ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8221/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"16" грудня 2014 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ГОРБАНЬ С.І.

сторін:

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА НАЦІОНАЛЬНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА", третя особа: ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування, суд -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва, з позовом до Відкритого Акціонерного товариства Національної страхової компанії "Оранта" про стягнення страхового відшкодування, свої вимоги мотивує тим, що 04 грудня 2012 року приблизно о 08 год. 20 хв. в паркувальному майданчику по Проспекту Григоренка,40 в м. Києві ОСОБА_4 вчинено дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої пошкоджено належний йому транспортний засіб - настав страховий випадок, про що було повідомлено відповідача.

Він звернувся до відповідача із заявою 22.01. 2013 року щодо виплати страхового відшкодування на пошкоджений транспортний засіб Тойота Превія д.н.з НОМЕР_2 внаслідок ДТП, яка сталась 04.12. 2012 року за участю забезпеченого транспортного засобу Форд Транзит Коннект д.н.з НОМЕР_3, цивільно-правова відповідальність водія якого застрахована за Договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.08.2012 року № АВ 3977564.

Відповідачем прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 8 477 ( вісім тисяч чотириста сімдесят сім) гривень 09 копійок , але незважаючи на неодноразові вимоги позивача, відшкодування сплачено не було.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі договору № 12/12-2014 від 12.12. 2014 року про надання юридичної ( правової ) допомоги та ордеру серія КС № 061863 від 16.12. 2014 року, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, а саме стягнути з відповідача заборгованість суми страхового відшкодування у розмірі 8 477 гривень 09 коп. та витрати пов»язані з сплатою судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Відповідач НАСК "Оранта" свого представника в судове засідання не направила, про дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином про що свідчать зворотні поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду, про те, через загальну канцелярію надіслала за вх. № 58785 про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги визнають.

Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення на підставі письмовї заяви позивача.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи, що 04 грудня 2012 року приблизно о 08 год. 20 хв. в паркувальному майданчику по Проспекту Григоренка,40 в м. Києві ОСОБА_4 вчинено дорожньо-транспортну пригоду в результаті якої пошкоджено належний позивачеві транспортний засіб - настав страховий випадок, про що було повідомлено відповідача .

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 25 грудня 2012 року ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КупАП шляхом накладення штрафу.

Відповідно до ст. 61 ч. 3, 4 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, адміністративній чи кримінальній справі, що набрало законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст.22 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Обов'язковий страховий ліміт - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов страхування.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Частиною 1 ст. 991 ЦК України передбачено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі, зокрема, подання страхувальником завідома неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку (пункт 3) або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характері та розміру збитків (пункт 5).

22.01. 2013 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виплати страхового відшкодування на пошкоджений його транспортний засіб Тойота Превія д.н.з НОМЕР_2 внаслідок ДТП, яка сталась 04.12. 2012 року за участю забезпеченого транспортного засобу Форд Транзит Коннект д.н.з НОМЕР_3, цивільно-правова відповідальність водія якого застрахована за Договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.08.2012 року № АВ 3977564.

Відповідачем прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 8 477 ( вісім тисяч чотириста сімдесят сім) гривень 09 копійок , але незважаючи на неодноразові вимоги позивача, відшкодування сплачено не було.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.1.3 ст.1 зазначеного закону потерпілі - це юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Пунктом 1.6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізи чні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями ( користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору, оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах страхове відшкодування).

Разом з цим, п. 36.4 означеного Закону передбачено, що страхове відшкодування виплачується безпосередньо потерпілому ( іншій особі, що має право на страхове відшкодування), а п.35 Закону визначено, що заява про страхове відшкодування подається потерпілим чи особою, що має право на страхове відшкодування. До заяви про страхове відшкодування додається документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування ( довіреність), або документ, що підтверджує право власності ( п. 35.2 Закону). Тобто , законом передбачено наявність у довіреності права на отримання страхового відшкодування.

Отже, власником пошкодженого транспортного засобу Тойота Превія д.н.з НОМЕР_2 є ОСОБА_3 і саме він є потерпілою особою в розумінні п. 1.3 ЗаконуУкраїни "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з роз»ясненнями, викладеними в п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів по відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 2 ст. 18 Закону України "Про страхування", факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" унормовано, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи зазначене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування з відповідача ВАТ НАСК «Оранта» у розмірі 8 477( вісім тисяч чотириста сімдесят сім ) гривень 09 коп. підлягають задоволенню

Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з п. 4 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03. 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"( із змінами та доповненнями) під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав ( договору оренди, довіреності тощо).

Частиною 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 4 статті 60 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі понесених витрат в сумі 8 477 гривень 09 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Отже, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору 243 гривні 60 коп.

На підставі викладеного, ст. ст. 979, 990, 991, 1187 ЦК України, Закону України "Про страхування"; ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", від 27.03.1992 року № 6; керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208, 209, 213-215, 222 ч.3, 223, 224-230 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА НАЦІОНАЛЬНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА", третя особа: ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування , задовольнити.

Стягнути з ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА НАЦІОНАЛЬНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА" , 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою у АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 страхове відшкодування в сумі 8 477 ( вісім тисяч чотириста сімдесят сім) гривень 09 коп. та судовий збір у розмірі 243 ( двісті сорок три) гривні 60 коп., а разом 8 720 ( вісім тисяч сімсот двадцять) гривень 69 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Дарницьким районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 19 грудня 2014 року

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК