Справа № 274/541/14-ц Провадження № 2/0274/681/14
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
УХВАЛА

29.01.2014 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В.,

розглянувши матеріали позовної заявиОСОБА_1, ОСОБА_2
доВідкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Вінницяобленерго"
провідшкодування матеріальної та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовною заявою, у якій просять стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Вінницяобленерго":

- на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування матеріальної шкоди 10 000,00 грн., а у якості відшкодування моральної шкоди - 70,000 грн.;

- на користь ОСОБА_2 у якості відшкодування моральної шкоди 70 000,00 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на те, що шкоду їм було завдано внаслідок смерті їхнього батька, матеріальна шкода полягає у витратах, понесених у зв'язку з спорудженням надгробного пам'ятника, а моральна - у стражданнях, які вони отримали внаслідок звістки про смерть батька.

Відповідно до частини третьої статті 110 Цивільного процесуального кодексу України позови про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, чи шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, або за місцем завдання шкоди.

Вказана норма не розкриває поняття "шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи".

Між тим, це поняття розкрито у статті 1200 Цивільного кодексу України, яка має назву "Відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого", згідно з якою у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується:

1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років);

2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно;

3) інвалідам - на строк їх інвалідності;

4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім'ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років;

5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п'яти років після його смерті.

Особам, визначеним у пунктах 1 - 5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.

Розмір відшкодування, обчислений для кожного з осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, не підлягає подальшому перерахункові, крім таких випадків: народження дитини, зачатої за життя і народженої після смерті годувальника; призначення (припинення) виплати відшкодування особам, що здійснюють догляд за дітьми, братами, сестрами, внуками померлого.

Розмір відшкодування може бути збільшений законом.

У вказаній норми Цивільного кодексу України мова йде саме про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, не всім особам, а лише непрацездатним особам, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитині потерпілого, народженій після його смерті.

Інша шкода, яка виникла через смерть потерпілого (витрати на поховання, інша матеріальна шкода, моральна шкода), не є у розумінні статті 1200 Цивільного кодексу України шкодою, завданою смертю потерпілого. Її відшкодування здійснюється за правилами інших статей Цивільного кодексу України (зокрема, статей 1167, 1168, 1187 та 1201).

Зі змісту позовної заяви випливає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є особами, визначеними у пунктах 1 - 5 частини першої статті 1200 Цивільного кодексу України, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого.

Крім того, у якості правової підстави позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не посилаються на статтю 1200 Цивільного кодексу України, а посилаються на статті 1167, 1187 та статті 1201 Цивільного кодексу України, які регулюють питання відшкодування моральної шкоди, шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та відшкодування витрат на поховання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є позовом про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, чи шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, який у відповідності частини третьої статті 110 Цивільного процесуального кодексу України, зміст якої наводився вище, може пред'являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, або за місцем завдання шкоди.

У такому випадку відсутні підстави для визначення підсудності даної справи за положенням частини третьої статті 110 Цивільного процесуального кодексу України, згідно з якою позови про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, чи шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, або за місцем завдання шкоди.

За таких обставин підсудність даної справи має визначатись, виходячи з загального правила, встановленого статтею 109 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідачем у справі є Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Вінницяобленерго", його місцезнаходженням, як зазначено у позовній заяві, є м. Вінниця, вул. 1-го Травня, 2.

Зважаючи на наведене, дана справа не підсудна Бердичівському міськрайонному суду Житомирської області.

Статтею 115 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Керуючись статтями 109, 115, 208 - 210 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернути.

Роз'яснити, що:

- ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано;

- у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;

- ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'яти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Апеляційного суду Житомирської області.

Суддя В.В. Корбут