Провадження № 2/755/159/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Гаєвському О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м.Києва до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за квартплату та плату за комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за квартплату та плату за комунальні послуги посилаючись на те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1, квартирну плату та комунальні послуги не сплачує. Заборгованість за комунальні послуги за період до 01.10.2012 року складає 5226 грн. 04 коп. та з 01.10.2012 року по 01.06.2013 року складає 3450 грн. 20 коп. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам в розмірі 8676 грн. 24 коп. та судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд стягнути з відповідача на користь КП по УЖГ Дніпровського району міста Києва заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 8676 грн. 24 коп. та сплачений судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що в січні 2013 року вона звернулась до позивача з проханням надіслати проект договору про надання житлово-комунальних послуг для розгляду та підписання. 18.03.2013 року вона отримала відповідь на свій лист, але проекту договору не було надано. Між позивачем та нею договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався, а тому у позивача відсутні докази, що саме позивач надає житлово-комунальні послуги відповідачу. Крім того, позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, а тому просила суд застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією розпорядження відділу приватизації комунального житлового фонд Дарницької районної державної адміністрації м. Києва від 25 травня 1998 року № 1604 (а.с.6).

В квартирі АДРЕСА_1 на даний час зареєстрована та проживає ОСОБА_1, що підтверджується довідкою Форма № 3 (а.с.5).

По даній квартирі виникла заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги за період до 01.10.2012 року в сумі 5226 грн. 040 коп. та з 01.10.2012 року по 01.06.2013 року в сумі 3450 грн. 20 коп., а всього 8676 грн. 24 коп. (12, 13, 14).

Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статтею 208 ЦК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Частиною першою ст. 206 ЦПК України передбачено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Законом України "Про житлово-комунальні послуги" статтею 26 передбачено, що істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є: 1) найменування сторін; 2) предмет договору; 3) вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; 4) порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги; 5) порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 6) права та обов'язки сторін; 7) порядок контролю та звіту сторін; 8) порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; 9) визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; 10) порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); 11) умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку; 12) порядок здійснення ремонту; 13) відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору; 14) порядок вирішення спорів; 15) перелік форс-мажорних обставин; 16) строк дії договору; 17) умови зміни, пролонгації, припинення дії договору; 18) дата і місце укладення договору.

Цим же Законом України статтею 21 передбачено, що споживач зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Так, на виконання вимог вказаних статей КП по УЖГ Дніпровського району міста Києва не вчинено жодної дії для направлення відповідачу пропозиції укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, хоча 04.03.2013 року ОСОБА_1 зверталась до КП по УЖГ Дніпровського району міста Києва з проханням надіслати їй проект договору про надання житлово-комунальних послуг.

Законом України "Про житлово-комунальні послуги" встановлений обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже, у період за який у відповідача виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги, між позивачем та відповідачем були відсутні договірні відносини, в зв'язку з чим не виникло зобов'язань, а тому відповідач і не порушувала прав КП по УЖГ Дніпровського району міста Києва.

Крім того, на виконання ст. 60 ЦПК України позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що житлово-комунальні послуги надавались саме КП по УЖГ Дніпровського району міста Києва та доказів, що такі послуги споживались відповідачем.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 206, 208, 626, 628, 638, 640 ЦК України, ст.162 Житлового кодексу Української РСР, ст. ст. 19, 21, 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст.ст. 10, 58, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

В позові Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м.Києва до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за квартплату та плату за комунальні послуги відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя