Справа №639/9871/14
№2/639/2316/14
Ухвала

Іменем України

3 грудня 2013 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого суді ОСОБА_1

за участю секретаря Тущенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Жовтневий районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області про визнання незаконними дій та встановлення факту , що має юридичне значення, суд-

Встановив:

1 жовтня2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить встановити факт, що має юридичне значення ,визнаним наявність у неї права постійного проживання за місцем реєстрації в жилому будинку №25 по вул. Соняшниковій у м. Харкові , визнати незаконними дії відповідача ОСОБА_3 , яка 12 жовтня 2013 року незаконно ,самоправно зламала замки на вхідних дверях у цей будинок , встановила нові замки , фактично позбавила її можливості доступу в приміщення спірного будинку , порушили та не визнає гарантоване положеннями статті 33,47 Конституції України , статтями 29,405 ЦК України, статтею 156 ЖК України її право на проживання в жилому ІНФОРМАЦІЯ_1,вселити її у даний будинок для постійного проживання за місцем реєстрації.

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог позивачки щодо визнання незаконними дій відповідача ОСОБА_3 , яка 12 жовтня 2013 року незаконно ,самоправно зламала замки на вхідних дверях у цей будинок , встановила нові замки , фактично позбавила її можливості доступу в приміщення спірного будинку , порушили та не визнає гарантоване положеннями статті 33,47 Конституції України , статтями 29,405 ЦК України, статтею 156 ЖК України її право на проживання в жилому ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, посилаючись на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 травня 2014 року , яке набрало законної сили вже розглянуті вищевказані позовні вимоги.

Суд, вислухав думку учасників судового розгляду з приводу клопотання представника відповідачки ОСОБА_3 , ОСОБА_4, вважає, що таке не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 травня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та просила захистити її цивільне право на постійне проживання за місцем реєстрації, визнати договір дарування житлового будинку за вказаною вище адресою недійсним , зобовязати приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_7 внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно відомості про скасування права власності ОСОБА_3 .

У обґрунтування своїх вимог щодо захисту її цивільного права на постійне проживання за місцем реєстрації, посилалася на те, що ОСОБА_3 12 жовтня 2013 року зламала замки на вхідних дверях та встановила нові замки, позбавивши її можливості доступу в приміщення житлового будинку , чим порушила положення с. 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України та її право на проживання в житловому будинку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 травня 2014 року у задоволені позову ОСОБА_8 про визнання недійсним договору дарування та про захист цивільного права на житло відмовлено.

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 6 серпня 2014 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 травня 2014 року залишено без змін.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 травня 2014 року набрало законної сили.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі , якщо набрали законної сили рішення або ухала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самим сторонами ,про той самий предмет і з тих самих підстав .

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_2 від 1 жовтня 2014 року , позовнівимоги в частині захисту її цивільного права на постійне проживання за місцем реєстрації предявлені до ОСОБА_3.

Таким чином рішення від 27 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним та захист цивільного права на житло, ухвалено з приводу спору не між тими самими сторонами.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд-

Ухвалив:

У задоволені клопотання представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дій щодо порушення прав на житло незаконними -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Іванова