Копія Справа № 279/2246/14-ц
Провадження № 2/279/939/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24.12.2014 року Коростенський
міськрайонний суд Житомирської
області

у складі: головуючого судді
Моголівець І. А.

з секретарем Война
Ю.С., Мишко В.В.

позивача
ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача
ОСОБА_5

третьою особою
ОСОБА_6

розглянувши в м. Коростені цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_4, третя особа - приватний
нотаріус Коростенського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 про
визнання договору дарування недійсним,
-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом
до відповідачів та просив:

Свій позов позивач мотивував тим, що
укладений 27.11.2013 року між відповідачами
договір дарування 130/216 часток квартири
АДРЕСА_1, частки якої були визначені
мировою угодою є недійсним так як щодо
цієї квартири на час укладення угоди у
нього з відповідачами існував судовий
спір, мирову угоду було скасовано
апеляційним судом, що порушує
публічний характер. Крім того,
порушенням є те, що відповідачі
укладали цей договір без його згоди, а
також він вважає, що фактично це була
угода купівлі-продажу.

В судовому засіданні позивач свій
позов підтримав з підстав вказаних в
позовній заяві.

Відповідачі позов не визнали. ОСОБА_7
та ОСОБА_4 пояснили, що це дійсно була
угода дарування, а не купівлі-продажу,
вважають, що ніяких порушень
законодавства при цьому допущено не
було. ОСОБА_8 пояснень не надавала,
просила розглянути справу без її
участі.

ОСОБА_6 пояснив, що при посвідченні
даної угоди ніяких обставин, які
унеможливлювали б її укладення
встановлено не було. Про існування
судових справ щодо вказаної квартири
йому ніхто нічого не повідомляв.
Заборон щодо відчуження квартири не
було.

Вислухавши пояснення сторін, третьої
особи судом встановлено наступне.

Сторони по справі є рідними братом та
сестрами, а ОСОБА_9 син ОСОБА_7

Відповідно до Свідоцтва про право
власності від 14.05.1997 р. ОСОБА_1 став
власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_2.
Іншими власниками, по 1/3 частці
вказаної квартири стали батько і мати
позивача та відповідачів (жінок).
Згідно свідоцтва про право власності
за законом від 28.07.2010 р. після смерті
матері - ОСОБА_10, ОСОБА_1 отримав у
спадщину 1/6 частку від 7/18 часток
вказаної квартири.

З матеріалів справи слідує, що
відповідачі (жінки), та позивач після
смерті батьків спільно володіли
вказаною квартирою.

Ухвалою Коростенського міськрайонного
суду від 11.01.2013 року було визнано та
затверджено мирову угоду у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_11 про
визначення часток в спільній сумісній
власності, встановлення порядку
користування житловим приміщенням,
стягнення витрат. ОСОБА_1 визначено 86/216
часток, ОСОБА_7 - 95/216 часток, ОСОБА_11 - 35/216
часток вказаної квартири.

Ухвалою Апеляційного суду
Житомирськогої області від 21.01.2014 року
Ухвалу Коростенського міськрайонного
суду від 11.01.2013 року було скасовано,
справу повернуто для продовження
розгляду. Ухвалою від 28.03.2014 року
вказану цивільну справу залишено без
розгляду.

27.11.2013 року ОСОБА_12 та ОСОБА_13
подарували належні їм на праві
власності 130/216 частин квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_4. Договір дарування посвідчив
приватний нотаріус Коростенського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
та зареєстрував в реєстрі за № 5812.
Право власності ОСОБА_4 було внесено до
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності. Документом, що підтверджує
право власності дарувальників.

Крім того, станом на жовтень-листопад
2013 року в на розгляді Коростенського
міськрайонного суду перебувала
цивільна справа за позовом позивача до
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням та
виселення.

Саме визначені Ухвалою Коростенського
міськрайонного суду від 11.01.2013 року
частки і були подаровані відовідачами
(жінками) відповідачу ОСОБА_4 Вказана
ухвала стала необхідним підґрунтям для
вчинення вказаного правочину.
Скасування апеляційним судом даної
ухвали дає право зробити висновок про
те, що мирової угоди не було, частки
визначені неправомірно і
розпорядились ними власники також
неправомірно.

Згідно ст..215 ч.3 ЦК України, якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Позивач, як заінтересована особа,
оспорює вказаний правочин на підставах
встановлених законом.

Таким чином суд приходить до висновку,
що вказаний правочин необхідно визнати
недійсним.

Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», врегульовано
питання підстав та державної
реєстрації прав, та її скасування.

Так згідно ч.9 ст.15 даного закону,
Державна реєстрація прав, їх обтяжень у
результаті вчинення нотаріальної дії
проводиться одночасно з вчиненням
такої дії.

Згідно статті 19 закону, Державна
реєстрація прав проводиться на
підставі договорів, укладених у
порядку, встановленому законом.

Таким чином нотаріус ОСОБА_6 посвідчив
договір дарування та провів державну
реєстрацію права власності ОСОБА_4 на
частку квартири вчинивши відповідні
дії, щодо внесення вказаної інформації
до державного реєстру.

Відповідно до статті 26 ч.2 закону, у
разі скасування на підставі рішення
суду рішення про державну реєстрацію
прав до Державного реєстру прав
вноситься запис про скасування
державної реєстрації прав.

Визнаючи договір дарування недійсним,
фактично скасовується і рішення про
державну реєстрацію прав, що потребує
внесення таких відомостей до
державного реєстру, тобто є
відповідним правовим наслідком з
відновлення ситуації, що існувала до
укладення угоди. Однак такі дії повинен
вже виконати не нотаріус,а державний
реєстратор.

Таким чином вимога щодо скасування
державної реєстрації також підлягає
задоволенню, що буде підставою для
державного реєстратора вчинити
відповідні дії.

Керуючись ст.ст.10, 11, 38, 60, 88, 213 -218 ЦПК
України, ст..203, 215, 216 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір дарування
130/216 частин квартири АДРЕСА_3 укладений
27.11.2013 року між ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4,
посвідчений приватним нотаріусом
Коростенського міського нотаріального
округу Житомирської області ОСОБА_6, за
реєстровим № 5812.

Скасувати рішення про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень на 130,216 частин
належної ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1,
Житомирської області відповідно до
договору дарування від 27.11.2013 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 5812.

Стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 судовий збір по 81, 2
гривні з кожного.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через
Коростенський міськрайонний суд
протягом 10-днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, а в разі подання
апеляційної скарги - після розгляду
справи апеляційним судом, якщо рішення
не було скасовано.

Суддя:( підпис): Копія з орігіналом
згідно: суддя:
І.А.Моголівець