Справа №483/1438/14-ц 24.12.2014 24.12.2014 24.12.2014
Провадження №22-ц/784/3413/14
Провадження номер №22-ц/784/3413/14
Головуючий суду 1-й інстанції -
Доповідач апеляційного
суду - Локтіонова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання -
Яценко Л.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_3,

представника позивача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

прокурора - Дмитрієнко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області

від 04 листопада 2014 року

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_6, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, - виконавчий комітет
Очаківської міської ради
Миколаївської області про позбавлення
батьківських прав, призначення
піклувальника та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

25 червня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_6 про
позбавлення його батьківських прав
щодо його неповнолітньої доньки
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначення її
піклувальником ОСОБА_8 та стягнення з
відповідача на її користь аліментів на
утримання дочки у розмірі ? частини
всіх видів його заробітку щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

Зазначені вимоги позивачка
обґрунтовувала тим, що відповідач
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків щодо доньки, не
утримує її, а тому просила позбавити
ОСОБА_6 батьківських прав.

Крім того, враховуючи смерть матері
ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та
наявність родинних відносин з
дівчинкою, яка приходиться їй онукою,
позивачка просила призначити її
піклувальником ОСОБА_8 та стягнути з
відповідача аліменти на її користь.

Рішенням Очаківського міськрайонного
суду Миколаївської області від 04
листопада 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням,
позивачка подала апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просила рішення суду скасувати
та ухвалити нове, яким задовольнити її
позовні вимоги.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що він є безпідставним.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, з огляду на таке.

Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України батько
може бути позбавлений судом
батьківських прав, якщо він ухиляється
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Пункт 16 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» №3 від 30.03.2007 р.
роз'яснює, що ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так
і в сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Відповідно до п.15 цієї ж Постанови
позбавлення батьківських прав, що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків.

Згідно з ч.2 ст.166 СК України одночасно з
позбавленням батьківських прав суд
може на вимогу позивача або за власною
ініціативою вирішити питання про
стягнення аліментів на дитину.

Частина 4 статті 60 ЦК України
регламентує, що суд встановлює
піклування над неповнолітньою особою,
якщо при розгляді справи буде
встановлено, що вона позбавлена
батьківського піклування, і призначає
піклувальника за поданням органу опіки
та піклування.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_6 -
відповідача по справі та ОСОБА_9, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_8 не заперечує проти позбавлення
батька батьківських прав.

Позивачка по справі є її бабусею.

Після розірвання у 1998 році шлюбу
батьків ОСОБА_8 залишилася проживати з
матір'ю у м.Очакові Миколаївської
області, де і проживає до сьогодні
разом з бабусею та дідусем (а.с.43).

Відповідно до довідки Очаківської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№4 від 12.06.2014 р., ОСОБА_7 навчається у 10-А
класі. Її батько навчанням дівчинки не
цікавився, школу не відвідував, її
вихованням не займався (а.с.41).

Згідно виписних епікризів ОСОБА_7 у 2014
році знаходилася на лікуванні в
Одеській дитячій лікарні №1 та
Миколаївській обласній дитячій
лікарні. Потребує нагляду у
ендокринолога (а.с.44, 45).

Відповідач ОСОБА_6 проживає у
м.Миколаєві (а.с.10).

Згідно з виконавчим листом, виданим
Очаківським міським судом
Миколаївської області 17 листопада 1998
р., з ОСОБА_6 на користь його бувшої
дружини на утримання доньки ОСОБА_7
були стягнуті аліменти у розмірі ?
частини з усіх видів його заробітку.

За період з жовтня 2013 р. до жовтня 2014 р.
заборгованість ОСОБА_6 по
аліментним платежам становила 10 683
грн.75 коп. (а.с.38).

Згідно з нотаріальною заявою
відповідача від 20 травня 2014 року, він
добровільно відмовився від виховання
та утримання ОСОБА_7 (а.с.39).

Однак, 18 серпня 2014 року він зазначену
заяву відкликав (а.с.27).

Того ж дня, ОСОБА_6 за місцем своєї
роботи звернувся з заявою про
відрахування з його заробітку
аліментів у розмірі 25% на користь
доньки (а.с.28).

Відповідно до довідки його роботодавця
від 31.10.2014 р. з заробітної плати ОСОБА_6
утримувалися аліменти на користь
ОСОБА_7, починаючи з серпня 2014 року,
однак вони були повернуті у зв'язку з
закінченням терміну зберігання (а.с.51).

Згідно з висновком органу опіки та
піклування - виконавчого комітету
Очаківської міської ради
Миколаївської області від 17 червня 2014
року ОСОБА_6 може бути позбавлений
батьківських прав відносно доньки
ОСОБА_7, оскільки тривалий час
вихованням доньки не займається,
нехтує своїми батьківськими
обов'язками, долею дівчинки не
цікавиться, не піклується про її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, не надає фінансової допомоги
(а.с.40).

Відповідно до пояснень представника
органу опіки та піклування зазначений
висновок було зроблено зі слів
позивачки та приймаючи до уваги
нотаріальну заяву відповідача про
відмову від виховання дочки.

Із наданих органом опіки та піклування
документів, які стали підставою
надання даного висновку, вбачається, що
даним органом при складанні висновку
не досліджувався жодний документ, який
би характеризував батька, його стан
здоров'я, місце проживання, наявність
чи відсутність шкідливих звичок та ін.

А отже, цей висновок не є об'єктивним,
оскільки він однобічний.

При ухваленні рішення суд оцінює
докази з урахуванням вимог статей 58 і 59
ЦПК України про їх належність та
допустимість. Обставини, які за законом
мають бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

При цьому, згідно із статтею 60 ЦПК
України, обов'язок доказування певних
обставин лежить на стороні, яка
посилається на них як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Недоведеність позову є підставою для
відмови у його задоволенні.

Встановивши зазначене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову ОСОБА_3

З наявних доказів не вбачається винної
поведінки батька у нехтуванні ним
своїми обов'язками.

Призначення позивачки піклувальником
її онуки ОСОБА_7 є неможливим без
подання органу опіки та піклування, яке
відсутнє у матеріалах справи.

Що ж стосується стягнення аліментів з
відповідача, то вони вже стягнуті у 1998
році з нього на користь його бувшої
дружини на утримання ОСОБА_7. Після
смерті дружини він добровільно подав
заяву за місцем роботи про стягнення з
нього аліменти з заробітної плати на
користь самої дівчинки.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції зміні або скасуванню не
підлягає, оскільки є законним та
обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Очаківського міськрайонного
суду Миколаївської області від 04
листопада 2014 року залишити без мін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді