АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2695/14 Головуючий 1 інстанції: Волчек О.О.
Справа № 628/4652/13-ц Доповідач: Івах А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Івах А.П.,

суддів Коростійової В.І., Гуцал Л.В.,

при секретарі Курносовій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 11 лютого 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Відокремленого підрозділу Купянськ-Вузлова дистанція колонії Державного підприємства Південна залізниця, 3-тя особа: начальник Відокремленого підрозділу Купянськ-Вузлова дистанція колонії Державного підприємства Південна залізниця ОСОБА_2, т.в.о. начальника Відокремленого підрозділу Купянськ-Вузлова дистанція колонії Державного підприємства Південна залізниця ОСОБА_3 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відокремленого підрозділу Купянськ-Вузлова дистанція колонії Державного підприємства Південна залізниця та просив стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату за листопад 2012 року в сумі 777,64грн..

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він працював в Купянськ-Вузловій дистанції колій монтером, бригадиром з 9.02.2007р. по 22.11.2012р., згідно наказу №92/ОС від 22.11.2012р. був звільнений у звязку з невідповідністю виконуваній роботі через стан здоровя. Перед звільнення був направлений на медкомісію, відповідно до ст. 123 КЗпП України та йому було нараховано заробітну плату в сумі 777, 64 грн, яка складається з:

- 501,76 грн;

- 250,88 грн.,

- 25 грн.

У листопаді 2012 р. з нього були утримані грошові кошти за 21 день відпустки в сумі 259,86 грн. в порушення ст. 127 п. 2 КЗпП України. Ці кошти були йому повернуті у грудні 2012 р. в сумі 1854, 90 грн, а також у березні 2013 р. в сумі 741, 96 грн, що підтверджується довідкою, наданою відповідачем. Також у ході перевірки Територіальною Державною інспекцією з питань праці у Харківській обл. було встановлено, що порушені вимоги ст. 127, п.1 ст. 116 КЗпП України, що підтверджується листом.

Крім того, позивач вказує, що він не надавав згоди на утримання нарахованої йому заробітної плати в сумі 777, 64 грн., чим відповідачем порушено ст. 136 КЗпП України.

Рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 11 лютого 2014 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються;

- чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним нормам процесуального закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Як встановлено розглядом справи та не заперечується сторонами 09 лютого 2007 року ОСОБА_1 був прийняти на роботу в Купянськ-Вузлову дистанцію колії монтером другого розряду.

Згідно наказу від 22.11.2012 р. за № 92/ОС був звільнений з роботи у відповідності до п.2 ст.40 КЗпП України внаслідок невідповідності виконуваної роботи за станом здоровя.

При звільненні з роботи по п.2 ст. 40 КЗпП України з ОСОБА_1 згідно наказу № 92/ОС від 22.11.2012 р. згідно розрахункових документів відповідачем по справі у листопаді 2012 р. були нараховані грошові кошти у таких сумах: проходження медогляду 8 год. 250 грн. 88 коп. та проходження медогляду 16 год. 501 грн.76 коп, а також сума матеріальної допомоги (пункт 393), яка складає 25 грн., а всього 777 грн. 64 коп, з яких за мінусом обовязкових відрахувань профспілковий внесок-36,88 грн., єдиний внесок - 65, 49 грн., утримано - 45,90 грн. сума до сплати складала 629 грн. 52 коп. В березні 2013 р. ОСОБА_4 були нараховані грошові кошти за 6 календарних днів відпустки в розмірі 741, 96 та винагорода в сумі 1119, 74 грн.

Згідно довідки за підписом начальника Купянськ - Вузлової дистанції колії ОСОБА_5 та головного бухгалтера ОСОБА_6 у листопаді 2012 р. з ОСОБА_1 були утримані грошові кошти за 21 день відпустки в сумі 2596,86 грн., з них податок з доходів фізичних осіб 375, 51 грн., єдиний соціальний внесок 93,49 грн. У грудні 2012 р. ОСОБА_4 було повернено грошові кошти за 15 календарних днів відпустки, що склало 1854, 90 грн., з яких податок з доходів фізичних осіб складає 268,22 грн., податок ЄСВ - 66,78 грн. У березні поточного року ОСОБА_1 повернено грошові кошти за 6 днів відпустки в сумі 741, 96 грн., з низ податок з доходів фізичних осіб в сумі 107, 29, податок ЄСВ- 26,71 грн. Суму коштів за відпустку у кількості 6 днів та податок, утриманий раніш в сумі 263, 06 грн. виплачено у березні 2013 р.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що останнім не доведений факт порушення його прав діями відповідача щодо невиплати йому заробітної плати за листопад 2012 року в сумі 777 грн. 64 коп.

Висновок суду ґрунтується на основі повно та всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися в ході розгляду справи як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими письмовими доказами, які судом дослідженні у судовому засіданні; відповідає вимогам ст.. ст.. 57-60, 64 ЦПК України та погоджується з нормами ст.. 116, 127 КЗпП України.

З висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується та вважає, що суд, виконавши вимоги процесуального законодавства, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, ухвалив рішення таке, що відповідає вимогам ст.. 213, 214 ЦПК України, привів мотиви, з яких вважає встановленою відсутність факту порушення прав позивача, вказав з яких підстав не бере до уваги доводи ОСОБА_1 щодо невиплати йому оспорюваної суми, встановивши юридичну природу правовідносин, що виникли між сторонами, правильно застосував зазначені в рішенні нормативно-правові акти.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для їх задоволення, скасування чи зміни судового рішення колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 11 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -