Провадження № 2/369/4084/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області В.В.Нікушин, розглянувши в м.Києві матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувся до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.10.2014 року вищевказана позовна заява була залишена без руху у відповідності до ст.121 ЦПК України, оскільки позивачем не дотримано вимог ст.119 ЦПК України, а саме: незважаючи на те, що позов містить майнові вимоги позивач не зазначає ціну позову та сплатив судовий збір в мінімальному розмірі 243,60 грн.

29.10.2014 року заявник отримав зазначену вище ухвалу суду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст.69 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Частина 5 ст.70 ЦПК України передбачає, що останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Згідно ч.1 ст.72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Перебіг строку на усунення недоліків закінчився 03.11.2014 року.

Крім того, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Так, 04.11.2014 року на адресу суду позивач надіслала заяву в якій остання зазначила, що при сплаті судового збору вона виходила із вартості майна зазначеної в договорі купівлі-продажу від 25.07.2002 року, крім того зауважила, що спір не містить вимоги грошового характеру, оскільки є майновим, тобто нерухомість ділиться між сторонами по натурі, а відтак особливе значення вартість майна у даному спорі немає.

Із зазначеними висновками позивача суд погодитись не може, так як у відповідності до норм п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України останній повинен зазначити ціну позову у позовній заяві, щодо вимог майнового характеру.

Крім того, суд звертає увагу, що у відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., сплачуючи який останній виходив із оцінки вартості майна зазначеної в договорі купівлі-продажу станом на 25.07.2002 року. Оскільки ціна позову повинна визначатись відповідно до дійсної вартості майна, беручи до уваги, що ціни на нерухоме майно є диференційованими, суд приходить до висновку, що позивачем значно занижено ціну позову в звязку з чим судовий збір сплачено не в повному обсязі, що є порушенням вимог Закону України "Про судовий збір", що набрав чинності 01.11.2011 року.

Зважаючи на те, що станом на 04.11.2014 року позивач не усунув недоліки, які були наведені в ухвалі від 14.10.2014 року, про залишення позовної заяви без руху, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач (заявник, скаржник), відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Додатково суд розяснює, відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Згідно з п.1 ч.3 ст.121 ЦПК України заява повертається позивачеві у випадку, коли позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про повернення йому позову.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - повернути позивачу;

Розяснити, що у випадку повернення позовної заяви (заяви, скарги) позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення;

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя В.В.Нікушин