Номер провадження № 22-ц/785/1261/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді Процик М.В.,

суддів Гірняк Л.А., Заїкіна А.П.,

при секретарі Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2013 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом до відповідача. Уточнивши свої позовні вимоги в процесі розгляду справи позивач остаточно просила визнати дії відповідача щодо відмови надати уточнюючу довідку про пільговий стаж на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу заводської лабораторії за період з 18.04.1983 року по 21.08.1992 року на підставі Списків №1 і №2, затверджених ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 - протиправними;

- визнати дії відповідача щодо відмови надати уточнюючу довідку про пільговий стаж на посаді лаборанта хімічного аналізу за період з 22.08.1992 року по 21.10.2005 року, яка передбачена Списками №1 і №2, затверджених ОСОБА_3 КМУ від 16 січня 2003 року № 36 - протиправними;

- визнати недійсними та скасувати записи № 6 від 09.10.1984 року та №7 від 12.02.1985 року трудової книжки ОСОБА_2;

- зобов'язати відповідача надати уточнюючу довідку ОСОБА_2 про пільговий стаж на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу заводської лабораторії за період з 18.04.1983 року по 21.08.1992 року відповідно до Списків №1 і №2, затверджених ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173;

- підтвердити стаж роботи ОСОБА_2 за списком № 2 на посаді лаборанта хімічного аналізу заводської лабораторії за період з 21.08.1992 року по 21.10.2005 року, яка передбачена Списками №1 і №2, затвердженими ОСОБА_3 КМУ від 16 січня 2003 року №36;

- зобов'язати відповідача надати уточнюючу довідку ОСОБА_2 про стаж роботи за списком №2 за період з 21.08.1992 року по 21.10.2005 року на посаді лаборанта хімічного аналізу заводської лабораторії відповідно до Списків №1 і №2, затверджених ОСОБА_3 КМУ від 16 січня 2003 року №36;

- стягнути на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, виходячи з засад справедливості та розумності, у розмірі визначеному судом;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 усі судові витрати та зобов'язати відповідача надати до суду звіт про виконання рішення суду відповідно до вимог ч. 4 ст.31 ЦПК України.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 та її представник посилались на те, що записи в трудовій книжці позивача під № 6 та № 7 не відповідають дійсності, оскільки позивач до 01.06.1988р. працювала на посаді пробовідбірника; що позивач працювала в шкідливих умовах праці, а відповідач неправомірно не надає їй уточнюючу довідку про пільговий стаж роботи на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу центральної заводської лабораторії для призначення пенсії на пільгових умовах.

Представники відповідача позов не визнали, посилаючись на правильність записів у трудовій книжці позивача, на пропуск строку звернення до суду, на відсутність законних підстав для видачі уточнюючої довідки.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неналежну з'ясованість судом обставин справи, та на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду від 14 жовтня 2013 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її наступні позовні вимоги: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови надати уточнюючу довідку про пільговий стаж на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу заводської лабораторії за період з 18.04.1983 року по 21.08.1992 року на підставі Списків №1 і №2, затверджених ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173; визнати протиправними дії відповідача щодо відмови надати уточнюючу довідку про пільговий стаж на посаді лаборанта хімічного аналізу за період з 22.08.1992 року по 21.10.2005 року, яка передбачена Списками №1 і №2, затверджених ОСОБА_3 КМУ від 16 січня 2003 року № 36; визнати недійсними та скасувати записи № 6 від 09.10.1984 року та №7 від 12.02.1985 року трудової книжки ОСОБА_2; зобов'язати відповідача надати уточнюючу довідку ОСОБА_2 про пільговий стаж на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу заводської лабораторії за період з 18.04.1983 року по 21.08.1992 року відповідно до Списків №1 і №2, затверджених ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173; зобов'язати відповідача надати уточнюючу довідку ОСОБА_2 про стаж роботи за списком №2 за період з 21.08.1992 року по 21.10.2005 року на посаді лаборанта хімічного аналізу заводської лабораторії відповідно до Списків №1 і №2, затверджених ОСОБА_3 КМУ від 16 січня 2003 року №36; стягнути судові витрати та зобовязати надати до суду звіт про виконання рішення суду.

У решті рішення суду не оскаржено.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в межах оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині стягнення судових витрат скасуванню, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що записи у трудовій книжці позивача вчиненні відповідно до виданих наказів, які незаконними судом не визнавались; що усі записи, які потрібні для призначення пенсії позивачу є в її трудовій книжці, що відповідач є підприємством, яке відноситься до виду нафтопереробних підприємств, а тому посади пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу в Списках №1, № 2 затверджених ОСОБА_3 Міністрів СРСР №1173від 22.08.1956 року, та в списках №1 і №2, затверджених ОСОБА_3 КМУ № 36 від 16 січня 2003 року не зазначені, результатами атестації робочого місця позивача шкідливість умов її праці не встановлювалась.

В цій частині з висновками суду першої інстанції колегія суддів повністю погоджується.

Статтею 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 працювала на Одеському нафтопереробному заводі з 19 квітня 1983 року по 21 жовтня 2005 року, при цьому на посаді пробовідбірника в період з 18 квітня 1983р. до 09 жовтня 1984р., та на посаді лаборанта хімічного аналізу з 09 жовтня 1984 року по 21 жовтня 2005 року, у відповідності з записами її трудової книжки. (т.1 а.с. 7-10) Наказом № 18к від 15.04.1983р. позивач була прийнята на роботу пробовідбірником 1 розряду в центральну заводську лабораторію (далі ЦЗЛ) підприємства.(т.1 а.с.12,8зв.) Наказом № 25к від 15.10.1984р. позивача з 09 жовтня 1984р. було переведено лаборантом хімічного аналізу по 2 розряду в ЦЗЛ, про що в трудовій книжці вчинено запис під № 6.(т.1 а.с.8зв.,13зв.) За змістом копії наказу № 6к від 27.02.1985р. позивачу з 12.02.1985р. присвоєно 2 розряд лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (т.1а.с.12зв.), проте в трудовій книжці та в копії особової картки внесено запис під № 7 про присвоєння 3 розряду.(т.1а.с.11,8зв.) Наказом № 161к від 01.06.1988р. позивача з 01.06.1988р. переведено лаборантом хімічного аналізу по 2 розряду.(т.1а.с.8зв.,13) Наказом № 6к від 01.03.2001р. позивачу присвоєно 3 розряд лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ. Наказом № 24л від 01.03.2004р. позивача з 01.03.2004р. переведено у відділ технічного контролю лаборантом хімічного аналізу 3 розряду. Наказом № 30л від 04.05.2005р. її переведено лаборантом хімічного аналізу по 3 розряду з 04.05.2005р. Наказом № 348л від 21.10.2005р. позивача з 21.10.2005р. було звільнено з роботи у звязку зі скороченням штату. (т.1а.с.9,11)

З переміщенням і присвоєнням розряду, які вказані в трудовій книжці ОСОБА_2 в записах №№6,7 позивач була ознайомлена своєчасно, про що свідчить підпис позивача в копії наказу № 25к від 15.10.1984р. та підписи в копії особової картки відділу кадрів, які позивач додала до своєї первісної позовної заяви. (т.1а.с.11,13зв.) Після звільнення з роботи у жовтні 2005 року позивачем було отримано оригінал трудової книжки з усіма вчиненими в ній записами.(т.1 а.с.14) Позов до суду позивачем подано у грудні 2012р. У встановлений ст. 233 КЗпП України трьохмісячний строк позивач накази та дії відповідача по внесенню записів до трудової книжки щодо її переводу та присвоєння розряду до суду не оскаржувала. А тому висновки суду 1-ої інстанції щодо відсутності на теперішній час законних підстав для визнання недійсними і скасування записів № 6 від 09.10.1984 року та №7 від 12.02.1985 року у трудовій книжці ОСОБА_2 є правильними. Посилання позивача та представника на невідповідність вищенаведених записів у трудовій книжці іншим письмовим доказам в цій частині висновків суду не спростовують.

За правилами, передбаченими ст. 49 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівникові на його вимогу довідку про роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і важкими та із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 1 і Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, за результатами атестації робочих місць.

Згідно з п. п. 6, 7, 9, 10 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01.08.92 р., атестація робочих місць передбачає обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці, визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах. Дослідження факторів виробничого середовища проводиться санітарними лабораторіями атестованими органами Держстандарту і Міністерства охорони здоровя. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку. Результати атестації використовуються при встановлені пенсій за віком на пільгових умовах.

До моменту введення порядку проведення атестації робочих місць від01.08.1992р. № 442 підставою для встановлення пільгового пенсійного забезпечення є наявність професії та виробництва в списках №№ 1,2, затверджених постановою ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 22.08.1956р. під № 1173.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.93 р. визначено, що в розділі «Відомості про роботу» вносяться записи із зазначенням назви роботи, професії або посади, на яку прийнятий працівник відповідно до найменування професій і посад, зазначених у Єдиній державній класифікації професій всіх категорій працівників.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637, у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.05 р., визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637.

Таким чином, уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фону України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах. Позивач просила визнати дії протиправними і зобовязати відповідача надати їй уточнюючу довідку про пільговий стаж на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу. А згідно з ч. 1 ст. 11, ч.1 303 ЦПК України суд, у тому числі апеляційний розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Окрім того, колегія суддів враховує, що за наданими відповідачами доказами з моменту заснування основним видом діяльності ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» (яке перейменовувалось), у тому числі в період роботи позивача з 1983 по 2005р.р., є переробка нафти та виробництво продуктів нафтоперероблення. Основний перелік продукції заводу складає продукція нафтоперероблення, а хімічна, зокрема сірка технічна, є похідною внаслідок нафтоперероблення. (т.1а.с.116,192-202 т.2 а.с.165-167,173-187) Посади пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу в розділах «Переробка нафти, газу, газового конденсату, вугілля та сланцю», а також в розділі «Загальні професії» в Списках №1, № 2 затверджених ОСОБА_3 Міністрів СРСР №1173від 22.08.1956 року, № 10 від 26.01.1991р. та в списках №1 і №2, затверджених ОСОБА_3 КМУ № 36 від 16 січня 2003 року, не зазначені. Цим обставинам надано відповідну оцінку Одеським апеляційним адміністративним судом в ухвалі від 29 січня 2014 року. (т.2а.с.210-211) Наявність законних підстав для застосування розділів «Хімічне виробництво», про що просить позивач та її представник, не вбачається. З огляду на основний вид діяльності підприємства докази того, що позивач повний робочий день була зайнята у виробництві хімічної або нафтохімічної продукції відсутні, а доводи представника позивача з цього приводу не ґрунтуються на матеріалах справи.

У відповідності з виданими відповідачем наказами в період з 1993р. по 2004р.р. на підприємстві була проведена атестація робочих місць з шкідливими умовами праці у всіх виробничих підрозділах підприємства, за результатами якої було підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення працівників окремих професій та посад на підприємстві, серед яких пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу немає або вказано, що їх пенсійне забезпечення має бути на загальних підставах. За особливий характер праці підтверджено право вказаних працівників на додаткову відпустку 7 днів. ( т.1 а.с. 62-89) За висновками Державної експертизи умов праці від 22.04.2004р. та від 12.05.2005р. атестація підприємством в основному виконана у відповідності з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць № 41, заповнені карти умов праці і протоколи замірів, по матеріалам атестації ( на момент проведення 1993-1994р.р.) і з врахуванням часу впливу шкідливих факторів на робочих місцях оператора технологічного устаткування установки АТ технологічний цех № 1 та інших працівників… відповідають вимогам списку № 1, № 2; за роботу в несприятливих умовах праці встановлені працівникам відповідні пільги та компенсації, рекомендовано підприємству виписку з наказу «За результатами атестації робочих місць» від 07.06.95р. № 198 внести в трудові книжки працівників. (т.1 а.с.90-93)

Не може братися до уваги посилання позивача на висновок Державної експертизи умов праці щодо якості проведення атестації робочих місць ВАТ «Елакс», за яким лаборант хімічного аналізу відповідає критеріям списку № 2, розділ Х «Хімічне виробництво», оскільки воно стосується іншого підприємства та іншої галузі промисловості. (т.2 а.с.16-17)

За картою умов праці та висновком Державної експертизи умов праці Департаменту соціального захисту населення від 08.11.2013р. ступінь шкідливості виробничого середовища на робочому місці лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» є першим за тривалістю зосередженого спостереження (76% зміни), визначено пільги лаборанту у вигляді відпустки 7 календарних днів, а пенсійне забезпечення - на загальних підставах. (т.2 а. с. 203-209) Враховуючи встановлене, неспроможними є посилання позивача та її представника на застосовуваний при оплаті праці позивача завищений розмір тарифів, на факт надання їй додаткової відпустки, на застосування лаборантом в роботі шкідливих речовин тощо.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про стягнення з позивача судових витрат по сплаті судового збору, суд першої інстанції виходив з того, що для цього є правові підстави.

Проте висновки суду 1-ої інстанції в частині стягнення з позивача судових витрат є помилковими, вказують на неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, що згідно з п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в зазначеній частині. Вимоги позивача ґрунтуються на трудових правовідносинах сторін. Згідно зі ст. 5 ч.1 п.1 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за вимогами, що випливають із трудових правовідносин. А тому, ухваливши рішення про стягнення з позивача судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 343 грн., судом було порушено вищезгадані норми закону.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити частково. Рішення суду в частині стягнення судових витрат слід скасувати, а в решті рішення суду -залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303,307ч.1п.2,309,313-316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2013 року в частині стягнення з ОСОБА_2 судових витрат скасувати.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: Л.А. Гірняк

ОСОБА_4