АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/743/14 Справа № 2/205/1532/13 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся (Колодяжна) Н.Є.
Категорія 55
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Колодяжної Н.Є.

суддів - Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі - Видюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом Комунального підприємства ЖЕП- № 31 до ОСОБА_2 Анатолійовича- про стягнення заборгованості, --

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 24 жовтня 2013р., ким йому відмовлено у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невірне встановлення обставин справи.

Апеляційний суд, розглянувши скаргу, справу, вважає рішення законним, таким, що повинне бути залишене в силі, з наступних підстав.

Матеріалами справи та судом вірно встановлено, що відповідач є власником нежитлових приміщень №17, 18 у житловому будинку №116 по вул. Білостоцького в м.Дніпропетровськ, балансоутримувачем якого є позивач, що зобов*язаний утримувати будинок, прибудинкову територію, надавати комунальні та інші послуги.

Згідно п.1.1 Договору, укладеного між сторонами у 2005р., позивач зобов*язався забезпечувати обслуговування, експлуатацію та ремонт будинку, а відповідач зобов*язався приймати участь у витратах позивача на виконання цих робіт.

Статтями 20,21 Закону визначені права та обов*язки споживача й виконавця житлово- комунальних послуг, а саме, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на їх надання, а обов*язком його - оплата послуг у встановлені договором або законом строки. Обов*язком виконавця - є надання послуг вчасно та відповідної якості.

Згідно ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»- такі послуги поділяються на чотири групи, друга з яких передбачає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо- будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.

Саме відносно перелічених послуг між сторонами виник спір.

Твердження позивача про те, що він надавав послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а відповідач свої обов*язки по щомісячній оплаті послуг, пропорційно займаній площі, за період з 01.07.2008. по 01.01.2011. не здійснював, - місцевий суд обгрунтовано визнав недоведеними, оскільки-

Пунктами 1,5 ч.1ст.20 Закону визначено, що споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

Стаття 18 Закону передбачає певну процедуру, якої повинен дотримуватись споживач у разі порушення виконавцем умов договору, зокрема, щодо порядку складання Акту- претензїї за участю представника виконавця.

Районний суд у відповідності до вимог ст.ст.10, 57,58,60 ЦПК перевірив твердження відповідача про те, що в спірний період він не отримував та неналежно отримував послуги з утримання будинку та прибудинкової території, поточного ремонту будинку, вивезення побутових відходів, що з цього приводу багато разів звертався до керівництва, прокурора району, до відповідача з листами- претензіями, в тому числі, з проханням скласти Акт, (однак відповіді не отримував, представник для складання акту не направлявся), - і прийшов до вірного висновку, що ці твердження доведені письмовими доказами: листами- претензіями відповідача від 17.11.2008., від 10.03.2009., 16.06.2010.,25.06.2010., 12.08.2010., фотоматеріалами, листами-претензіями мешканців будинку від 03.03.2009., від 17.08.2010., від 12.04.2010., поясненнями допитаних свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про те, що відповідачем та мешканцями будинку за власний кошт виконувались роботи з утримання будинку та території: спил дерев, покіс трави, прибирання сміття, ліквідація аварії зливної каналізації, електромереж, ремонт мережі каналізаційних труб; Актами виконаних робіт за договорами підряду за березень 2009р., вересень 2011р., згідно яких- послуги з відновлення цоколю, фарбування стін, облаштування ліхтарів, ремонт системи водопостачання у будинку оплачувались відповідачем.

Надані позивачем письмові докази на підтвердження факту надання послуг райсуд обгрунтовано вважав неналежними, оскільки вони є документами загального характеру, де зазначається перелік послуг та загальні суми собівартості певних житлово-комунальних послуг, а належні докази, що підтверджували б факт виконання в натурі конкретних робіт щоденно, щонеділі, щомісячно як-то акти виконаних робіт, а також докази про перерахунок платежів на підставі претензій споживачів - позивач не надав.

За наведених обставин суд вірно вважав, що сума- 11 544,53гр-, яка пред*явлена позивачем до стягнення як така, що повинна бути сплачена відповідачем за повне надання послуг, - є недоведеною, оскільки протирічить встановленим обставинам, є розрахованою без врахування факту часткового, а не повного надання послуг та понесених відповідачем витрат на спірні послуги, питання про зменшення вартості послуг, визначення їх дійсної вартості не було предметом спору, - а тому обгрунтовано відмовив у позовних вимогах.

Доводи скарги як такі, що є повторенням обґрунтування позовної заяви, перелічують загальні норми закону щодо прав та обов*язків сторін по договору про надання послуг та зводяться до переоцінки доказів, - не свідчать про незаконність рішення суду.

Посилання у скарзі про ненадання відповідачем ОСОБА_7, складених у встановленому законом порядку, недотримання процедури їх складання, - не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем, свідками, письмовими документами підтверджено, що позивач не виконував прохання відповідача про направлення представників для складання належних ОСОБА_7. Крім того, згідно вимог ст.212 ЦПК - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Твердження про необгрунтоване взяття судом до уваги пояснення свідків, таких, що не проживають у спірному будинку, - є безпідставним, таким, що спростовує висновки суду, оскільки їх пояснення узгоджуються з іншими письмовими доказами.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу КП ЖЕП-31 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 24 жовтня 2013 - залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку у 20-денний строк.

СУДДІ