АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2980/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 Кузьменко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівГончар Н. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечна М.М.

представника позивача Попельнюх Т.І.

відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на заочне рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 06 березня 2014 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,-

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення ОСОБА_8, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № CS10GА00000321 ОСОБА_7 03.10.2008 р. отримав кредит у розмірі 55245,92 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.10.2013 р.

В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 12.02.2009 року має заборгованість 53320,58 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 51088,31 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 1665,97 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 484,73 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 81,57 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором Банк і відповідачка ОСОБА_8 03.10.2008 р. уклали договір іпотеки № CS10GА00000321. Згідно з договором іпотеки відповідачка ОСОБА_8 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. Майно належить відповідачці ОСОБА_8 на праві власності на підставі договору міни.

Позивач просив в рахунок погашення заборгованості за договором № CS10GА00000321 від 03.10.2008р. в розмірі 410568,47 грн. (53320,58 доларів США за курсом 7,70 відповідно до службового розпорядження НБУ №417/56 від 12.02.09р.) - звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ЗАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідачки ОСОБА_8 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням «ПриватБанку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, виселити відповідачку ОСОБА_8, яка зареєстрована і проживає у квартирі АДРЕСА_1, зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у м. Черкаси та стягнути з відповідачів судові витрати по справі: судовий збір - 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 30 грн., судовий збір за виселення - 08,50 грн.

Заочним рішенням Соснівського районного суду Черкаської області від 06 березня 2014 року позов задоволено та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CS10GА00000321 від 03.10.2008 р. звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідачки ОСОБА_8 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Виселено відповідачку ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у Черкаській області.

Стягнуто з відповідачки ОСОБА_8 судові витрати по справі: судовий збір - 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 30 грн., судовий збір за виселення - 08,50 грн., а всього 1738,50 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на дане рішення, в якій просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції, оскільки вважає його ухваленим із порушенням норм матеріального права, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 14 травня 2014 року апеляційна скарга ОСОБА_7 задоволена. Заочне рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 06 березня 2014 року скасоване, та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення ОСОБА_8

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, а рішення апеляційного суду Черкаської області від 14 травня 2014 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони по справі, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення ОСОБА_8, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що боржник за кредитним договором ОСОБА_7 не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, а тому позивач обґрунтовано звернувся з позовом до суду до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та виселення особи, яка відповідно до договору іпотеки проживала в даній квартирі (предметі іпотеки).

Зазначені висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи.

Встановлено, що 03.10.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 уклали кредитний договір № CS10GА00000321, за яким ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_7 кредит у розмірі 55245,92 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.10.2013 р.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором Банк і відповідачка ОСОБА_8 03.10.2008 р. уклали договір іпотеки № CS10GА00000321. Згідно з договором іпотеки відповідачка ОСОБА_8 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. Майно належить відповідачці ОСОБА_8 на праві власності на підставі договору міни.

ОСОБА_7 належним чином не виконує умови кредитного договору, в зв'язку з чим станом на лютий 2009 року утворилась заборгованість в сумі 53320,58 доларів США.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

За змістом ст. ст. 572, 575 ЦК України іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Таким чином, встановивши що боржник ОСОБА_7 не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та з метою погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 53320,58 доларів США станом на лютий 2009 року, суд першої інстанції обґрунтовано звернув стягнення на предмет іпотеки за способом, запропонованим позивачем, та виселив з предмету іпотеки його власника, - ОСОБА_8

Судом першої інстанції вірно враховані роз'яснення викладені у п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до яких невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Доводи апелянта про те, що на момент передачі квартири АДРЕСА_1 його дружиною ОСОБА_8, в даній квартирі також були зареєстровані їх неповнолітні діти ОСОБА_9, 1999 року народження та ОСОБА_10, 2007 року народження, а також він, апелянт по справі, та боржник за кредитним договором ОСОБА_7, а тому неможливо звертати стягнення на предмет іпотеки є безпідставними, так як даний договір іпотеки на момент ухвалення рішення судом першої інстанції є чинним. Крім того, в позовних вимогах позивач поставив вимогу лише про виселення іпотекодавця ОСОБА_8, яка згідно наданих ними ж самими даних не була зареєстрована в АДРЕСА_1 на момент укладення договору іпотеки, а була зареєстрована в АДРЕСА_2. Недійсність правочину може бути встановлено лише в судовому порядку за позовом сторони правочину про визнання його недійсним. Апелянт такого рішення про визнання договору іпотеки недійсним суду не надав.

Попереднє рішення суду апеляційної інстанції від 14 травня 2014 року було скасоване судом касаційної інстанції з мотивів не з'ясування судом апеляційної інстанції дійсних обставин справи та не усунення розбіжностей щодо даних довідок про реєстрацію місця проживання неповнолітніх дітей та ОСОБА_8

Частиною 4 ст. 338 ЦПК України передбачено, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Іпотекодавцем ОСОБА_8 перед підписанням договору іпотеки була надана довідка, видана виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним управлінням №5 Соснівського району м. Черкаси №12470 від 25 серпня 2008 року, за якою в зазначеній квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований лише ОСОБА_7 (а.с. 103), який є чоловіком власником житла ОСОБА_8 Іпотекодавець ОСОБА_8 окремою заявою підтвердила, що за адресою місцезнаходження предмета іпотеки дітей, що зареєстровані в житловому приміщенні та мають право користуватись предметом іпотеки немає.

Крім того, ОСОБА_8 особисто засвідчила, підписавши договір іпотеки, що відповідно до п. 12.9 при укладені цього договору іпотекодавцем враховані інтереси дітей та інших членів сім'ї і осіб, які мають право користуватись даним предметом іпотеки. Особи, які мешкають або зареєстровані у предметі іпотеки дали згоду на їх виселення у разі звернення стягнення на предмет іпотеки.

В 2011 році ОСОБА_8, через три роки після укладання договору іпотеки та надання позивачу (Банку) даних про свою реєстрацію місця проживання та даних з паспорта, які вона особисто засвідчила підписом, замінили свій паспорт в зв'язку з пошкодженням. За таких обставин суд апеляційної інстанції позбавлений можливості оглянути паспорт ОСОБА_8, який вона надавала Банку та нотаріусу про посвідченні договору іпотеки.

Допитана в якості свідка паспортист Придніпровського СУБ ОСОБА_11 не змогла пояснити суду апеляційної інстанції походження довідок, що видавались РЕУ сім'ї ОСОБА_8 при укладенні кредитного договору та договору іпотеки в 2008 році.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» (в редакції від 31 березня 2005 року) батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 зазначеного Закону органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла, а діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, дозвіл органу опіки та піклування повинен бути наданий щодо будь-яких правочинів, право власності на яке, або право користування яким мають діти.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з приводу визнання недійсними договорів іпотеки з підстав їх невідповідності вимогам законодавства про охорону дитинства та порушення прав дитини, викладених в п.44 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

За таких обставин, суд першої інстанції, задовільняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», обґрунтовано виходив з того, що права неповнолітніх дітей іпотечним договором не порушувалися, і отримання дозволу на укладення такого договору від органу опіки та піклування необхідності не викликало.

Зокрема, суд правильно врахував, що при підписанні іпотечного договору сам відповідач надав довідку виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного управлінням №5 Соснівського району м. Черкаси №12470 від 25 серпня 2008 року, за якою в зазначеній квартирі АДРЕСА_1 на момент укладення договору іпотеки заеєрестрований лише ОСОБА_7 Крім того, відповідно до п.п.12.5 та 12.9 договору іпотеки отримана письмова згода іншого подружжя на передачу квартири в іпотеку та іпотекодавець ОСОБА_8 підтвердили, що даним договором іпотеки не порушуються права неповнолітніх дітей.

Відповідно до паспортних даних ОСОБА_8 вона 23.09.2008 року знялась з реєстрації з квартири АДРЕСА_1 та 30.10.2008 року зареєструвала своє місце проживання в АДРЕСА_2 (а.с. 120). Дані місця проживання та реєстрації ОСОБА_8 зазначені і в договорах страхування предмету іпотеки та в заявах на укладення договорів страхування нерухомості. Повторно зареєструвалась в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_8 без дозволу іпотекодержателя.

Позовних вимог про виселення з предмету іпотеки ОСОБА_7 та неповнолітніх дітей ОСОБА_9 1999 року народження та ОСОБА_10 2007 року народження позивачем в даній справі не заявлялись.

Таким чином, за наслідками розгляду справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, дав належну оцінку наявним у справі доказам, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги ретельно перевірені судом першої інстанції та не містять підстав для зміни чи скасування правильного рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на заочне рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 06 березня 2014 року відхилити, а рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 06 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу його проголошення.

Головуючий :

Судді :