Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 березня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої Готри Т.Ю.

суддів Джуги С.Д., Кеміня М.П.

при секретарі - Свіді Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області та Закарпатської обласної державної адміністрації на рішення Міжгірського районного суду від 28 листопада 2013 року в справі за позовом прокурора Міжгірського району в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області та Закарпатської обласної державної адміністрації до Міжгірської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи відділ Держземагенства в Міжгісркьому районі, Пилипецька сільська рада про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі продажу та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року прокурор Міжгірського району в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області та Закарпатської обласної державної адміністрації звернувся до Міжгірського районного суду з даним позовом.

В обґрунтування позову посилався на те, що Міжгірська РДА приймаючи розпорядження №404 від 30.09.2008 року «Про внесення змін у розпорядження голови державної адміністрації», яким надано дозвіл ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,10 га., яка знаходиться за межами населеного пункту с.Пилипець в ур. «Шипіт»; розпорядження №648 від 24.12.2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність»; розпорядження №429 від 16.10.2008 року «Про затвердження розрахунку розміру витрат сільськогосподарського виробництва», вийшла за межі наданих повноважень, оскільки зазначені розпорядження Міжгірської РДА прийняті з порушенням статей 17, 20, 122 ЗК України, а тому просив визнати їх незаконними та скасувати.

Оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯЗ № 250167 від 14.12.2009 року ОСОБА_1 був виданий на підставі незаконного розпорядження, тому просив визнати його недійсним та зобовязати відділ держкомзему у Міжгірському районі скасувати його державну реєстрацію.

24.11.2011 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 продала вище зазначену земельну ділянку ОСОБА_2, яка набула її без достатньої правової підстави, а тому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 24.11.2011 року; витребувати земельну ділянку площею 0,1 га., яка знаходиться за межами населеного пункту с.Пилипець, ур. «Шипіт» з чужого незаконного володіння ОСОБА_2, та повернути її у власність держави.

Рішенням Міжгірського районного суду від 12 грудня 2012 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 04 квітня 2013 року, відмовлено прокурору в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 25.09.2013 року дані судові рішення скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду в суді першої інстанції прокурор збільшив позовні вимоги і додатково просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, який ОСОБА_2 виданий на підставі оспорюваного договору купівлі-продажу.

Рішенням Міжгірського районного суду від 28.11.2013 року позов прокурора задоволено частково. Визнано незаконними та скасовано розпорядження голови Міжгірської РДА №404 від 30.09.2008 року «Про внесення змін у розпорядження голови державної адміністрації», розпорядження голови Міжгірської РДА №648 від 24.12.2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність». У задоволенні решти вимог прокурора відмовлено.

Прокурор Мукачівського району в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області та Закарпатської обласної державної адміністрації подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги прокурора задовольнити. Посилається на те, що розпорядження голови Міжгірської РДА №429 від 16.10.2008 року «Про затвердження розрахунку розміру витрат сільськогосподарського виробництва» є похідним від уже скасованих розпоряджень та прийняте з перевищенням повноважень, а тому підлягає скасуванню, як і державний акт, який виданий ОСОБА_1 на підставі незаконного розпорядження. Оскільки спірний договір купівлі-продажу був укладений з порушенням земельного законодавства, тому він підлягає визнанню недійсним. Також вказує на те, що судом безпідставно не застосовано ст. 388 ЦК України, оскільки земельна ділянка вибула з володіння власника поза його волею.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора Роман М.С., перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно розпорядження Міжгірської РДА від 30 вересня 2008 року (а.с.13) гр. ОСОБА_1 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,10 га, яка знаходиться за межами населеного пункту Пилипець в урочищі «Шипіт» на території Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, для індивідуального дачного будівництва.

Згідно розпорядження Міжгірської РДА від 24 грудня 2008 року № 648 (а.с.14) затверджено проект землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки.

На підставі зазначеного розпорядження ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №250167 від 14.12.2009 року (а.с.9).

Згідно розпорядження Міжгірської РДА від 16 жовтня 2008 року № 429 (а.с.18) затверджено розрахунок розміру втрат с/г виробництва та зобовязано гр. ОСОБА_1 перерахувати ці втрати у місцеві бюджети Пилипецької сільської ради, Міжгірського району та Закарпатської області.

24.11.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_2 придбала від ОСОБА_1 спірну земельну ділянку за 24 360 грн. (а.с.15-17). На підставі зазначеного договору ОСОБА_2 виготовила Державний акт серії ЯК № 638796 на право власності на спірну земельну ділянку (а.с.215).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог прокурора про визнання недійсним розпорядження від 16 жовтня 2008 року № 429, визнання недійсними державних актів та витребування земельної ділянки з чужого володіння, суд першої інстанції виходив із того, що жодними доказами не обґрунтовано підстави для скасування розпорядження №429; державний акт серії ЯЗ №250167 вже не існує, а тому не може визнаватися недійсним; відсутні підстави для припинення права власності ОСОБА_2 та визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Однак, з зазначеним висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що розпорядження голови Міжігрської РДА №404 від 30.09.2008 року «Про внесення змін у розпорядження голови державної адміністрації та №648 від 24.12.2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» видані з перевищенням повноважень та ст. 122 ЗК України. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у своїй Постанові №6-71цс13 від 11.09.2013 року, яка є обов'язковою для всіх судів України.

Оскільки державний акт серії ЯЗ №250167 виданий на підставі скасованого розпорядження, то він підлягає визнанню недійсним. Однак суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, і відмовляючи у задоволенні даної позовної вимоги послався виключно на пояснення третьої особи стосовно того, що даного державного акту не існує, яке нічим не підтверджене. При цьому в Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, яка затверджена Наказом Держаного комітету України по земельним ресурсам № 43 від 04.05.99 (який був чинним на момент виготовлення нового державного акту ОСОБА_2О.) лише вказано, що при видачі нового державного акта попередній державний акт (крім випадків його втрати) повертається до відповідного територіального органу Держкомзему на зберігання. Однак повернення такого державного акту на зберігання не свідчить про його недійсність чи анулювання. Такий Державний акт продовжує існувати, хоча і не створює жодних правових наслідків, зокрема для попереднього власника. За таких обставин дана позовна вимога прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 210 ЗК України угоди, укладені із порушенням встановленого законом порядку купівлі-продажу, ренти, дарування, застави, обміну земельних ділянок, визнаються недійсними за рішенням суду.

Порушення встановленого законом порядку може виражатися, зокрема, в недотриманні процедури переходу прав. Враховуючи, що в даному випадку ОСОБА_1 не мала права відчужувати земельну ділянку, внаслідок чого при укладені спірного договору купівлі-продажу було порушено встановлений законом порядок, а тому він підлягає визнанню недійсним. Оскільки на підставі даного договору купівлі-продажу ОСОБА_2 був виданий державний акт серії ЯК № 638796, тому він також підлягає визнанню недійсним.

Частиною 1 ст. 388 ЦК України передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Оскільки ОСОБА_2 на момент укладення спірного договору купівлі-продажу не знала, що земельну ділянку їй відчужує особа, яка не має право це вчиняти, тому вона є добросовісним набувачем.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка незаконно вибула з державної власності, без згоди власника, тому в силу положень ст.ст. 387, 388 ЦК України позовна вимога прокурора про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та повернення її у власність держави підлягає задоволенню. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 26.09.2011 року №6-34цс11. Висновки викладені в даній Постанові є обовязковими для всіх судів України відповідно до приписів ч.2 ст. 214, ч.1 ст. 360-7 ЦПК України. При цьому посилання суду на ст. 140 ЗК України є безпідставним, оскільки відповідачами право власності на спірну земельну ділянку у встановленому законодавством порядку не набувалося.

Стосовно позовної вимоги про скасування розпорядження Міжгірської РДА від 16 жовтня 2008 року № 429 «Про затвердження розрахунку розміру витрат сільськогосподарського виробництва», то колегія суддів констатує наступне.

Так, згідно ч.ч.1, 3 ст. 207 ЗК України втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель. Відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом.

З матеріалів спарив вбачається, що дане розпорядження фактично було видано у звязку з вилученням земельної ділянки сільськогосподарського призначення для передачі її ОСОБА_1 з іншим цільовим призначенням.

Оскільки зазначеним рішенням земельна ділянка була повернута державі, тому не можна вважати, що така є вилученою, а відтак відсутні підстави для здійснення розрахунку втрат. Крім того, дане розпорядження є похідним від вже скасованих розпоряджень і видано фактично у звязку з їх виконанням, а тому також підлягає скасуванню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, що у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог прокурора й ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення даних позовних вимог, як обґрунтованих.

Керуючись ст. 388 ЦК України, ст.ст. 207, 210 ЗК України, ст.ст. 214, 307, 309, 314, 316, 319, 360-7 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області та Закарпатської обласної державної адміністрації задовольнити.

Рішення Міжгірського районного суду від 28 листопада 2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Міжгірської районної державної адміністрації від 16 жовтня 2008 року № 429 «Про затвердження розрахунку розміру витрат сільськогосподарського виробництва», визнання недійсними державних актів та скасування їх реєстрації, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння - скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Міжгірської районної державної адміністрації від 16 жовтня 2008 року № 429 «Про затвердження розрахунку розміру витрат сільськогосподарського виробництва».

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 250167, виданий ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером № :02:001:0059 площею 0,1 га для будівництва та обслуговування дачного будинку, що розташована у с.Пилипець, урочище «Шипіт», та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним договір купівлі продажу земельної ділянки площею 0,1 га для будівництва та обслуговування дачного будинку, укладений 24 листопада 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 638796, виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку за кадастровим номером № :02:001:0059 площею 0,1 га для будівництва та обслуговування дачного будинку, що розташована у с.Пилипець, урочище «Шипіт», та скасувати його державну реєстрацію.

Витребувати земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва та обслуговування дачного будинку, що розташована у с.Пилипець, урочище «Шипіт» з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 та повернути її у державну власність.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, після чого протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуюча :

Судді :