Справа № 139/465/14-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року
Мурованокуриловецький районний суд
Вінницької області в складі:
головуючої - судді Тучинської
Н.В.,

секретаря судового засідання
Хонькович Л.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Муровані Курилівці
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі із 17 жовтня 1997
року і мають трьох спільних дітей:
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Вважаючи, що фактично шлюб
існує формально і не бажаючи
підтримувати подружні стосунки,
позивач з позовом про розірвання шлюбу
звернулася до суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримала та пояснила, що
подружнє життя у них не склалось через
несумісність характерів та різні
погляди на життя, в результаті чого у
сім'ї виникають постійні суперечки, які
негативно впливають на психологічний
стан дітей. За наданий судом
шестимісячний строк, примирення не
настало, вона категорично не сприймає
відповідача як чоловіка. Просить
розірвати шлюб.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
25 червня 2014 року позов не визнав і
пояснив, що стосунки зіпсувалися з тих
пір, коли він через погіршення стану
здоров'я втратив можливість більше
виконувати домашньої роботи. Але він
відданий своїй сім'ї, бажає її зберегти,
готовий заради цього до будь-яких
компромісів.

За клопотанням відповідача ухвалою
суду від 25 червня 2014 року сторонам було
надано строк на примирення терміном у
шість місяців.

У цьому судовому засіданні
відповідач позовні вимоги визнав і
заявив, що він намагався налагодити
стосунки, пропонував позивачу
звернутися до психолога, до священика.
Однак, позивач категорична у своєму
рішенні. За таких обставин він вичерпав
всі можливі засоби до примирення.

Розглянувши справу в судовому
засіданні, суд прийшов до висновку, що
позов слід задовольнити.

Так, свідоцтвом про укладення шлюбу
(а.с. 6) стверджується, що сторони з 17
жовтня 1997 року перебувають у
зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвами
про народження, - що мають трьох
спільних дітей: неповнолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніх
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7, 9, 10).

Відповідно до ст. 16 Загальної
декларації прав людини від 10 грудня 1948
року чоловіки і жінки користуються
однаковими правами щодо одруження під
час шлюбу та під час його розірвання.

Позивач у позовній заяві та судовому
засіданні обґрунтувала свою вимогу про
розірвання шлюбу, а відповідач,
вичерпавши всі заходи для примирення,
визнав позов. Суд не вбачає підстав для
надання сторонам повторного строку на
примирення, оскільки вважає рішення
позивача категоричним і перевіреним.
Суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє
значення для сторін, він не відповідає
принципам, встановленим законом і
суспільством для такого союзу, а тому
його необхідно розірвати.

Із свідоцтва про зміну імені (а.с. 8)
вбачається, що позивач, отримавши у
шлюбі прізвище ОСОБА_1, 14 березня 2011
року змінила його на ОСОБА_1 , про що в
книзі реєстрації зміни імені зроблено
відповідний актовий запис № 03.

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст. 16
Загальної декларації прав людини від 10
грудня 1948 року, ст.ст.10, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб,
укладений 17 жовтня 1997 року у
Мурованокуриловецькому відділі
реєстрації актів громадянського стану
Вінницької області за актовим записом
№ 42 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржено
сторонами протягом десяти днів з
моменту проголошення до апеляційного
суду Вінницької області через
Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: _________