Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/5032/14 Головуючий у 1-й інстанції: Кравченко Л.Ю.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука О.П.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 09.07.2013 року о 13 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Audi A8», реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті вул. Щаслива напроти будинку № 13 в м. Запоріжжя, не витримав безпечну дистанцію руху та безпечну швидкість, не впорався із керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого скоїв наїзд на стоячий автомобіль «Toyota Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить їй на праві власності. Внаслідок зіткнення її автомобіль зазнав значних ушкоджень.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2013 року провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_3 було закрито зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно акту від 08.08.2013 року вартість ремонту автомобіля склала 15 572,76 грн. Вказана сума була їй відшкодована ПАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», проте, відповідно до умов договору страхування, страховик не відшкодовує втрату товарної вартості автомобіля та моральну шкоду.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню втрати товарної вартості від 26.07.2013 року її розмір становить 2 316,04 грн.

Крім того, вона понесла витрати по оплаті послуг експерта, який визначав втрату товарної вартості автомобіля, в розмірі 600 грн.

Також зазначала, що їй завдана моральна шкода, яка полягає в пошкодженні належного їй майна, преніженні її престижу, порушенні нормальних життєвих зв'язків та встановленого укладу життя, вона втратила душевну рівновагу та спокій. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 10 000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь матеріальну шкоду в сумі 2 916,04 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2 916,04 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 2 000 грн., а також судові витрати в розмірі 487,20 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішення суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За положеннями ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що суд вірно вирішив питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин. З дотриманням вимог ст.ст. 212-215 ЦПК України суд належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом.

За нормами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV, з наступними змінами, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 09.07.2013 року о 13.00 годині ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Audi A8», реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті вул. Щаслива напроти будинку № 13 в м. Запоріжжя, не витримав дистанцію та безпечну швидкість, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого скоїв наїзд на стоячий автомобіль «Toyota Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2013 року ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні вказаної ДТП, але провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, було закрито (а.с. 15-16).

Постановою судді апеляційного суду Запорізької області від 08.01.2014 року постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2013 року залишено без змін. Уточнено постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2013 року, вважати, що на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_3 у зв'язку із закінченням передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення (а.с. 17-18).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_4 є власником автомобіля «Toyota Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску (а.с. 10 зв.).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню втрати товарної вартості № 09/01 від 26.07.2013 року втрата товарної вартості автомобіля «Toyota Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 2 316,04 грн. (а.с. 11).

Згідно з копією квитанції 002598 від 26.07.2013 року ОСОБА_5 сплачено за вказане автотоварознавче дослідження 600 грн. (а.с. 13 зв.).

Установивши, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 09.07.2013 року, позивачу завдано майнову шкоду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 2 916,04 грн.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позов в частині стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 2 000 грн.

Так, згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995р. із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду N 5 від 25.05.2001р., N 1 від 27.02.2009р., відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду стосовно часткового задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди також відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального права. З урахуванням тривалості позбавлення можливості користування транспортним засобом, порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, вимушених змінах у життєвих стосунках позивача, стягнута судом на користь позивача моральна шкода в розмірі 2 000 грн. відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права у зв'язку з тим, що судові повістки, крім адреси, за якою зареєстрований відповідач, надсилалися і за іншою адресою, не є підставою для скасування рішення, оскільки це не вплинуло на правильність висновків суду.

Так, з відповіді на запит судді з Обласного адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Запорізькій області видно, що відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2013р. (а.с. 33). За цією адресою судом також направлялися поштові відправлення (а.с. 42).

Посиланння в апеляційній скарзі щодо безпідставного стягнення матеріальної шкоди не знайшли свого підтвердження.

У висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню втрати товарної вартості № 09/01 від 26.07.2013 року дійсно вказано, що строк експлуатації транспортного засобу становить 84 місяці (а.с. 11).

Проте, як вбачається з довідки судового експерта Булейко О.А., у вказаному висновку зроблена опечатка, а саме, помилково вказано, що строк експлуатації автомобіля - 84 місяці, замість 6,5 років. На величину втрати товарної вартості автомобіля опечатка не вплинула, розрахунок виконано вірно.

До того ж, як зазначалося вище, з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля «Toyota Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_2, вбачається, що він 2007 року випуску (а.с. 10 зв.). Таким чином, на час ДТП - 09.07.2013 року, строк експлуатації автомобіля не перевищував 7 років.

Доводи апеляційної скарги щодо помилкового висновку суду про стягнення моральної шкоди не знайшли свого підтвердження. Стягнута судом на користь ОСОБА_4 моральна шкода в сумі 2 000 грн. відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості з вищенаведених мотивів.

Інші докази та обставини, на які посилається ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Всі викладені в апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Крім того, у разі відмови ОСОБА_3 у задоволенні його апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію судових витрат, понесених ним у зв'язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції (а.с. 64).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2014 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: