Справа № 635/9482/14-ц
Провадження №2/635/3455/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2014 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Березовської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Конєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позову посилався на те, що 05 березня 2010 році між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за яким він передав відповідачці 400 000 грн., яку остання зобов'язалася повернути в строк до 05 березня 2013 року.На підтвердження укладення договору позики відповідачка написала розписку. Проте, передбачену договором суму повернула лише частково в розмірі 105 000,00 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 295 000,00 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2950,00 грн.

Позивач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_3 належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Представник позивача ОСОБА_3 надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що дійсно 05 березня 2010 року уклала з позивачем договір позики, за яким отримала від позивача 400 000 грн. на строк до 05 березня 2013 року. Передбачену договором позики суму повернула лише частково в розмірі 105 000,00 грн. Через фінансову неспроможність з лютого 2014 року заборгованість за договором позики не повертає. Відповідач зазначає, що грошові кошти бажає повернути добровільно та просила відкласти розгляд справи до 01 квітня 2015 року.

У звязку з тим, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Крім того, ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що 05 березня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений безпроцентний договір позики, за яким остання отримала від позивача грошові кошти в розмірі 400 000 грн., на строк до 05 березня 2013 року, про що склала відповідну розписку. /а.с.4,7/

Факт отримання грошових коштів за договором позики 05 березня 2010 року відповідачкою не заперечується.

ОСОБА_2 частково повернула ОСОБА_1 суму основного боргу за договором позики від 05 березня 2010 року, а саме: 17 листопада 2010 року 10 000,00 грн., 23 грудня 2010 року 10 000,00 грн., 17 березня 2011 року 10 000 грн., 19 травня 2011 року 10 000 грн., 28 липня 2011 року 10 000,00 грн., 14 грудня 2011 року 10 000,00 грн., 16 лютого 2012 року 10 000,00 грн., 28 травня 2012 року 10 000,00 грн., 14 жовтня 2012 року 10 000,00 грн., 25 липня 2013 року 5 000,00 грн., 14 листопада 2013 року 5 000,00 грн., 12 лютого 2014 року 5 000,00 грн., а всього 105 000,00 грн. Вказані обставини визнаються сторонами.

На час розгляду справи відповідач ОСОБА_2 своїх зобов'язань не виконала, грошові кошти в повному обсязі не повернула.

Сума боргу за договором позики, що підлягає стягненню в відповідачки на користь позивача, становить 295 000,00 грн.

З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується клопотання відповідача про відкладання розгляду справи до 01 квітня 2015 року для надання їй можливості в добровільному порядку погасити суму боргу, то воно задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем позов визнано, а відкладання розгляду справи призведене до порушення судом передбачених законодавством строків розгляду цивільних справ.

Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідн. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 05 березня 2010 року в розмірі 295 000 (двісті девяносто пять тисяч) гривень, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 950 (дві тисячі девятсот пятдесят) гривень 00 копійок, а всього 297 950 (двісті девяносто сім тисяч девятсот пятдесят) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - І.В. Березовська