АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1625/14 Справа № 2/412/303/2012 Головуючий у 1 й інстанції - Шелестов К.О. Доповідач - Лисична Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого Лисичної Н.М.

суддів Баранніка О.П., Колодяжної Н.Є.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ "ВТБ Банк" на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2012 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "ВТБ Банк", приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Римської Анастасії Вікторівни, третя особа - Самарський відділ ДВС ДМУЮ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання кредитного договору, іпотечного договорі недійсними, зобов'язання банк прийняти грошові кошти ,-

В С Т А Н О В И Л А :

03 листопада 2009 р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ВАТ "ВТБ Банк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Римської Анастасії Вікторівни, третя особа - Самарський відділ ДВС ДМУЮ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання кредитного, іпотечного договорів недійсними, зобов'язання банк прийняти грошові кошти.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2012 р. позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково.

Визнано недійсним кредитний договір № 51/08 B-R511, укладений 02 червня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «ВТБ Банк».

Визнано недійсним іпотечний договір № 51/08 В-І від 02 червня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ВАТ «ВТБ Банк».

Зобов'язано ВАТ «ВТБ Банк» прийняти від ОСОБА_2 181.800 (сто вісімдесят одну тисячу вісімсот) грн. з урахуванням фактично сплачених на час винесення судового рішення сум.

Визнано виконавчий напис ВМІ № 594563 за реєстром № 979, вчинений 31 липня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською Анастасією Вікторівною на користь ВАТ «ВТБ Банк» 37.250, 64 дол. США та 3.573, 68 грн. шляхом звернення на квартиру АДРЕСА_1 таким, що не підлягає виконанню.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «ВТБ Банк» (правонаступник ВАТ «ВТБ Банк») ставиться питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і позовних вимог колегія суддів вважає необхідним рішення суду скасувати та постановити нове рішення.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними суд виходив з їх доведеності.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з матеріалів справи позивачка звернулась з позовом про визнання недійсним та скасування виконавчого напису ВМІ № 594563 за реєстровим номером № 979, виданий 31 липня 2009 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською Анастасією Вікторівною про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ВАТ «ВТБ Банк» 37.250,64 доларів США та 3.573,58 грн. шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.4-7 т.1).

В уточнених позовних вимогах (а.с.98-111, 232-239 т.1) позивачка просила: - визнати кредитний договір № 51/08 В-R511, укладений 02 червня 2008 р. між ОСОБА_2 та ПАТ "ВТБ Банк" недійсним; - визнати недійсним іпотечний договір № 51/08 В-1, укладений 02.06.008 р. між позивачкою та ВАТ «ВТБ Банк, - зобов'язати ВАТ «ВТБ Банк» прийняти від ОСОБА_2 181.800 грн. з вирахуванням фактично сплачених на час винесення судового рішення сум; - визнати вищезазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно було встановлено, що 02 червня 2008 року між ОСОБА_5 як продавцем та ОСОБА_2 як покупцем було укладено договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого продавець зобов'язується передати квартиру АДРЕСА_1 у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього обговорену грошову суму. Продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 304.907 грн. ( а. с. 17, 18 т. 1).

Судом також встановлено, що 02 червня 2008 року між ВАТ "ВТБ Банк" та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір № 51/08 В-1, за умовами якого забезпечуються виконання зобов'язань в повному обсязі за кредитним договором № 51/08 В-R511 від 02 червня 2008 року та будь якими додатковими угодами до нього. За умовами кредитного договору, іпотекодержатель надав іпотекодавцю кредит у сумі 36.000 дол. США зі строком повернення до 02 червня 2023 року та зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13 % річних. Крім того, умовами договору предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1. Предмет іпотеки сторони оцінили в 304.907 грн., що за курсом НБУ на день підписання договору становить 62.841,51 дол. США. Зазначений іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 8297 ( а. с. 24-25, том 1).

31 липня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В. було вчинено виконавчий напис, згідно з яким було запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 та складається з: 1 - коридор, 2, 3, 7 - житлові, 4- ванна, 5 - туалет, кухня, І, II - лоджії, загальною площею 7,7 кв. м., житловою площею 45,0 кв. м., що належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_2. Зазначена квартира на підставі іпотечного договору №51/08 В-1, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 02 червня 2008 року за реєстровим № 8297, передана в іпотеку ВАТ "ВТБ Банк", строк платежу за яким настав згідно з п.4.2. зазначеного іпотечного договору. За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири, приватним нотаріусом було запропоновано задовольнити вимоги ВАТ "ВТБ Банк" у розмірі 37.250, 64 дол. США (з якої сума заборгованості по кредиту - 35.392, 79 дол. США, сума заборгованості за користування кредитом - 1.857,85 дол. США та сума нарахованої пені у розмірі 873, 58 грн.). З метою відшкодування кредитору внесеної суми за вчинення виконавчого напису плати також підлягає зверненню з боржника 2.700 грн. Всього запропоновано звернути стягнення у розмірі, що становить еквівалент 37.250, 64 дол. США та 3.573, 58 грн. (а. с. 29, 55-56 том 1).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 17 грудня 2011 року після одруження змінила своє прізвище на ОСОБА_2 ( а. с. 51 том 2).

Вирішуючи позовні вимоги позивача в частині визнання недійсним з моменту укладення кредитного договору № 51/08B-R511, укладеного 02 червня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ "ВТБ Банк", суд виходив з висновку почеркознавчої експертизи (а.с.187-193 т.1)., згідно з яким підпис на кредитному договорі виконано іншою особою, а не ОСОБА_2, а оскільки договір позивачем не підписувався, то суд зробив висновок, що він і не укладався.

Визнавши кредитний договір недійсним, суд відповідно до ч.2 ст.548 ЦКУ зробив також висновок що є недійсним і іпотечний договір № 51/08В-І від 02 червня 2008 року, яким забезпечується виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором № 51/08В-Я511 від 02 червня 2008 року.

На підставі ч.1 ст.216 ЦК України суд задовольнив позовні вимоги в частині зобов'язання

ВАТ "ВТБ Банк" прийняти від ОСОБА_2 181.800 грн. з урахуванням фактично сплачених на час винесення судового рішення сум, а саме 7.746,01 дол.США.

Як вбачається з матеріалів справи згідно висновку повторної експертизи від 10.09.2014 р. (а.с.115-117 т.3) підписи від імені ОСОБА_2 виконані не ОСОБА_2, а іншою особою (а.с.115-117 т.3).

Між тим, з висновком суду першої інстанції про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів погодитись не можна.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

При укладенні кредитного договору № 51/08 В-R511 від 02 червня 2008 р. ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 прийшли до всіх істотних умов кредитного договору.

Так, на виконання умов Кредитного договору Банком були надані кредитні кошти ОСОБА_2 у сумі 36.000доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № TR.69989 від 02.06.2008 р., яку ОСОБА_2 підписала особисто (а.с.63, 152 т.2).

В судових засіданнях факт отримання кредитних коштів відповідно до умов Кредитного договору №51/08 В-R511 від 02 червня 2008 р. був підтверджений представником позивача, особисто позивачем та поручителем ОСОБА_7

Крім того, з метою забезпечення належного виконання зобов'язань позивача 02.06.2008 р. було укладено Договір Поруки № 51/08В-П-1 між позивачем, відповідачем та ОСОБА_7 та договір поруки № 51/08В-П-1 між позивачем, відповідачем та ОСОБА_8(а.с.16, т.1).

Також в день підписання Кредитного договору ОСОБА_2 була сплачена комісія за управляння кредитом, договір добровільного страхування майна, що передано в іпотеку між ЗАТ «Страхова Компанія «Провідна», вигодонабувач в якому зазначений ПАТ «ВТБ Банк», позивачкою також виконувались зобов'язання за кредитним договором шляхом погашення кредиту (а.с.165-173 т.1, а.с.160-173 т.3).

З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між Банком та Позивачем був укладений іпотечний договір № 51/08 В-1 від 02 червня 2008 р., який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 8297, за яким предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1.

Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також вся ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Що стосується посилань позивача про те, що в кредитному договорі неправильно зазначена процентна ставка річних 13 % замість 12,5%, у зв'язку з чим виник даний спір, то колегія вважає, що позивачем не доведена вказана обставина.

В судовому засіданні було встановлено, що позивачкою в день укладання спірних договорів нею було отримано їх екземпляри, а також графік повернення кредиту. З іпотечного договору, який був отриманий ОСОБА_2, вбачається, що сплата процентів за користування кредитом складає 13% річних (а.с.24 т.1). Позивачем було визнано, що на іпотечному договорі стоїть її підпис, але обґрунтованих пояснень чому вона не визнає в кредитному договорі 13 % процентів річних і до суду звернулась через 1,5 року не надала.

Представник банку пояснив суду, що дійсно спочатку обговорювалось питання про 12,5 % річних, 12.05.2008 р. була складена анкета-заява, в якій було зазначено вказана процента ставка (а.с.121-124 т.1), але 28.05.2008 р. на засіданні малого кредитного комітету банку не було затверджено кредитування позичальника ОСОБА_2- 12,5%, а було прийнято рішення про затвердження кредитування позичальника - 13 % (а.с.125 т.1).

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання сторонами вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Частиною 1 ст.203 ЦКУ передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного судочинства, а також моральним засадам суспільства.

Враховуючи зазначене колегія суддів вважає, що укладений сторонами по справі кредитний договір відповідає вимогам чинного законодавства, у тому числі Закону «Про захист прав споживачів» та Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженим постановою Правління НБУ від 10.05.2007 р. № 168, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними слід відмовити за недоведеністю.

У зв'язку з зазначеним слід відмовити ОСОБА_2 і в задоволенні позовних вимоги в частині зобов'язання банк прийняти грошові кошти.

Відповідно до ст.88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до ч.1 п.283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувана та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Визнаючи виконавчий напис ВМІ № 594563 за реєстровим номером № 979, виданий 31 липня 2009 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською Анастасією Вікторівною про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ВАТ «ВТБ Банк» 37.250,64 доларів США та 3.573,58 грн. шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 таким, що не підлягає виконанню, суд послався на те, що його було вчинено на підставі іпотечного договору з метою погашення заборгованості за кредитним договором, які визнані недійсними.

Разом з тим, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було звернуто уваги на те, що в заяві банку було зазначено: суму заборгованості у розмірі 37.250,64 дол. США, у тому числі сума заборгованості по тілу кредита - 35.392,79 дол.США, сума за користування кредитом - 1857,85 дол.США, пеня за неповернення кредиту -261,86 грн., пеня за неповернення відсотків за користування кредитом - 617,88 грн. (а.с.145 т.2), а у листі вимоги від 12.05.2009 р. зазначено: загальна сума заборгованості- 36.751,96 дол.США , у тому числі: 36.000 дол.США - заборгованість за основним боргом; 751,96 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 87,98 грн.- пеня за несвоєчасну сплату основного боргу та відсотків, тобто в зазначених документах різняться суми заборгованості. Крім того, із розрахунку заборгованості вбачається, що була змінена відсоткова ставка по кредитному договору, але документ, який би підтвердив цю обставину в наданих нотаріусу документах відсутній. Також з вказаного розрахунку не видно сум погашень позивачем, які підтверджується наданими документами позивачем (а.с.160-173, 177 т.3).

З урахування зазначеного, а також того, що між позивачем і банком є спір по сумі заборгованості по кредитному договору, то виконавчий напис ВМІ № 594563 за реєстровим номером № 979, виданий 31 липня 2009 р., необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню і в цій частині вимоги ОСОБА_2 слід задовольни, а рішення суду слід змінити в частині обґрунтування.

Керуючись ст..ст.303, 307, 309 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргою ПАТ"ВТБ Банк" задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2012 р. в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання кредитного договору, іпотечного договорі недійсними, зобов'язання банк прийняти грошові кошти скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ "ВТБ Банк", приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Римської Анастасії Вікторівни, третя особа - Самарський відділ ДВС ДМУЮ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання кредитного договору, іпотечного договорі недійсними, зобов'язання банк прийняти грошові кошти - відмовити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2012 р. в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню змінити в частині обґрунтування.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М.Лисична

Судді О.П.Бараннік

Н.Є.Колодяжна