Справа № 638/874/14-ц
Провадження № 2/638/1835/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2014 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Шишкін О.В., розглянувши заяву позивачів про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ЗАТ "ОТП банк", ТОВ "ОТП факторинг Україна", третя особа ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИВ

Позивачі звернулись до Дзержинського районного суду м. Харкова із цивільним позовом до відповідачів про визнання їх дій неправомірними.

Провадження по справі не відкрито.

У день подачі позовної заяви до суду, позивачами було подано заяву про забезпечення доказів, у якій просять суд забезпечити оригінали доказів шляхом витребування у відповідачів оригінали матеріалів кредитної справи щодо кредитного договору № ML 702/906/2008, укладеного між позивачами та ЗАТ "ОТП банк", витребування оригіналів документів щодо виникнення, зміни та припинення договірних відносин з позичальником та іпотекодавцем, витребування у ТОВ "ОТП Факторинг Україна" оригінали доказів обставин відступлення права вимоги за кредитним договором № ML 702/906/2008 від 08.05.2008 року. До зави долучено квитанцію про сплату судового збору.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд, при цьому, сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, в тому числі і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», при з'ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов'язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом, зокрема статтею 61 ЦПК.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.

Частиною 1 ст. 134 ЦПК України визначено вимоги, які предявляються до заяви про забезпечення доказів, а саме: у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

У заяві не викладно обставин, які б підтверджували намагання заявника отримати такі документі та не обґрунтовано складність або неможливість отримання таких доказів, не зазначено обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами.

Недотримання заявником вимог, які предявляються до заяв про забезпечення позову тягне за собою, відповідно до ч.2 ст.134 ЦПК України, застосування наслідків, передбачених ст. 121 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 133, 134, 121 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення доказів по справі залишити без руху.

Надати заявнику пятиденний строк на усунення зазначених недоліків з моменту отримання цієї ухвали.

Розяснити заявнику, що у разі не усунення зазначених недоліків, заяву буде повернено заявнику ОСОБА_1 Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Шишкін О.В.