АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9261/14 Справа № 206/3095/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Сухоруков А. О. Доповідач - Бараннік О.П.
20 листопада 2014 року
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 рік листопад 20 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Білоус А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третя особа ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 26 червня 2011 року о 21 годині 50 хвилин на вулиці 20 років Перемоги, зі сторони вулиці Гаванської, в напрямку вулиці Космонавтів в м. Дніпропетровську відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачеві ОСОБА_2 транспортного засобу марки «Toyota Gorolla» державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, і транспортного засобу марки «Volkswagen Jetta», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, який в районі будинку № 49 виїхав на зустрічну смугу проїзної частини дороги де допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Gorolla», що рухався у зустрічному напрямку і пасажири якого ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження середнього рівня тяжкості.

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2012 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження, виконаного експертом Захорольським В.Я. від 25.07.2011 року вартість матеріального збитку спричиненого зазначеною пригодою становила 27 653, 74 грн., які за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2012 року і були стягнуті з ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2.

Однак, станом на 16.04.2014 року, згідно повторно проведеного автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку склала 35 135,17 грн., тобто на думку позивача ОСОБА_2 Відкрите акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» повинна виплатити йому різницю у вартості матеріальних збитків .

Крім того, посилаючись на викладені обставини, а також на те, що Відкрите акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» зобов'язана сплатити страхове відшкодування і ОСОБА_3, який керував транспортним засобом в момент ДТП і що страховою компанією не було зроблено в строк до 18.09.2013 року, позивачі вимушені були звернутись з даним позовом до суду.

В уточнюючому позові ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на свою користь грошові суми матеріального збитку в розмірі 39 370 гривень 40 копійок та 5 874 гривень 10 копійок, з урахуванням пені, індексу інфляції та 3%, відповідно.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на те, що судом першої інстанції не повністю було враховано усі істотні обставини справи, не вірно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до відмови у задоволенні позовних вимог, просили рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення їхніх позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив об сатини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно матеріального і процесуального закону постановив рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Доводи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що Відкрите акціонерне товариство «Національна страхова компанія «Оранта» під час розгляду справи у суді першої інстанції не надало жодного доказу про те, що страхова компанія скористалася своїм правом розслідування страхового випадку, адже повідомлення про ДТП та заява на виплату страхового відшкодування надійшли до відповідача 01.07.2014 року ; що відповідач на протязі трьох робочих днів так і не відправив свого представника/експерта (аварійного комісара) для огляду місця події та огляду транспортних засобів, що були учасниками страхового випадку і що жодних вимог до учасників страхового випадку про надання пошкоджених автомобілів у встановленому порядку ні до апелянтів ні до третьої особи не надходило, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідно до положень 33 та 35 статей Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачаючих обов'язок учасників дорожньо -транспортної пригоди вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ; зберегти транспортний засіб чи пошкоджене майно в такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, доки їх не огляне призначений страховиком аварійний комісар або експерт, та для отримання страхового відшкодування протягом 30 днів після повідомлення подати до страхової компанії заяву про страхове відшкодування - виконано не було.

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що відповідно до пункту 37.1 статті 37 вищенаведеного Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, суд першої інстанції, вирішуючи спір між сторонами, на думку судової колегії, в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :