Справа № 2/487/831/14
01.04.2014 року Заводський районний суд міста Миколаєва
у складі: Головуючого-судді Андрощука В.В.,
при секретарі судового засідання - Забродській Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської Міської ради про визнання права власності на квартиру,-
15.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миколаївської Міської ради про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 .
У позові позивач зазначав, що працював на ВАТ Миколаївський завод залізобетонних виробів №2. Відповідно до витягу з протоколу загальних зборів робітників, ІТР та службовців від 19.02.1992року та витягу з протоколу №26 від 11.01.1993року засідання адміністрації і профкому, йому (позивачу) погоджено надати поза чергою квартиру. ВАТ МЗЗБВ 23.03.1999року уклав угоду №6 про долеву участь у будівництві квартири. Умови договору були виконані в повному обсязі. На підставі рішення №330 від 28.04.2001року, Виконавчий комітет миколаївської міської ради 16.05.2001року видав йому (позивачу) ордер серії №002980 на житлове приміщення: на квартиру АДРЕСА_1 . На теперішній час Миколаївська міська рада відмовляє йому у приватизації квартири АДРЕСА_1 , оскільки квартира у комунальну власність міста не передана, крім того ВАТ МЗЗБВ-2 ліквідовано. Посилаючись на викладене, керуючись ст.ст. 41,55 Конституції України, ст.ст.16,328 ЦК України просив признати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник відповідача - Миколаївської міської ради до суду не з`явився, про день та час слухання справи був повідомленим належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши представлені докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.
ОСОБА_1 працював у ВАТ Миколаївський завод залізобетонних виробів №2.
Відповідно до витягу з протоколу загальних зборів робітників, ІТР та службовців від 19.02.1992року та витягу з протоколу №26 від 11.01.1993року засідання адміністрації і профкому, ОСОБА_1 погоджено надати поза чергою квартиру.
23.03.1999року ВАТ МЗЗБВ уклав угоду №6 про долеву участь у будівництві МЖК Надежда. Умови договору були виконані в повному обсязі.
На підставі рішення №330 від 28.04.2001року, Виконавчий комітет миколаївської міської ради 16.05.2001року видав ОСОБА_1 ордер серії №002980 на житлове приміщення: на квартиру АДРЕСА_1 , який перебував на балансі ТОВ МЖК-Н.
Відповідно довідки Головного управління статистики у Миколаївській області від 11.09.2012року, ВАТ Миколаївський завод залізобетонних виробів №2 01.07.2002року було ліквідовано.
Відповідно листа Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 28.09.2012року, ОСОБА_1 відмовлено у приватизації квартири АДРЕСА_1 не належить до міської комунальної власності, як і квартира АДРЕСА_2 цього будинку, побудована за кошти АТ ЗЗБВ-2, тому управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради не має підстав для прийняття рішення про приватизацію спірної квартири.
Встановлені судом фактичні обставини свідчать про неможливість реалізації позивачем своїх законних прав поза судовим порядком.
Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.
Таким чином ОСОБА_1 отримав квартиру АДРЕСА_1 на законних підставах.
Порядок приватизації житла встановлено Законом України Про приватизацію державного житлового фонду. Приватизацією є відчуження квартир (одноквартирних будинків) державного житлового фонду на користь громадян України, які використовують житло на умовах найму. Державний житловий фонд це житловий фонд державних установ, організацій, підприємств та житловий фонд місцевих рад (комунальна власність). Згідно з п.1 ст.8 закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, в повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається з підстав, не заборонених законом.
Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Таким чином, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог та визнання за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.ст.10,11,13,212-215 ЦПК України, суд-
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області у порядку передбаченому ст.ст. 294,295 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
СУДДЯ В.В.АНДРОЩУК