Номер провадження № 22-ц/785/1825/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.

суддів Короткова В.Д., Калараш А.А.,

з участю секретаря Добряк Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк, ОСОБА_3, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання договору поруки припиненим за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 16 липня 2013 року, -

встановила:

29.11.2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 13.10.2006р. між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк», яке згодом змінило назву на публічне акціонерне товариство, укладено кредитний договір №1918-08 ПОУ-Н, за умовами якого ОСОБА_3 отримала кредит в розмірі 720 604 швейцарських франків строком користування до 13.10.2021р. зі сплатою 7,99% річних.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_3 кредитних зобовязань, між ним та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір поруки, із визначенням обсягу відповідальності.

АКІБ «УкрСиббанк» в порушення умов договору поруки в односторонньому порядку підвищив відсоткову ставку за кредитним договором з 7,99% до 15, 98%, чим збільшив обсяг його відповідальності, як поручителя. На його думку дані обставини є підставою, у відповідність до ч.1 ст.559 ЦК України, вважати договір поруки припиненим.

Справа розглянута у відсутність представника ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 16 липня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

30.07.2013 року ОСОБА_2, вважаючи зазначене рішення таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, надав апеляційну скаргу про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на них, перевіривши матеріали справи, законність i обґрунтованість рішення суду першої iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне її задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вищезазначеній нормі закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як вбачаться з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 13.10.2006р. між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено кредитний договір №1918-08 ПОУ Н, за умовами якого банк зобовязався надати ОСОБА_3 кредит в розмірі 720 604 швейцарських франків, строком користування до 13.10.2021р., зі сплатою 7,99% за користування кредитом /а.с.4-10/.

З метою забезпечення належного виконання кредитних зобовязань ОСОБА_3, 13.10.2006р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки за умовами якого ОСОБА_2 зобовязався перед банком відповідати за виконання ОСОБА_3 усіх її зобовязань в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №1918-08 ПОУ Н від 13.10.2006р., як існуючих на час підписання договору, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому /а.с.11-12/.

Оскільки ОСОБА_3 перестала належним чином виконувати прийняті на себе кредитні зобовязання, банком в односторонньому порядку, починаючи з 31.03.2008р. збільшено встановлену кредитним договором проценту ставку з 7,99% до 15,98% /а.с.13-21/.

Задовольняючи позовні вимоги банка, суд першої інстанції посилався на відсутність даних про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заперечували проти підвищення процентної ставки.

Колегія суддів вважає таке судження суду першої інстанції помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що позивач ОСОБА_2 не був повідомлений про суттєву змінену умов кредитного договору, згоди на підвищення відсоткової ставки за кредитним договором не давав, тобто без згоди та повідомлення поручителя відбулося збільшення обсягу його відповідальності, що відповідно до вимог 4.1 ст. 559 ЦК України є підставою для визнання договору поруки припиненим.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки, кредитор не має права без згоди поручителя змінювати умови основного договору з позичальником, унаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під згодою поручителя, відповідно до п. 2.1 договору поруки №1918, розуміється як візування змін у кредитних договорах поручителем, так і одержання згоди шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями і т. д. /а.с.11-12/.

При цьому, суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що банком не надано жодного письмового доказу повідомлення ОСОБА_2, як поручителю, про зміну умов основного договору, унаслідок чого збільшується його обсяг відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За правилами ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у достатньому обсязі не перевірив вказаних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, наданим доказам не дав належної правової оцінки в сукупності та їх взаємному зв»язку, належним чином не перевірив протиріччя та суперечності наданих сторонами доказів у справі, та ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову, у звязку з чим судове рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з публічного акціонерного товариства УкрСиббанк на користь ОСОБА_2 витрати у розмірі 164,66 грн., які складаються з судового збору, сплаченого ОСОБА_2 при подачі позовної заяви /107,30 грн./ та судового збору, який сплачений при подачі апеляційної скарги /57,36 грн./.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 307, п.1,3,4 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 липня 2013 року скасувати.

ОСОБА_4 ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк, ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим задовольнити.

Договір поруки №1918, укладений 13 жовтня 2006 року між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» визнати припиненим.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 164,66 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді В.Д.Коротков

ОСОБА_6