Провадження: 2/484/17/14
Справа: 484/3870/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2014 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Закревський В.І.

при секретарі Ярославській С.Д.

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПрАТ «СК ПРОВІДНА», про стягнення суми у відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної 8257 грн. та моральної шкоди в сумі 25000 грн. мотивуючи тим, що 07.09.2009 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Мерседес-Бенц-208-Д», реєстраційний номер НОМЕР_1 скоїв на неї наїзд, в результаті чого у ОСОБА_1 було спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритої травми грудної клітки, переломів ребер справа.

Дані позовні вимоги були предметом розгляду кримінальної справи відносно ОСОБА_2

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.05.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування основного покарання з випробуванням до двох років іспитового строку. На користь ОСОБА_1 цим же вироком з ОСОБА_2 стягнуто матеріальну шкоду в сумі 5257 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 30.07.2013 року вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.05.2013 року у відношенні ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 про стягнення моральної та матеріальної шкоди скасовано, справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В подальшому, під час розгляду даної цивільної справи, позивачка уточнила, просила стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кошти та накласти арешти на їхнє майно, в тому числі на автомобіль ОСОБА_3 ОСОБА_4 208 Д, реєстраційний номер НОМЕР_1, та просила стягнути додаткові витрати повязані із санаторним лікуванням, послугами адвокатів, що складають 8803 грн. 93 коп., та надала в якості додатків ряд копій документів різного характеру.

Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодувати позивачці матеріальну та моральну шкоду вона, змушена звернутися до суду.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області по справі залучено ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» у якості співвідповідача по справі.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив, що позов визнає частково в частині відшкодування різниці розміру визначеної судом моральної шкоди за вирахуванням 2550 грн., визнаною ПрАТ «СК «Провідна». Також в поясненні вказав, що твердження ПрАТ СК «Провідна» з приводу того, що ОСОБА_2 не надав до ПрАТ СК «Провідна» письмове повідомлення про ДТП, як того вимагали та вимагають норми ЗУ «ОСЦПВВНТЗ» (далі Закон) є підставою для відмови у відшкодуванні шкоди за рахунок страховика є хибним, оскільки 18.11.2008 року між ПрАТ СК «Провідна» та ОСОБА_2 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № ВВ 6372195. Представник відповідача пояснив, що відповідно до п. 33.1.2. Закону в редакції, яка діяла на час скоєння ДТП, учасники ДТП зобовязані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Тобто, Законом не вимагалось надання саме письмового повідомлення, достатньо було повідомлення за телефоном, який зазначений в полісі, що і було зроблено ОСОБА_2 Крім цього, в приміщенні відділення ЗАТ СК «Провідна», яка на той час було розташоване в м. Первомайськ по вул. Дзержинського, 39, ОСОБА_2 заповнив всі необхідні документи. В ході розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2 на запий представника до ПрАТ СК «Провідна», що є правонаступником ЗАТ СК «Провідна», в якому було вказано три питання, зокрема про наявність заведеної за заявою ОСОБА_2 справи за даним страховим випадком, було отримано відповідь про правонаступництво та про те, що за такою ДТП заяви щодо виплати страхового відшкодування не поступало. На питання щодо наявності або відсутності справи співвідповідач з незясованих причин будь-якої відповіді не надав, що надає підстав вважати, що така справа в дійсності є. Крім того, відповідно до вимог Закону заява про виплату страхового відшкодування є кінцевим документом, яка подається після зясування винної особи і, відповідно, наявності судового рішення, яке набрало законної сили. Оскільки на теперішній час досі таке рішення ще не прийнято, тому ОСОБА_2 позбавлений можливості подати заяву про виплату страхового відшкодування, тому вважає, що в разі наявності належних доказів стосовно суми матеріальних та моральних збитків, понесених ОСОБА_1, відповідальність повинна нести саме ПРАТ СК «Провідна».

Представник відповідача ОСОБА_6 «СК «ПРОВІДНА» в судове засідання не зявився був повідомлений вчасно та в належному порядку, надав до суду заперечення, в котрих позов не визнав, поскільки вважає, що в порушення норм Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів», ОСОБА_2 не надав до ПрАТ «СК»ПРОВІДНА» письмове повідомлення про ДТП, що позбавляє особу, відповідальність якої було застрахованною, права на відшкодування завданого з його вини збитку в рахунок Страховика, тобто ПрАТ «СК»ПРОВІДНА»; вказав, що між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» і ОСОБА_1 взагалі відсутній спір про право, оскільки ОСОБА_1 теж не зверталася до ПрАТ «СК»ПРОВІДНА» із заявою про виплату страхового відшкодування, що позбавляє її права на вимогу про відшкодування шкоди за рахунок ПрАТ «СК»ПРОВІДНА», також зазначив, що позивачкою пропущено строк позовної давності на звернення до суду з позовом до ПрАТ «СК»ПРОВІДНА».

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3.ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази повинні бути належними та допустимими, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими способами доказування, як того вимагають ст.ст. 58,59 ЦПК України.

В той же час, ст. 212 зазначеного Кодексу встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено в суді, відповідно до копії вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.05.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування основного покарання з випробуванням до двох років іспитового строку. На користь ОСОБА_1 цим же вироком з ОСОБА_2 стягнуто матеріальну шкоду в сумі 5257 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн. Згідно ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 30.07.2013 року вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.05.2013 року у відношенні ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 про стягнення моральної та матеріальної шкоди скасовано, справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалів справи позовні вимоги позивачки підтверджені частково, а саме ОСОБА_1 на відновлення стану свого здоров"я, з урахуванням рекомендацій лікарів за свій рахунок в 2011 та 2012 роках придбала санаторні путівки і понесла витрати в сумі 4800 грн., та згідно проїздних квитків понесла транспортні витрати в сумі 457 грн.

Тому сума матеріальних збитків становить 5257 грн., яка підтверджена доказами, та підлягає стягненню, відповідно до ст. 1166 ЦК України.

Також є підстави для часткового задоволення цивільного позову про стягнення моральної шкоди, як передбачено ст. 1167 ЦК України. Виходячи з принципів розумності та справедливості, суд враховуючи конкретні обставини справи, глибину фізичних та душевних страждань, яких потерпіла зазнала в результаті ушкодження здоров"я, змін в укладі її життя вважає за необхідне стягнути з відповідачів 6000 грн., з яких 3450 (три тисячі чотириста пятдесят) грн. з ОСОБА_2 та 2550 (дві тисячі пятсот пятдесят) грн. з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА»

Що стосується вимог потерпілої про відшкодування витрат які вона понесла з надання їй правової допомоги, то вони задоволенню не підлягають, так як ОСОБА_1 відповідно до ст. 92 КПК України 1960 року має право на відшкодування витрат тільки по явці до органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та до суду.

Крім того, посилання представника ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на те, що позивачка пропустила строк позовної давності звернення з позовом до суду не підлягає задоволенню оскільки позов відноситься до позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, а строк звернення до суду необхідно відраховувати з моменту набрання вироком законної сили.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню в силу ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» матеріальної шкоди в сумі 5257 (пять тисяч двісті пятдесят сім) грн. та моральної шкоди в сумі 6000 (шість тисяч) грн., з яких 3450 (три тисячі чотириста пятдесят) грн.. з ОСОБА_2 та 2550 (дві тисячі пятсот пятдесят) грн. з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА».

В іншій частині заявлених позовних вимог необхідно відмовити, поскільки відповідно до ч.3.ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України, сторона позивача не довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. .

Таким чином, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, є законні підстави для задоволення позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню в силу ст. ст. 1166, 1167, 1191 ЦК України.

Крім того, поскільки позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а вимоги підлягають частковому задоволення, тому на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 5257 (пять тисяч двісті пятдесят сім) грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 6000 (шість тисяч) грн., з яких 3450 (три тисячі чотириста пятдесят) грн. з ОСОБА_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_2, та 2550 (дві тисячі пятсот пятдесят) грн. з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА».

Стягнути судовий збір в сумі в розмірі 243 (двісті сорок три) 60 коп. по матеріальним вимогам з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на користь держави.

Стягнути за вимогами моральної шкоди з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» 97 (девяносто сім) грн. 44 коп. та з ОСОБА_2 146 (сто сорок шість) грн. 16 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С У Д Д Я:підпис

Копія вірна:

Рішення набрало законної сили 2014 року.

СУДДЯ: