ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2200/14-ц
Провадження №2/477/1121/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді - Глубоченка С.М.

при секретарі - Чирковій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зеленогайської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області

про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3, який при житті фактично прийняв спадщину за заповітом, яка відкрилась після смерті його матері - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, яка фактично прийняла спадщину за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4. Зазначив, що є єдиним спадкоємцем померлого за законом, який фактично прийняв спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому, через відсутність документів, що підтверджує фактичне прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4.

Ухвалою суду від 16 грудня 2014 року за клопотанням позивача у справі замінено первісного відповідача - ОСОБА_2 належним відповідачем - Зеленогайську сільську раду Жовтневого району Миколаївської області.

Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, про підтримання позовної заяви, з підстав, викладених в ній та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач - Зеленогайська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позов визнали та не заперечували проти його задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5, що об'єктивно підтверджується свідоцтвом про смерть від 06 квітня 1979 року (а.с.9).

Спадкодавець ОСОБА_5 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 05 липня 1947 року (а.с.7).

Згідно довідки виконкому Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 15 липня 2014 року №790/06-02 на час відкриття спадщини спадкодавця ОСОБА_5, були зареєстровані та проживали його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_3 (а.с.44).

17 березня 1980 року ОСОБА_4 Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески після смерті ОСОБА_5 (а.с.62).

Згідно довідки радгоспу "Восток" від 17 липня 1970 року №309 ОСОБА_5 виплачена вартість за спірний будинок, який перейшов у його власність (а.с.43).

Відповідно до копії погосподарської книги Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (особовий рахунок №1130) за 1977-1979 роки, ОСОБА_5 зареєстрований як голова та власник домогосподарства АДРЕСА_1 (а.с.47).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 11 грудня 2014 року №30788741, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на спірний житловий будинок відсутні (а.с.36).

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 за життя свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок на підставі запису в погосподарський книзі Котляревської сільської ради Жовтневого району не отримав.

Однак, виходячи з викладеного та системного аналізу правил статей 8, 19, 41 Конституції України як Основного Закону, суд вважає що спадкодавець ОСОБА_5 на момент смерті був власником спірного житлового будинку, що включається до складу спадщини.

Згідно роз'яснень, що містяться в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство.

Спадкоємцями першої черги за законом, у відповідності до частини 1 статті 529 ЦК УРСР є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно приписів частини 1 статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

З урахуванням встановленої судом обставини щодо одержання 17 березня 1980 року ОСОБА_4, як спадкоємиці першої черги за законом, свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 в частині грошового внеску, ОСОБА_4, у відповідності до статей 529, 548, 549 ЦК УРСР є такою, що прийняла всю спадщину після смерті ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, що об'єктивно підтверджується свідоцтвом про смерть від 08 вересня 1999 року серії НОМЕР_1 (а.с.11).

За життя, ОСОБА_4, 19 жовтня 1987 року склала заповіт, посвідчений П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою, яким заповіла належний їй житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, своєму синові ОСОБА_3 (а.с.10).

У відповідності до свідоцтва про народження від 28 серпня 1953 року серії НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_3, матір'ю якого є ОСОБА_4 (а.с.8).

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо вiн фактично вступив в управлiння або володiння спадковим майном та якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У відповідності до абзацу 1 пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін'юсту України від 14 червня 1994 року № 18/5, зареєстрованого в Мін'юсті України 07 липня 1994 року за № 152/361, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те,

що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Згідно довідки виконкому Зеленогайської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 19 серпня 2014 року №558 на час відкриття спадщини спадкодавця ОСОБА_4, був зареєстрований та проживав її син ОСОБА_3 (а.с.45).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась, інформація в Спадковому реєстрі (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) відсутня (а.с.59, 60).

Таким чином, в силу статей 548, 549 ЦК УРСР, ОСОБА_3, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, охоплену заповітом, після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що об'єктивно підтверджується свідоцтвом про смерть від 02 вересня 2013 року серії НОМЕР_3 (а.с.6).

Згідно приписів частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до вимог частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_3 (а.с.52).

У відповідності до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно довідки виконкому Зеленогайської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 19 серпня 2014 року №559 на час відкриття спадщини спадкодавця ОСОБА_3, був зареєстрований та проживав його син ОСОБА_1 (а.с.46).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, інформація в Спадковому реєстрі (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) відсутня (а.с.38, 39).

За вищевикладених обставин, суд вважає, що ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, за правилами частини 3 статті 1268 ЦК України та придбав право на спадкове майно в силу частини 1 статті 1261 ЦК України.

До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 прийняв спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка в свою чергу прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5.

Отже, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1.

Вартість спірного житлового будинку, згідно довідки КП "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 18 грудня 2014 року станом на 18 грудня 2014 року складає 46233,00 грн., об'єкти самочинного будівництва відсутні (а.с.74).

Оформлення спадщини позивачем позасудовим шляхом неможливе, що підтверджується відмовою Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області від 19 вересня 2014 року №875/01-16 у вчиненні нотаріальної дії (а.с.25).

Зі змісту вказаної вище відмови вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне нерухоме майно позивачу відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірний житловий будинок, що посвідчує право власності спадкодавця на нього.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача, оскільки спір виник не з вини відповідача.

Керуючись статтями 208-209, 212, 213, 214-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

(Повний текст рішення виготовлено і підписано 30 грудня 2014 року).

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО