АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8510/14 Справа № 179/1691/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Новік Д. І. Доповідач - Колодяжна Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді- Колодяжної Н.Є.

суддів - Баранніка О.П., Лисичної Н.М

при секретарі - Видюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за поданням державного виконавця - про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі Відділ державної виконавчої служби Магдалинівського районного управління юстиції просить скасувати ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2014 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає скаргу необґрунтованою, а ухвалу законною, такою, що відповідає вимогам закону, виходячи з наступного.

У поданні державний виконавець вказує, що боржник ОСОБА_2 має невиконані зобов'язання, покладені на неї судовим рішенням, що є підставою для обмеження її у праві виїзду за кордон, в зв'язку з чим, просить суд керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі ст. 6 Закону України «Про порядок в'їзду в Україну та виїзду з України громадян України» обмежити боржника у праві виїзду за межі України до повного виконання своїх зобов'язань.

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З огляду на дану норму Конституції України, суд прийшов до вірного висновку, що обмеження особи права вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, є обмеження її конституційного права на свободу пересування, гарантованого державою.

Вжиття забезпечувального заходу у вигляді обмеження боржника у конституційному праві на пересування може бути застосоване судом виключно за наявності вагомих підстав вважати, що за умови його невжиття рішення суду залишиться невиконаним, зокрема, за наявності доказів того, що боржник буде переховуватись за межами України.

З матеріалів, доданих до подання, не вбачається, що у випадках невжиття запропонованих заходів виникнуть додаткові перешкоди у виконанні рішення суду. Міркування державного виконавця щодо ймовірного виїзду боржника за межі України мають характер припущень і спростовуються тим фактом, що достовірної інформації , яка б була отримана державним виконавцем про те, що боржник найближчим часом виїжджає за кордон немає, оскільки інформація про звернення боржника з клопотанням про виїзд з України відсутня.

Інші заходи для забезпечення виконання рішення визначені ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем не здійснювались.

За таких обставин підстав вважати рішення незаконним - не встановлено.

Доводи скарги про неврахування судом того, що ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму платежів за шість місяців, - не можна вважати обґрунтованими, оскільки дану обставину суд не залишив без уваги та вважав, що у виконавчої служби є інші законні заходи для забезпечення виконання рішення суду, а такий захід як обмеження права на пересування є неконституційним.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відділу ДВСУ в Дніпропетровській області- відхилити.

Ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2014р. - залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку у 20-денний строк.

С У Д Д І

Н.Є.Колодяжна

О.П. Бараннік

Н.М. Лисична