Справа № 694/1208/14-ц
провадження 2/694/377/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

29.12.2014

м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді Нестерук Т.М.,

при секретарі Некречій Н.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлої в спільній сумісній власності подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати спадкове майно за заповітом за спадкоємцем ОСОБА_1 після померлої ОСОБА_3 за відсутності правовстановлюючих документів на 1/2 частину будинку, веранди, ганку, сараїв, літньої кухні, льоху, вбиральні, гаражу, огорожі, брами, колодязю та земельної ділянки під город, автомобіля Москвич ІЖ номер НОМЕР_3, дата випуску 1989 року, реєстраційний № НОМЕР_1, що належали за життя ОСОБА_3 Свої вимоги позивач мотивує тим, що 18 березня 2006 року ОСОБА_3 склала заповіт на ім'я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. 29 березня 2010 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Звенигородського районного округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру спадкових прав. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в зязку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця. Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.12.2011 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання належності 1/2 частини майна померлій ОСОБА_3 у спільному майні подружжя було задоволено. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 01.08.2012 року це рішення Звенигородського районного суду було скасоване та у позові відмовлено в зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не реалізувала свого права на спадкування і спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняла. Крім того, позивач зверталась до суду із вимогами про встановлення спадкового майна за заповітом, що належало за життя спадкодавцю, однак їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю письмової відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 не було розірвано, і майно, яке оформлене на відповідача, фактично набуте у шлюбі, то частки співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності є рівними. В заповіті немає переліку майна спадкодавця і за життя не було виділено його частку, а тому позивач, як спадкоємець, змушена звернутись до суду.

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог та просила визначити частку померлої ОСОБА_3 в спільній сумісній власності подружжя, оскільки все спільне майно, набуте в шлюбі, зареєстроване на ім'я відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Пояснив, що дійсно з 1971 року до моменту смерті спадкодавця ОСОБА_3 перебував з нею у шлюбі. За час шлюбу вони побудували житловий будинок та купили автомобіль Москвич, який він продав вже після смерті дружини. Разом з тим вважає, що майно, яке позивач просить визнати спадковим, належить йому відповідно до правовстановлюючих документів. Померла ОСОБА_3 була введена в оману ОСОБА_1 та склала заповіт на неї, думаючи, що вона її родичка. Коли він дізнався про обман, то звертався до суду із позовом про визнання заповіту недійсним, однак в подальшому відмовився від такого позову. Вказав на те, що позивачу вже було відмовлено неодноразово в задоволенні аналогічних позовних вимог та вона не має права на спадщину.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 14.11.1971 року в Стецівській сільській раді Звенигородського району Черкаської області, актовий запис № 34 (а.с.21).

Під час шлюбу вони побудували будинок за адресою: АДРЕСА_1 та придбали автомобіль Москвич М21251 випуску 1989 року, кузов № НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1. Вказані обставини визнаються відповідачем та підтверджуються технічним паспортом на житловий будинок садибного типу (а.с. 25-29), технічним паспортом на автомобіль (а.с. 31-33), згідно яких це майно зареєстроване на ім'я відповідача ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про смерть від 01.10.2009 року, виданого Стецівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, актовий запис № 36, вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24). Шлюб між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 до дня її смерті розірвано не було, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до заповіту від 18.03.2006 року, посвідченого секретарем Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_3 заповіла все своє майно і взагалі все, що на день смерті буде їй належати, ОСОБА_1 (а.с.23). Вказаний заповіт не змінений і не відмінений, не визнаний судом недійсним, а тому є чинним на час розгляду справи.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу 23282377 від 29.03.2010 року вбачається, що ОСОБА_1 вчасно звернулася до нотаріуса із заявою про сприйняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с.30).

22.01.2013 року приватний нотаріус ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_1 про те, що вона як спадкоємець, має право звернутися до суду із заявою про визначення частки померлої ОСОБА_3 в спільному майні подружжя, яке зареєстроване на ім'я чоловіка померлої - ОСОБА_2 (а.с.18).

Згідно постанови нотаріуса від 05.10.2013 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, оскільки на ім'я спадкодавця відсутній правовстановлюючий документ (а.с.19).

Таким чином, позивач ОСОБА_1, яка є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 і вчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини, не може оформити спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Аналогічні норми містить і Цивільний кодекс України.

Так, відповідно ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Згідно ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку А, веранди а, ганку а1, сараю Б, літньої кухні б, льоху б1, вбиральні б2, гаража В., огорожі №1, брами №2, колодязя №3, та автомобіль Москвич 21251, випуску 1989 року, кузов № НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1, були набуті подружжям ОСОБА_3 (спадкодавець) та ОСОБА_2 (відповідач) під час шлюбу та є їх спільною сумісною власністю. Їхні частки в спільному сумісному майні є рівними, однак за життя не виділялись.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у справі спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_3 мала право заповідати свою частку до виділення її в натурі, а спадкоємець ОСОБА_1 має право звернутись до суду із позовом про визначення частки померлої в спільному сумісному майні подружжя для отримання свідоцтва про право на спадщину та такий позов підлягає до задоволення.

Посилання відповідача на те, що позивачу було неодноразово відмовлено в задоволенні аналогічних позовів суд не приймає до уваги, оскільки згідно рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.12.2011 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення належності ? частини майна за померлою у спільному майні подружжя задоволено та визнано, що померлій ОСОБА_3 належало ? частина майна, яке входило до складу спільного сумісного майна подружжя. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 01.08.2012 року це рішення було скасовано та в задоволенні позовних вимог відмовлено в зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 (а.с. 11), однак судом встановлено, що позивач вчасно звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Також, рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.12.2012 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду від 29.04.2013 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення спадкового майна за заповітом, що належало за життя спадкодавцю відмовлено в зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.15).

Разом з тим, позивач надала суду постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка підтверджує право позивача на звернення до суду із таким позовом.

Крім того, предметом даного позову є визначення частки померлого спадкодавця у праві спільної сумісної власності, що не було предметом розгляду в суді під час попередніх звернень ОСОБА_6 з позовами до ОСОБА_2

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення повністю.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі ст.ст. 60, 70 СК України, ст. ст. 357, 368, 1233, 1236, 1241, 1261, 1268, 1270 ЦК України та керуючись ст.ст. 10,11, 15, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлої в спільній сумісній власності подружжя - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку А, веранди а, ганку а1, сараю Б, літньої кухні б, льоху б1, вбиральні б2, гаража В., огорожі №1, брами №2, колодязя №3, та автомобіля Москвич 21251, випуску 1989 року, кузов № НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1, - становила 1/2.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Повний текст рішення складено 31 грудня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.М. Нестерук