АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2266/14 Справа № 201/5059/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
20 лютого 2014 року
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 рік лютий 20 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Білоус А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2014 року ОСОБА_2 відмовлено у винесенні додаткового рішення за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 1003/0422 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» про зобовязання вчинити певні дії відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що зазначена ухвала суду постановлена не на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, просила ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2014 року про відмову в ухваленні додаткового рішення у справі за її позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Дніпропетровське обласне управління скасувати і направити справу до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення у новому складі суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи у серпні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Дніпропетровської філії обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в якому просила зобовязати філію Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» внести її, ОСОБА_2, у список, реєстр, зокрема реєстр вкладників заощаджень громадян та будь-яку іншу базу даних на отримання у 2012 році компенсаційних виплат, передбачених у 2012 року рішеннями Президента України та Кабінету Міністрів України, як громадянку України, який внаслідок знецінення втратив грошові заощадження, поміщенні в установи Ощадного банку СРСР, а саме у відділення банку ; зобовязати філію Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» виплатити їй, ОСОБА_2, компенсаційні виплати на підставі прийнятих у 2012 році рішень Президентом України та Кабінетом Міністрів України, як громадянину України, який внаслідок знецінення втратив грошові заощадження, поміщенні в установи Ощадного банку СРСР, а саме у відділення банку ; та визнати за нею право бути внесеною у список, реєстр, зокрема реєстр вкладників заощаджень громадян та будь-яку іншу базу даних АТ «Ощадбанк» на отримання у 2012 році компенсаційних виплат, передбачених у 2012 році рішеннями Президента України та Кабінету Міністрів України, як громадянину України, який внаслідок знецінення втратив грошові заощадження, поміщенні в установи Ощадного банку СРСР , а саме у відділення банку, при її зверненні до відділення банку 19.04.2012 року та 21.04.2012 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2013 року, за ОСОБА_2 визнано право бути внесеною у реєстр вкладників заощаджень громадян, та будь-яку іншу базу даних АТ «Ощадбанк» на отримання компенсаційних виплат, передбачених рішеннями Президента України та Кабінету Міністрів України, як громадянку України, який наслідок знецінення втратив грошові заощадження, поміщенні в установи Ощадного банку СРСР. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, стосовно зобовязання філію-Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» внести її до реєстру вкладників заощаджень громадян та будь-яку іншу базу даних на отримання компенсаційних виплат, передбачених у 2012 році рішеннями Президента України та Кабінету Міністрів України, як громадянину України, який внаслідок знецінення втратив грошові заощадження, поміщенні в установи Ощадного банку СРСР відмовлено.

В той же час, рішення відносно вимоги ОСОБА_2 виплатити їй, компенсаційні виплати на підставі прийнятих у 2012 році рішень Президентом України та Кабінетом Міністрів України, як громадянину України, який внаслідок знецінення втратив грошові заощадження, поміщенні в установи Ощадного банку СРСР, а саме у відділення банку, судом першої інстанції не ухвалювалось.

З огляду на викладене, а також з врахуванням положень пункту 1 частини 1 статті 220 ЦПК України, відповідно до якого суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, ухвала суду першої інстанції, як постановлена в порушення вимог процесуального закону та без врахування дійсних обставин по справі, залишатись в силі не може і підлягає скасуванню з послідуючим направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Що стосується вимог ОСОБА_2 направити дану справу на новий розгляд до суду першої інстанції в новому складі, то з врахуванням того, що додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення по даній справі, зазначена вимога задоволена бути не може, як не відповідача вимогам процесуального закону та пункту 19 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення» у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 311 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2014 року про відмову у винесенні додаткового рішення скасувати, направивши справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: