Справа № 725/4586/14-ц
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13.08.2014 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Федіна А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та інших цивільних прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з вище вказаним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Так, дана позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

В порушення вимог ч. 2 ст. 119 ЦПК України відсутній виклад обставин якими позивач обґрунтовує свої вимоги в частині нікчемності спірного правочину з наслідками його недійсності, оскільки зі змісту позову не вбачається яким саме чином позивач просить захистити свої права як споживача та який спосіб захисту він обирає, оскільки фактично предявляючи вимоги про визнання правочину нікчемний, що відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не потребує визнання його таким, просить застосувати наслідки його недійсності та при цьому в тексті позовної заяви вказує як на недійсність спірного кредитного договору так і на його нікчемність.

Окрім того, вказана позовна вимога сформульована позивачем не коректно в частині прохання винести судом ухвалу щодо задоволення такої вимоги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 208 ЦПК України питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Також, позивач просить винести ухвалу про витребування доказів у відповідача, Державного реєстратора Міністерства юстиції України, проте в порушення вимог ст. 137 ЦПК України не посилається на обставини, які можуть бути підтвердженні доказами про витребування яких він клопоче, не вказує про наявність труднощів в отриманні вказаних доказів, а також в порушення вимог п. 13 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» не сплатив судового збору за подання заяви про забезпечення доказів та не посилається на докази того, що витребування зазначених у клопотанні документів безпосередньо повязано з захистом його як споживача.

Крім того, в порушення вимог п.6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивач не посилається на докази, наявність підстав для звільнення від доказування щодо нечесної підприємницької діяльності відповідача, хоча в тексті позову вказує на це як на одну з підстав задоволення своїх позовних вимог.

Також, позовна заява не містить викладу обставин якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо визнання платіжного доручення та квитанції від 31.01.2007 року недійсними.

Крім того, позовна заява не містить посилань на докази щодо сплати позивачем на користь відповідача 25919 дол. США та 7050 грн., які він просить стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк», а вимога про стягнення даних грошових коштів безпосередньо повязана з захистом його прав як споживача.

В порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява не містити вкладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо зобовязання державного реєстратора Міністерства юстиції України припинити обтяження спірного рухомого майна, що є предметом застави.

Крім того, предявляючи вимогу про припинення обтяження спірного транспортного засобу, в порушення вимог п.2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України не вказує відповідача до якого предявлена вказана вимога, зокрема зі змісту позовної заяви не зрозуміло чи предявляються вказані вимоги до Реєстраційної служби як державного органу в цілому чи окремого державного реєстратора як посадової особи вказаного органу.

В порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги в частині стягнення пені за порушення зобовязання, зокрема не посилається на докази того яке саме зобовязання було порушено та в чому саме полягали порушення, не додає розрахунку пені та не посилається на докази того за який саме період він нараховує вказану пеню.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно ст. 15, ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Проте зі змісту позовної заяви не зрозуміло які саме позовні вимоги предявляє ОСОБА_2 та які її права як споживача порушенні, у звязку з чим вона вважає, що звільняється від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 80,119,120, 121, 209,210 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та інших цивільних прав залишити без руху, надавши позивачу з дня отримання ним даної ухвали 5-денний строк для усунення недоліків вказаних в описовій частині ухвали.

У разі невиконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у вказаний строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_3