при умові надання згоди на це, інших членів сімї, які проживають у спірній квартирі.

Відповідно до ст. 104 ЖК України, член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Статтею 63 ЖК України встановлено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу № 2 від 12 квітня 1985 року зі змінами, внесеними постановами від 10 березня 1989 р. № 2, від 25 грудня 1992 р. № 13 і від 25 травня 1998 р. № 15 суд, згідно ст. 104 ЖК України вправі задовольнити вимоги члена родини наймодавця про розділ житлового приміщення, якщо житлова площа, що припадає на нього ( або з урахуванням укладеного договору про порядок користування житловим приміщенням) може бути виділена у вигляді ізольованого приміщення, що складається з однієї або декількох кімнат, розмір яких не менше встановленого для надання одній людині. Згідно п. 53 Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Українській СРСР , затверджених постановою Ради Міністрів УРСР та Укрсовпрофа від 11.12.1984 року № 470, розмір житлової площі надається в межах 13, 65 кв. м. на людину, але не може бути меншим ніж рівень середньої забезпеченості громадян житловою площею в даному населеному пункті. Задоволення позовних вимог призведе до того, що на відповідача та ї доньку буде припадати лише 7,75 кв.м. на кожного, що менше ніж належить.

У даному випадку суд вважає, що зміна договору найму житлового приміщення спричинить штучне погіршення житлових умов.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що вона є сусідкою позивача, мешкає в квартирі АДРЕСА_3, знайома з нею з 1990 року, раніше бувала часто у неї в гостях, останнім часом не буває, оскільки позивачка проживає у сина. В квартирі має проживати позивач, а проживають сторонні люди, які порушують громадський порядок, неодноразово влаштовували потоп.

Допитаний у судовому у якості свідка ОСОБА_8, який мешкає в квартирі АДРЕСА_4 надав суду аналогічні пояснення.

Розмір кімнат 15,1 та 14,2 кв.м., який просить виділити позивач, визначені лише її особистим бажанням, свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні не пояснили, чим обґрунтовується, чим обумовлена необхідність укладення окремого договору найму житлового приміщення.

Надані позивачем копії рішень та судового наказу про стягнення заборгованості за комунальні послуги, пояснення свідків про порушення громадського порядку мешканцями спірної квартири, не обґрунтовують вимоги стосовно зміни договору найму житлового приміщення, окрім того, відповідачем ОСОБА_3 надані суду копії квитанцій, що підтверджують сплату нею комунальних послуг.

Враховуючи, що позовні вимоги про зміну договору найму житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_5 обґрунтовується лише неможливістю сплати за комунальні послуги позивачем, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Крім того, постанова Кабінету Міністрів України від 22.06.1998 р. №939, якою був затверджений Типовий договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, втратила чинність в зв'язку з чим фактично договір найму житлового приміщення не укладається, а розподіл особового рахунку в неприватизованій квартирі для сплати комунальних послуг є недоцільним, оскільки споживання послуг здійснюється сумісно всіма мешканцями квартири.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу № 2 від 12 квітня 1985 року зі змінами, внесеними постановами від 10 березня 1989 р. № 2, від 25 грудня 1992 р. № 13 і від 25 травня 1998 р. № 15, ст. 64,63,71, 104 ЖК Україна, ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Комунальне підприємство Жилкомсервіс, Харківська міська рада, Служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про зміну договору найму житлового приміщення відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

СУДДЯ: