Справа № 583/4864/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2014 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого Плотникової Н.Б.

при секретарі Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка справу за позовом

ОСОБА_1

до Староіванівської сільської ради Охтирського району Сумської області, третя особа: ОСОБА_2

про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, в якому просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року за адресою: АДРЕСА_1, Охтирського району Сумської області; визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, а саме житловий будинок, позначений літерою А1ж загальною площею 45,8 кв.м., прибудову літ. а, сарай літ. Б, погріб літ. пг, сарай літ. В, літня кухня літ. Г, прибудова літ. г, паркан №2, ворота №1 та земельну ділянку за вказаною адресою площею 0,35 га в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3. Свої вимоги мотивує тим, що при житті її батько ОСОБА_3 26.07.1993 року склав заповіт, яким на випадок смерті заповідав їй все своє майно. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями та земельної ділянки загальною площею 0,35 га за адресою АДРЕСА_1, Охтирського району. Заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк до нотаріуса позивачка не подавала, але прийняла спадщину фактично. На момент смерті проживала в спадковому будинку зі своєю донькою, яка по даний час підтримує в належному стані та фактично користується спадковим майном. Брат позивачки - ОСОБА_2 на спадкове майно не претендує, спадщину не приймав, інших спадкоємців немає.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в письмовій заяві просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить справу розглянути без їх участі, проти позову не заперечує, позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.

В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені. В зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. ст. 169, 197 ЦПК України у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на житловий будинок, позначений літерою А загальною площею 45,8 кв.м., прибудову літ. а, сарай літ. Б, погріб літ. пг, сарай літ. В, літня кухня літ. Г, прибудова літ. г, паркан №2, ворота №1 та земельну ділянку площею 0,35 га за адресою: АДРЕСА_1, Охтирського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом на право власності на житловий будинок від 28.10.1991 року, рішенням Староіванівської сільської ради народних депутатів тринадцятої сесії 21 скликання від 18.11.1993 року.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування " - у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ст. 524 ЦК України (1963 р.) - спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 534 ЦК України (1963 р.) - кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооператвним та іншим громадським організаціям.

Згідно заповіту від 26.07.1993 року, посвідченого секретарем виконкому Староіванівської сільської Ради народних депутатів Охтирського району Сумської області та зареєстрованого в реєстрі за № 50, спадкоємцем всього спадкового майна після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1.

Відповідно до довідки Охтирської районної державної нотаріальної контори № 1476/01-16 від 30.12.2013 р. після смерті ОСОБА_3 ніхто зі спадкоємців не звертався з заявами про прийняття спадщини, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Це також підтверджується інформаційними довідками зі спадкового реєстру від 30.12.2013 р.

Згідно ст. 548 ЦК України (1963 р.) - для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно ст. 549 ЦК України (1963 р.) - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, так як протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини вступила в управління і володіння спадковим майном - забрала особисті речі батька, на момент смерті проживала у будинку та здійснювала за ним догляд, на даний час у будинку проживає її дочка.

Вищевказаний будинок та господарські споруди знаходяться на земельній ділянці площею 0,35 га.

Крім того, з матеріалів справи вбачається наступне.

Встановлено, що державний акт про право власності на названу земельну ділянку за життя ОСОБА_3 не отримав.

Згідно із ч. 1 ст. 22 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені ст. 23 ЗК України 1990 року. Проте дію ст. 23 зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених Декретом.

Пунктом 3 Декрету встановлено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених ст. 1 цього Декрету, а саме: ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Згідно з п. 7 Перехідних положень ЗК України 2001 року громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Декрету Кабінет Міністрів України "Про приватизацію земельних ділянок" рішенням Староіванівської сільської ради народних депутатів від 18 листопада 1993 року земельна ділянка по АДРЕСА_1 Охтирського району Сумської області, площею 0,35 га була передана ОСОБА_3 у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) та ведення особистого підсобного господарства.

Наведене свідчить про те, що за життя ОСОБА_3 набув право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями та земельної ділянки загальною площею 0,35 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) та ведення особистого підсобного господарства за адресою АДРЕСА_1 Охтирського району Сумської області, а тому позов ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на майно в порядку спадкування підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст.524,534,548,549 ЦК України (1963 р.), ст. 22, 23 ЗК України 1990 року, п. 7 Перехідних положень ЗК України 2001 року, постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", керуючись ст.ст. 10,60 212-215, 259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 Охтирського району Сумської області, а саме житловий будинок, позначений літерою А1ж загальною площею 45,8 кв.м., прибудову літ. а, сарай літ. Б, погріб літ. пг, сарай літ. В, літня кухня літ. Г, прибудова літ. г, паркан №2, ворота №1 та на земельну ділянку площею 0,35 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) та ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою АДРЕСА_1 Охтирського району Сумської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.Б. Плотникова