Справа № 310/8702/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, третя особа Відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області про визнання правочину недійсним, застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, третя особа Відділ ДВС Бердянського МРУЮ в Запорізькій області про визнання правочину недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, вказуючи, що 20.10.2014 року відбувалися публічні торги з продажу належної їй квартири АДРЕСА_1. За результатами торгів відповідач прийняв протокол № 7624 проведення електронних торгів від 20.10.2014 (Реєстраційний номер лота: 6652). Вона випадково дізналася про проведення електронних торгів із продажу належної їй квартири 07.10.2014 року з сайту https://torgi.minjust.gov.ua/.

Початкова вартість квартири на торгах становила 148473,50 грн., хоча відповідно до експертної оцінки її вартість була значно вищою, тому вважає, що була здійснені уцінка квартири в зв'язку з тим, що попередні торги не відбулися. Ні державний виконавець ні відповідач не повідомили її про уцінку квартири. Вважала, що уцінка майна взагалі не проводилася, чим були порушені п. п. 2, 4 розділу VII Тимчасового порядку, де визначено, що уцінка (повторна уцінка) майна проводиться відповідно до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», уцінка предмета іпотеки проводиться відповідно до статті 49 Закону України «Про іпотеку». Також, не пізніше наступного робочого для після проведення уцінки (повторної уцінки) майна державний виконавець направляє інформацію про проведення уцінки (повторної уцінки) та копію відповідного акту до регіонального органу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 5 ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження», не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися. Таку постанову вона мала право оскаржити, якщо постанова порушує її права, або іншим чином негативно може вплинути на перебіг реалізації арештованого майна.

В матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про будь-які дії державних виконавців або інших службових осіб відділу ДВС Бердянського МРУЮ, направлені на прийняття рішень з уцінки майна, яке було передано на реалізацію.

Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення) та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розділ 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Згідно ч. 2. п. 3 розділу V Тимчасового положення у разі коли ціна лота становить від 100 000 грн. і більше, цінова пропозиція повинна бути підписана за допомогою електронного цифрового підпису учасника, що запропонував її. Моментом подачі цінової пропозиції вважається зафіксований Системою момент підпису цінової пропозиції засобами електронного цифрового підпису.

Згідно із положеннями п. 4.14 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в зазначеному міністерстві 2 листопада 1999 року за № 745/4038, торги закінчувалися підписанням протоколу про результати торгів, який має силу договору.

У зв'язку з цим, протокол повинен містити всі істотні умови договору купівлі-продажу. Однак в порушення цієї норми, протокол не відповідає загальним вимогам, що ставляться до правочинів цього виду.

Виходячи з наведеного, прилюдні торги є спеціальною процедурою, за результатами якої укладається договір купівлі-продажу. Такий договір як правочин можна визнати недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Таким чином, якщо на підставі укладеного спеціалізованою організацією з відділом ДВС договору ця організація під час укладення на торгах договору виступає представником ВДВС, то стороною такого договору є останній. Якщо ж, спеціалізована організація виступає від власного імені, на підставі договору комісії, укладеного з ВДВС, то стороною такого договору є спеціалізована організація.

Підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна.

Порушенням порядку організації торгів може слід вважати неповідомлення боржника чи стягувача про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, стартову ціну реалізації майна (п. 3.11 Тимчасового положення).

Просила визнати недійсними прилюдні торги з реалізації житлової квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, в тому числі недійсним укладеного на торгах договору купівлі-продажу із застосуванням цивільно правового наслідку такої недійсності - повернення сторін договору до первісного стану.

У судовому засіданні позивач вимоги підтримала і пояснила суду, що першу оцінку майна проведено 19.09.2014 року і складено акт оцінки майна, який дійсний протягом шести місяців, тобто до 20.10.2014 року, але торги проведено в той час, коли строк дії акту закінчився. Відділ ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції провів уцінку спірного майна на підставі п. 3, ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження», але не повідомив її про вартість майна після уцінки. Пунктом 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення торгів передбачено, що ДП «Інформаційний центр» повинно повідомити її про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна, що не було зроблено. Їй стало відомо про уцінку тільки 14.10.2014 року. З вартістю майна після уцінки не згідна. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, у листі просив розглянути справу в його відсутності. Направив до суду заперечення у якому зазначив, що 01.04.2014 Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №332-р щодо проведення експерименту із запровадження нової системи реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів у деяких областях України з 01.05.2014, а в Запорізькій області з 01.07.2014.

На виконання даного розпорядження наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 №656/5 затверджено Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів за яким і були проведені електронні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1.

Всі заходи із підготовки до реалізації майна через електроні торги покладено на відповідний відділ ДВС, тому постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.04.2013 винесено відділом державної виконавчої служби Бердянського МУЮ Запорізької області.

Відповідно до п. 2 Розділу II Тимчасового порядку державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення 10-денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна або у разі відсутності таких заперечень готує для проведення реалізації майна документи, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, і направляє їх до відповідного структурного підрозділу головного управління юстиції у місті Києві та областях, що забезпечує реалізацію повноважень Державної виконавчої служби України.

Керівник регіонального органу державної виконавчої служби, начальник відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України після отримання документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до п'яти робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень надає доручення щодо їх усунення у строк до п'яти робочих днів.

У разі якщо реалізації підлягає предмет іпотеки, відповідальний працівник не пізніше наступного робочого дня направляє організатору заявку на публікацію повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації.

Організатор проводить електронні торги протягом одного місяця з дати внесення інформації про лот у систему.

Так, інформація про лот №6652 була внесена у систему 19.09.2014 року із зазначенням дати проведення аукціону - 20.10.2014.

Дане арештоване майно не є предметом іпотеки, а отже, законодавством не передбачено направлення відповідальним працівником ДВС на адресу організатора заявки на публікацію повідомлення про проведення електронних торгів в засобах масової інформації, і відповідно, не передбачено публікацію оголошення та направлення повідомлення боржнику, державному виконавцю, та іншим особам про день, час та про початкову ціну продажу майна.

Відповідач є організатором електронних торгів і, відповідно до п. 1 розділу І Тимчасового порядку, відповідає за забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій.

Позивачем жодним чином не доведено, у чому саме полягає незаконність дій відповідача, а також у чому саме полягає невідповідність дій відповідача чинному законодавству України.

Відповідач жодним чином не порушував прав позивача і діяв виключно у спосіб та у межах, прямо визначених законодавством України, тому просив у задоволенні позову відмовити.

Представник відділу ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що перші торги, які були призначені на 01.09.2014 року не відбулися. Відповідно до ст. ст. 58, 62 ч. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» 11.09.2014 року було складено акт про уцінку майна і знижена його вартість на 30 % від визначеної експертом 19.03.2014 року. Цей акт уцінки береться до уваги при продажу, а не попередній акт, тому заперечення позивача, який зазначив, що оцінка була прострочена не відповідає дійсності. Акт оцінки майна від 19.03.2014 року на момент проведення прилюдних торгів 01.09.2014 року та на момент його уцінки 11.09.2014 року був дійсним. Вона 12.09.2014 року направила ОСОБА_1 акт про уцінку, тому вважає, що позивач була повідомлена про результати уцінки. За ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» акт направлявся позивачу простою кореспонденцією, тому відомості про його отримання відсутні. У матеріалах виконавчого провадження є відомості, що позивач отримала акт тільки 28.10.2014 року. Обов'язок повідомити ОСОБА_1 про проведення торгів покладено на ДП «Інформаційний центр». Торги відбулися 20.10.2014 року і переможець сплатив грошові кошти за придбане майно.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

За договором дарування від 29.12.2003 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. Це право зареєстровано за нею (а.с.16,17).

Постановою державного виконавця від 04.01.2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 24567,95 грн. (а.с.15

Актом від 11.09.2014 року знижена вартість арештованого майна шляхом уцінки вартості, визначеної експертом на 30 %. Загальна продажна вартість майна, що передано на реалізацію складає 148473,50 грн. 50 коп. (а.с. 56).

Листом від 12.09.2014 року акт про зниження вартості арештованого майна направлено ОСОБА_1

Згідно протоколу №7624 проведення електронних торгів від 20.10.2014 року квартира АДРЕСА_1 була виставлена на реалізацію за стартовою ціною 148 473,50 грн. Переможцем торгів став учасник №2 ОСОБА_2, який запропонував найвищу цінову пропозицію 198 954,49 грн. (а.с.53-54).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦПК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Позивачем оспорюється прилюдні торги, що здійснені у електронній формі, тому підставами для визнання договору, який укладено на них недійсним є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.04.2014 року №332-р «Про проведення експерименту із запровадження реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» було затверджено Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Так, згідно пункту 4 наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було уповноважено на здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, організацію та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених Тимчасовим порядком.

Порядок реєстрації учасників електронних торгів, порядок проведення та оформлення результатів електронних торгів, а також визначення переможця електронних торгів регулюється Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Заявляючи позов ОСОБА_1 посилалась на порушення Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджено наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 року та на порушення Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, який затверджено наказом Міністерства юстиції України 27.10.1999 року.

Суд вважає, що застосування до спірних правовідносин обох нормативних актів є неприпустимим, оскільки позивачем оспорюються прилюдні торги, що здійснені в електронній формі, тому судом слід перевірити чи відповідає зміст оспорюваного правочину Тимчасовому порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджено наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 року.

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_1 посилалась на порушення, які, на її думку, є підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Зазначила, що одним із таких порушень є те, що її не повідомили про виставлення спірної квартири на торги, але таке повідомлення не передбачено Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджено наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 року.

Також ОСОБА_1 вважала, що виконавчі дії по уцінці майна взагалі не проводились, чим порушено п. п. 2, 4 розділу VІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджено наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 року, ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 49 ЗУ «Про іпотеку», але жодного доказу, який цю обставину підтверджує суду не надала.

Разом з тим, позивач зазначила, що її не повідомили про уцінку майна.

Пунктом 2 розділу VІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджено наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 року передбачено, що уцінка майна проводиться відповідно до ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження».

За ч. 3 ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження», майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

Державним виконавцем не надано суду належного доказу, який підтверджує виконання ним вимог ч. 3 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження» та повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна позивача в порядку, який встановлено законом, що безумовно є порушенням закону, яке могло вплинути на результати торгів.

Посилання позивача на порушення ст. 49 ЗУ «Про іпотеку» не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки спірне майно не є іпотечним і дія закону на нього не розповсюджується.

Не надано позивачем доказів невиконання державним виконавцем вимог п. 4 розділу VІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджено наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 року.

Не доведено позивачем і відсутність у протоколі прилюдних торгів, що здійснені в електронній формі усіх істотних умов договору купівлі-продажу.

Посилання позивача на порушення процедури продажу майна, правил проведення торгів, оформлення кінцевих результатів торгів та пункту 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, який затверджено наказом Міністерства юстиції України 27.10.1999 року суд не може взяти до уваги, оскільки цей порядок не розповсюджується на відносини з реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів і не регулює ці відносини.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Розділом Х Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів передбачено, що спори, пов'язані з реалізацією майна, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка притягується судом до відповіді за позовом, тому що на неї вказує позивач, як на порушника свого права.

Статтею 11 ЦПК України, встановлено принцип диспозитивності цивільного судочинства, за яким визначення відповідачів, як осіб, до яких пред'являється позов, є виключним правом позивача.

Відповідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК України рішення у справі може постановлюватися лише щодо сторін.

Статтею 33 ЦПК України не передбачено право суду самостійно залучати до участі у справі співвідповідача, навіть у випадку обов'язкової співучасті, якщо позивач не заявить такого клопотання.

ОСОБА_1 зазначила відповідачем по справі ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України і визначила статус у справі Відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області як третю особу, що не відповідає вимогам ст. 30, 213, 215 ЦПК України виходячи з наступного.

Згідно розділу І Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів визначено значення термінів, що вживаються у ньому:

- арештоване майно - це рухоме або нерухоме майно боржника (крім земельних ділянок та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації;

- електронні торги - це прилюдні торги, що здійснюються в електронній формі в системі;

- прилюдні торги - це продаж майна, за яким його власником стає покупець, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну;

- учасник електронних торгів - це фізична особа, що має повну дієздатність, та юридична особа в особі представника, уповноваженого виступати від її імені, яка сплатила гарантійний внесок та допущена організатором до участі в електронних торгах відповідно до вимог цього Порядку;

- організатор - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим порядком.

Аналізуючи значення цих термінів, суд вважає, що електронні торги за своєю юридичною природою є продажем майна на яке звернено стягнення і яке підлягає реалізації.

Із розділу VІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів видно, що після закінчення електронних торгів автоматично формується протокол електронних торгів до якого вноситься інформація, яка містить всі істотні умови договору купівлі-продажу. Не пізніше наступного робочого дня після надходження від переможця електронних торгів підписаного протоколу його копія направляється організатором до відповідного органу державної виконавчої служби.

Викладене дає підстави стверджувати, що протокол, який формується за результатами торгів є договором купівлі-продажу.

Таким чином, під час проведення електронних торгів укладається угода про передачу майна у власність, сторонами якої є покупець з однієї сторони та продавець з іншої сторони. Покупцем може бути фізична або юридична особа, яка придбала майно, а продавцем - Відділ державної виконавчої служби, оскільки останній уповноважений законом на примусове відчуження майна боржника з метою примусового виконання рішення суду.

Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 №656/5 ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України уповноважене на організацію та проведення торгів. Судом встановлено, що між цим підприємством та Відділом державної виконавчої служби не укладено угоди за якою ДП «Інформаційний центр» Міністерства Юстиції України виступав би від імені Відділу державної виконавчої служби або від власного імені як комісіонер. За таких обставин відсутні підстави вважати що ДП «Інформаційний центр» Міністерства Юстиції України витупає продавцем при здійсненні прилюдних торгів, що здійснюються в електронній формі.

На підставі викладеного, суд вважає, що покупцем за прилюдними торгами, що здійснені в електронній формі за протоколом №7624 від 20.10.2014 року є ОСОБА_2, а продавцем Відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області, тому саме ці особи повинні відповідати за позовом.

ОСОБА_1 не заявила клопотання про залучення до участі по справі цих осіб в якості відповідачів, тому за ст. 33 ЦПК України спір розглянуто за заявленим позовом.

Таким чином, спір за позовом ОСОБА_1 до ДП «Інформаційний центр» Міністерства Юстиції України про визнання недійсними прилюдних торгів та повернення сторін до первісного стану не може бути вирішений на користь жодної із сторін.

З огляду на викладене у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 203, 215 ЦК України, Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджено наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 року, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя