Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/5287/14 Головуючий у 1 інстанції: Смолка І.О.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бондаря М.С.

Суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської А.В.

При секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріусу ОСОБА_4 про визнання незаконними дій нотаріуса,

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання незаконними дій приватного нотаріуса при посвідченні договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 12.06.2010 року (реєстр № 2658).

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що при посвідченні договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 12.06.2010 року приватний нотаріус ОСОБА_4 допустила порушення вимог чинного законодавства, а саме, належним чином не впевнилась в особі продавця ОСОБА_5, посвідчила правочин за недійсним паспортом, оскільки до паспорту продавця ОСОБА_5 при досягненні ним 25-річного віку не була вклеєна фотокартка. Головним управлінням юстиції у Запорізькій області при перевірці цих обставин встановлено порушення вимог ст. 47 Закону України "Про нотаріат".

Якби відповідачем були дотримання вимоги чинного законодавства під час посвідчення договору купівлі-продажу унеможливило б укладення вказаного правочину і його виконання позивачем. ОСОБА_3 просить визнати дій приватного нотаріуса незаконними при посвідченні договору купівлі-продажу квартири від 12.06.2010 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2014 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з п. п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є : невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконав всі вимоги цивільного законодавства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позовну заяву подано з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України загального строку позовної давності без наявності підстав для його поновлення, оскільки суд вважав, що з моменту подання ОСОБА_3 заяви про вчинення відносно неї шахрайських дій, а саме 24 грудня 2010 року, починається перебіг позовної давності, який сплив 25 грудня 2013 року, в той час як позовна заява подана до суду 09 вересня 2014 року. А також, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх порушених прав та інтересів, оскільки п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачена можливість визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органа державної влади, органа влади АР Крим чи органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, а приватний нотаріус в силу приписів ст. 3 Закону України «Про нотаріат» не відноситься до вищезазначеного переліку посадових чи службових осіб, тому його дії не можуть бути визнанні незаконними.

Проте з таким висновком суду не можна погодитись.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову у даній справі є визнання незаконним дій приватного нотаріуса під час посвідчення договору купівлі-продажу квартири. Шахрайські дії невстановленої особи, яка видала себе за власника квартири, предметом спору у даній справі не є. Рішення про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 12.06.2010 року було ухвалено Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 17.05.2011 року, яке набрало законної сили лише 14.12.2011 року, коли Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ було скасовано рішення апеляційного суду про відмову у позові і залишено без змін рішення суду першої інстанції. Отже, саме з 14.12.2011 року позивач дізналася про порушення його прав з боку відповідача і отримала юридичні підстави ставити питання про визнання незаконними дій нотаріуса з посвідчення недійсного правочину. Позовну заяву у даній справі позивачем подано 09.09.2014 року ( а.с. 2), тобто, в межах строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. Таким чином висновок суду першої інстанції про те, що позивачем позовну заяву подано з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України є помилковим.

Згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція суддів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Частиною 4 ст . 55 Конституції України кожному гарантується право захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 10 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено можливість визнання незаконними дій певного кола осіб, до яких не належать приватні нотаріуси, однак, частиною 3 цієї статті чітко визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже, право особи, інтересів якої стосуються нотаріальні дії, на оскарження таких дій до суду прямо передбачено статтею 50 Закону України « Про нотаріат».

Виходячи з наведеного, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем обраний неналежний спосіб захисту свої порушених прав та інтересів суперечить нормам матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що 12 червня 2010 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 було посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 2658 договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого позивач ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_5 за ціною 220000, 000 грн. квартиру АДРЕСА_1 ( а.с. 5-9).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2011 року у справі № 2-486/2011 р. ( його було скасовано рішенням апеляційного суду Запорізької області від 14.9.2011 року, але залишено в силі ухвалою судової палати Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.12.2011 року) договір купівлі-продажу визнано недійсним згідно зі ст. ст. 203, 215 ЦК України, оскільки в момент вчинення зазначеного договору купівлі-продажу не дотримано вимоги закону, які встановленні ст. 203 ЦК України ( а.с. 10-17).

За фактом шахрайства слідчим СВ Жовтневого РВ ЗМУ МУМВС України в Запорізькій області було порушено кримінальну справу № 11181003-2 від 24.12.2010 року в якій позивача визнано потерпілим.( а.с. 18-19).

Статтею 7 Закону України « Про нотаріат» визначено, що при вчиненні нотаріальних дій нотаріуси у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України,

Відповідно до п. 1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси посвічують правочини ( договори, заповіти, довіреності тощо).

Відповідно до ст. 43 Закону України « Про нотаріат» та п. 13 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 ( чинної на час посвідчення правочину) при вчиненні нотаріальних дій нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які особисто звернулися за вчиненням нотаріальних дій. Установлення особи здійснюється за паспортом або іншими документами, які унеможливлюють будь-які сумніви щодо особи громадянина (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, але не є громадянином України, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи).

Відповідно до пунктів 1, 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 2606.1992 року № 2503-Х11 зазначено, що паспорт громадянина України ( далі- паспорт) є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладення цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Паспорт видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Відповідно пункту 8 Положення термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25 і 45 річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем.

Статтею 49 Закону України « Про нітрат», п.31 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03 березня 2004 року №20/5 (чинної на момент посвідчення правочину), передбачені підстави для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії, в тому й числі, зазначено, що нотаріус не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановлених у ст. 47 Закону України "Про нотаріат", або містять відомості, передбачені ч. 1 ст. 47 зазначеного Закону.

Перевіркою головного управління юстиції у Запорізької області вих. № С-1107/05.14/09-39 від 08.08.2014 року про дотримання приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу ОСОБА_4 вимог чинного законодавства під час вчинення нотаріальної дії щодо посвідчення договору купівлі- продажу вищезазначеної квартири було встановлено, що особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії ( продавець квартири), нотаріусом було встановлено за паспортом громадянина України, копію якого долучено до заяви про видачу дубліката правочину. Проте у паспорті не вклеєна фотокартка при досягненні ОСОБА_5 25- річного віку. Отже, вищезазначений паспорт громадянина України відповідно до пункту 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2503-Х11 від 26.06.1992 року на день вчинення нотаріальної дії був недійсним. Приватним нотаріусом ОСОБА_4 не дотримано вимоги ст. 47 Закону України «Про нотаріат», щодо перевірки відповідності вимогам чинного законодавства документів поданих для вчинення нотаріальних дій ( а.с. 28-32).

Таким чином, позивач довів, що при посвідченні договору купівлі-продажу квартири від 12.06.2010 року приватним нотаріусом ОСОБА_4 був прийнятий паспорт продавця квартири ОСОБА_5, який не відповідає п. 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 року № 2503-Х11, оскільки у паспорті не вклеєна фотокартка при досягненні ОСОБА_5 .25- річного віку, що є не дотримання нею вимог ст. 47 Закону України «Про нотаріат, що, зокрема, підтверджено перевіркою управління Міністерства юстиції України і ці факти знайшли своє підтвердження та не спростовані відповідачем.

Аргументи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права є прийнятними.

Виходячи з наведеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування із ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити .

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2014 року у цій справі скасувати. Ухвалити нове рішення наступного змісту.

Визнати незаконними дії приватного нотаріуса ОСОБА_4 щодо прийняття паспорта громадянина України ОСОБА_5 при посвідченні договору купівлі-продажу квартири від 12.06.2010 року зареєстрованого в реєстрі за № 2628

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте воно може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: