АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/684 /14 Головуючий 1-ї інстанції
Справа № 646/6872/13-ц ОСОБА_1
Категорія : договірні Доповідач - Швецова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Малінської С.М., Даниленка В.М.,

при секретарі - Андрійко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2013 року у справі за позовом Харківського національного університету радіоелектроніки до ОСОБА_2 про стягнення стипендії , -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що у 2012 році відповідач ОСОБА_2, на підставі наказу № 878Ст від 04.08.2012 року, був прийнятий до Харківського національного університету радіоелектроніки на денну форму навчання факультету ТКВТ за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістр за державним замовленням.

Згідно до Правил прийому, з якими ОСОБА_2 ознайомившись погодився, передбачено, що у разі надання недостовірних персональних даних про здобуту раніше освіту, він буде відрахований з числа студентів університету.

Згодом, в процесі навчання, виявилося, що студент Харківського національного університету радіоелектроніки ОСОБА_2 вже має диплом магістра іншого ВУЗу., а саме Національного технічного університету Харківський політехнічний інститут.

У звязку з чим, наказом № 433Ст від 12.04.2013 року, відповідно до п. 19.4 Правил прийому до Харківського національного університету радіоелектроніки у 2012 році, погоджених 25.11.2011 року, студента ОСОБА_2 було відраховано з числа студентів денної бюджетної форми навчання Харківського національного університету радіоелектроніки за надання недостовірних персональний даних про здобуту раніш освіту.

Позивач зазначив, що протягом восьми місяців навчання з 01.09.2012 року по 08.04.2013 року ОСОБА_2 отримував стипендію як студент денної бюджетної форми навчання, загальна сума якої складає 6 236,90 грн.

На підставі викладеного та керуючись п. 3 ст. 42 Закону України Про освіту та ст.. 4 Закону України Про вищу освіту позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_2 суму стипендії у розмірі 6 236,90 грн. та суму судового збору у розмірі 229,40 грн.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2013 року позов Харківського національного університету радіоелектроніки задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Харківського національного університету радіоелектроніки суму стипендії у розмірі 6 236,90 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Харківського національного університету радіоелектроніки судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 229 грн.

Не погодившись вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та постановити по справі нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 посилався на те, що під час прийому його на навчання до Харківського національного університету радіоелектроніки він повідомив приймальній комісії про наявність в нього вищої освіти. Проте, його, інваліда третьої групи не ознайомили у повному обсязі з правилами прийому.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що вказана стипендія була отримана ОСОБА_2 неправомірно, внаслідок надання ним неправдивих відомостей про здобуту раніше освіту, що стали підставою зарахування на навчання за державним замовленням, вона підлягає поверненню на користь позивача.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду та знаходить його таким, що ґрунтується на повно і всебічно досліджених доказах, наданих сторонами, є таким що відповідає вимогам ст. ст. 213, 214, 215 ЦПК України.

Так, по справі достовірно встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач ОСОБА_2, на підставі наказу № 878Ст від 04.08.2012 року, був прийнятий до Харківського національного університету радіоелектроніки на денну форму навчання факультету ТКВТ за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістр за державним замовленням. (а.с.10-11).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 у своїй заяві вступника, поданої на імя ректора Харківського національного університету радіоелектроніки, зазначив про відсутність в нього вищої освіти - спеціаліста/магістра (а.с. 4).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про вищу освіту громадяни України мають право на здобуття вищої освіти. Громадяни України мають право безоплатно здобувати освіту в державних і комунальних вищих навчальних закладах на конкурсній основі в межах стандартів вищої освіти, якщо певний освітньо-кваліфікаційний рівень громадянин здобуває вперше. Вони вільні у виборі форми здобуття вищої освіти, вищого навчального з напряму підготовки і спеціальності.

Такі ж положення містяться і в п. 1.4 Умов прийому до вищих навчальних України в 2012 році, затверджених Наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 12.10.2011р. №1179 та п.п.3.1-3.3. Правил прийму до ХНУРЕ у 2012 році.

Згідно п. 1.5 вищевказаних Умов громадяни України має право безоплатно здобувати вищу освіту за другим напрямом (спеціальністю) у державних та комунальних навчальних закладах, якщо він за станом здоровя втратив можливість виконувати службові посадові обовязки за отриманою раніше кваліфікацією, що підтверджується висновком медико-соціальної експертної комісії.

У відповідності до п.19.4 Правил прийому до ХНУРЕ у 2012 році подання вступником недостовірних персональних даних, недостовірних відомостей про здобуту раніше, є підставою для відрахування студента (а.с.6-9).

Як вбачається з довідки НТУ ХПІ від 25.03.2013 року № 66-04-44/289, ОСОБА_2 наказом № 1841-Ш від 05 серпня 2008 року був зарахований на 5-тий курс денного навчання НТУ ХПІ за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістр за рахунок держбюджету. Згідно наказу від 29.06.2010 року, ОСОБА_2 вважається таким, що закінчив названий університет (денне навчання) електромашинобудівний факультет і отримав повну вищу освіту за спеціальністю Електричні машини та апарати; присвоєна кваліфікація Магістр електромеханіки був виданий диплом магістра ХА №39307287, реєстраційний №ЕМБ-03/10 (а.с.14).

Судом першої інстанції було встановлено та не заперечувалось сторонами і той факт, що протягом восьми місяців навчання у Харківському національному університеті радіоелектроніки з 01.09.2012 року по 08.04.2013 року ОСОБА_2 отримував стипендію як студент денної бюджетної форми навчання, загальна сума якої складає 6 236,90 грн.

Сторони зобовязані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.60 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Відповідач будь яких доказів, які б спростовували висновки суду - не надала.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: