Провадження № 4-с/761/229/2014
У Х В А Л А

01 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко
Н.В.,

при секретарі Бульба І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи:
Державна виконавча служба України,
ОСОБА_2 на незаконні дії державного
виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною
скаргою, просив визнати неправомірною
постанову від 31 липня 2014 року Головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Рагімової А.Н. про стягнення з нього
виконавчого збору в сумі 1 337 739 грн.

В судовому засіданні представник
Державної виконавчої служби України
заявив клопотання про закриття
провадження в даній справі,
посилаючись на те, що вирішення даного
питання відноситься до компетенції
адміністративних судів.

Представники ОСОБА_1 та ОСОБА_2
заперечували проти закриття
провадження у справі, зазначаючи на те,
що скарга підлягає розгляду у порядку
цивільного судочинства.

Вислухавши представника
заявника, заінтересованих осіб,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України
визначено, що суди розглядають в
порядку цивільного судочинства справи
щодо захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Статтею 181 КАС України передбачені
особливості провадження у справах з
приводу рішень, дій або бездіяльності
державної виконавчої служби.

Пункт 7 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 7 лютого 2014 року N 6 «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах», який має
рекомендаційний характер, роз'яснює, що
за змістом пункту 7 частини другої
статті 17 Закону про виконавче
провадження постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат на проведення виконавчих
дій та накладення штрафу є окремими
виконавчими документами. У зв'язку із
цим справи щодо оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
стосовно примусового виконання
судового рішення у цивільній справі,
належать до компетенції
адміністративних судів.

Таким чином, виходячи з
вищевикладеного, суд приходить до
висновку, що вказана скарга повинна
розглядатися в порядку
адміністративного судочинства, в
зв'язку з чим провадження по справі
підлягає закриттю.

Керуючись ст. 205 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1,
заінтересовані особи: Державна
виконавча служба України, ОСОБА_2 на
незаконні дії державного виконавця
закрити.

На ухвалу суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
м. Києва протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

СУДДЯ