ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6952/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2014 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ГОРБАНЬ С.І.

сторін:

позивачів ОСОБА_2; ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 залучивши в якості третьої особи ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, обгрунтовуючи позовні вимоги посилаються на те, що навесні 2014 року їх сусіди із квартири № 71, що знаходиться поверхом вище залили одну із кімнат у їх квартирі.

При першому огляді залитої кімнати вони із сім»єю відразу ж зрозуміли, що нещодавній ремонт потрібно буде повторити .

Оскільки , вони проживають у цивілізованому суспільстві , то мали надію на розуміння та вирішення питання щодо відшкодування мирним шляхом, але сусіди на відріз відмовилися надавати будь-яку компенсацію та ще й почали їх звинувачувати .

23 липня 2014 року був складений акт про залиття квартири АДРЕСА_1.

02.08. 2014 року їх донька ОСОБА_5, яка є у справі третьою особою, замовила звіт про незалежну оцінку відшкодування вартості майнового збитку квартири, що за адресою у АДРЕСА_1.

Згідно висновку суб»єкта оціночної діяльності про вартість об»єкта оцінки складає 14 921 ( чотирнадцять тисяч дев»ятсот двадцять одну) гривню 40 коп. з урахуванням ПДВ.

04 вересня 2014 року, в додаток до акту від 23 липня 2014 року лист про експериментальні випробування щодо залиття кімнати у їх квартирі, згідно якого винуватцем залиття та пошкодження майна є мешканці квартири № 71.

Разом з тим їм була заподіяна моральна шкода, яку вони оцінюють у 2 000 ( дві тисячі) гривень, які і просять стягнути на їх користь з відповідача.

В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах, а саме:

Зобов»язати власника квартири № 71 виплатити майнову шкоду у розмірі 14 921 гривню 40 коп. та моральну шкоду у розмірі 2000 гривень. Судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився , надіславши до суду свої письмові заперечення ( а.с. 32-34; 45 - 47) та письмову заяву за вх. № 56593 від 08.12. 2014 року, в якій просив розглядати справу за його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа: ОСОБА_5 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с. 24; 30) не направила в судове засідання свого представника, про причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв від останньої не надходило.

Вислухавши пояснення позивачів , дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, письмові заперечення відповідача ОСОБА_4, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та третя особк ОСОБА_5 проживають та зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , відповідно до вимог ст. 122 ч.3 ЦПК України ( а.с. 16-17; 27) . Будь-які правоустановлюючі документи з моменту надходження позовної заяви до суду, на вимогу суду на вищевказану квартиру щодо права власності. позивачами не надано.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили суду , що навесні їх квартира була залита водою. Оскільки сусіди із квартири № 71 відмовилися добровільно відшкодувати шкоду, вони звернулися до голови правління ЖБК «Будівельник-7» .

23 липня 2014 року був складений акт про залиття кватири АДРЕСА_1, комісією у складі: голови правління ЖБК «Будівельник-7» -ОСОБА_7 - голова комісії; слюсаря- сантехніка ОСОБА_8; слюсаря - електрика ОСОБА_9; власника квартири № 66 ОСОБА_10 після обстеження квартири АДРЕСА_1, 21-22 липня 2014 року року склали акт, де в результаті обстеження квартири 30 у спальній кімнаті яка розташована напроти ванної кімнати квартири №71 має місце намокання стінки розміром 1,5 кв. метри, а також намокання 3 кв. метри бетонної підлоги з наявністю на стінці і ленолеуму підлоги грибкового явища.

Місце протікання вологи встановити є неможливим у зв»язку з відсутністю доступу до джерела вологи з сторони кв. № 30 і відсутністю доступу до труб водопостачання і водовідведення у кв. № 71.

Згідно висновків та рекомендацій комісії в акті зазначено:

1. Власнику квартири № 30 визначити можливе місце проникнення вологи.

2. Після визначення місця можливого проникання вологи і звернення з претензією до членів комісії, власнику кв. № 71 негайно надати доступ слюсарю- сантехніку до мереж водопостачання і водовідведення внутрі квартири № 71.

3. Для визначення розміру шеоди від залиття, власнику квартири № 30, необхідно звернутись в експертне- будівельне управління м. Києва ( а.с. 4).

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27. 03. 1992 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода заподіяна особі майну громадянина або заподіяну майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Отже, зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що для настання відповідальності у вигляді відшкодування завданої шкоди, необхідна наявність вини особи у заподіянні шкоди, а також наявність причинно-наслідкового зв»язку між протиправною поведінкою особи і шкодою.

Як вбачається з акту від 23 липня 2014 року при обстеженні квартири № 30 після залиття , причини та з чиєї вини сталося залиття в акті не зазначені.

Твердження відповідача в письмових запереченнях ( а.с. 45-47) про відсутність його вини в залитті квартири, а також те, що його квартира не була джерелом залиття спірної квартири, так як , з акту комісії ЖБК «Будівельник-7» від 23.07. 2014 року не вбачається, що у залитті квартири та заподіянні шкоди винний відповідач, оскільки не було проведено обстеження його квартири , відсутні висновки про те, хто заподіяв шкоду, судом можуть бути прийняті до уваги та покладені в основу рішення, оскільки, як вбачається з листа Голови правління ЖБК « Будівельник-7» № 76 від 04.09.2014 року на ім»я мешканця квартири № 30 будинку кооператива ОСОБА_5 ( третя особа у справі) , з якого вбачається, що в додаток до акту від 23 липня 2014 року про часткове залиття однієї кімнати кв 30, 20.08. 2014 року проведені експериментальні випробування з метою встановлення джерела даного залиття.

Внаслідок даного експеримента встановлено, що наслідком намокання 1,5 кв. метри стінки вище підлоги і 3-х кв. метрів бетонної підлоги в даній кімнаті, є наслідком витоку з зливної системи квартири № 71, власником якої є ОСОБА_4

В даний час, аварійне пошкодження системи стоку і як наслідок витоку з кв. № 71 ліквідовано.

Додатково повідомляють, що 27.08. 2014 року власником квартири № 71 ОСОБА_4 до правління кооператива надана заява, з вимогою визначення комісією кооператива обсягів пошкодження до часу усунення витоку.

02.09. 2014 року мамою ОСОБА_3 о 18 годині 45 хвилин комісії кооператива у складі голови правління ЖБК «Будівельник-7» -ОСОБА_7, мешканця квартири 220 ОСОБА_11; мешканця квартири № 25 ОСОБА_12 ; в присутності мешканки кв. № 71 ОСОБА_13 було відмовлено в наданні доступу до місця пошкодження залиття ( а.с. 6) .

Вказаний факт, в судовому засіданні не оспорювала і позивачка ОСОБА_3 , пояснивши суду, що кімната, яка була пошкоджена залиттям , належить їх доньці, тобто третій особі ОСОБА_5, яка проживає у вказаній кімнаті з своїм сином ОСОБА_14 і вони з чоловіком доступу до вказаної кімнати не мають, а дочки не було дома, то вона комісії відмовила в наданні доступу до місця пошкодження залиття, оскільки дочкою 02.08. 2014 року вже був отриманий висновок на її ім»я і визначена ринкова вартість матеріального збитку, який виник внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5, становить 14 921 ( чотирнадцять тисяч дев»ятсот двадцять одну) гривню 40 коп. з урахуванням ПДВ.

Як вбачається з висновку суб»єкта оціночної діяльності про вартість об»єкта оцінки від 02.08. 2014 року ( а.с. 5), власником квартири являється третя особа ОСОБА_5, а позовні вимоги пред»явлені позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, правоустановлюючі документи на їх ім»я, також, як і на ім»я ОСОБА_5 , довідка форми № 3 та довідка голови правління ЖБК «Будівельник-7» -ОСОБА_7, хто являється власником квартири, в матеріалах справи відсутні.

З огляду принципу диспозитивності, встановлений ст. 11 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, і не може з власної ініціативи здійснювати пошук та збирати докази.

У той же час особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов"язані подати усі наявні у них докази або повідомити про них суд, відповідно до ч.3 ст. 10, ч.2 ст. 27, статей 60, 131 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З вимог ст. 1192 ЦК України вбачається, що розмір збитків які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості

втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим , кошторис, який би містив перелік робіт, які не зазначені в акті обстеження від 23.07. 2014 року та має вичерпний перелік пошкоджень, які сталися в квартирі АДРЕСА_1 , внаслідок залиття не складався, оскільки позивачами було відмовлено у доступі до місця пошкодження залиття 02.09. 2014 року.

Про те, у висновку суб»єкта оціночної діяльності про вартість об»єкта оцінки від 02.08. 2014 року, який був складено передчасно, не зазначено, якою методикою керувався спеціаліст при його складанні. Зазначені недоліки перешкоджають вважати цей письмовий висновок допустимим доказом через наявність неточностей та суперечностей, які впливають на достовірність висновку.

Жодних інших доказів, які б підтверджували розмір збитків, позивачами до позовної заяви не додано, отже на підставі вищенаведеного, позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 7, 10, 15, 57, 60, 195, 196, 208, 209, 212, 213,214, 215, 218, 294 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1192 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27. 03. 1992 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" , суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди , відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 15 грудня 2014 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК