Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/5761/14 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрієва М.М.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 17» грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2014 року по справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16 березня 2014 року ОСОБА_4, виступаючи на позачергових зборах в ЖБК «Комунаровець-13», усно повідомила 116 особам, присутнім за цих зборах, наступне: «ОСОБА_3 (термін перебування головою ЖБК скінчився в травні 2013 року) шляхом підробки протоколів зборів та правління ЖБК зареєструвалася в ЄДР в грудні 2013 року, чим порушила Закон України «Про кооперацію».

Також відповідач повідомила про закриття позивачем рахунків ЖБК «Комунаровець-13» без згоди членів кооперативу, про невиплату заробітної плати обслуговуючому персоналу.

Розповсюдження відповідачем вказаної інформації 116 особам зафіксовано протоколом №1 позачергових загальних зборів членів ЖБК «Комунаровець-13» від 16 березня 2014 р.

Відповідно до вказаного протоколу на підставі інформації відповідача було запропоновано виразити позивачу недовіру та звільнити її з посади. «За» проголосували 115 осіб, одна особа утрималась.

Таким чином, вважає, що відповідач розповсюдила про неї відомості, які не відповідають дійсності, порочать її честь, гідність та ділову репутацію. До відповідальності за будь-які порушення законодавства, підробку документів та невиплату заробітної плати вона ніколи не притягувалася. Дії відповідача привели до погіршення стану її здоров'я, головної болі, безсоння, підвищеної дратівливості, втрати морального комфорту.

На підставі зазначеного просила зобов'язати ОСОБА_4 спростувати недостовірні відомості, а саме: «ОСОБА_3 (термін перебування головою ЖБК скінчився в травні 2013 року) шляхом підробки протоколів зборів та правління ЖБК зареєструвалася в ЄДР в грудні 2013 року, чим порушила Закон України «Про кооперацію», інформацію про закриття ОСОБА_3 рахунків ЖБК «Комунаровець-13» без згоди членів кооперативу, про невиплату заробітної плати обслуговуючому персоналу шляхом усного виступу на чергових зборах ЖБК «Комунаровець-13», стягнути з відповідача на її користь судовий збір.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2014 року позов залишено без задоволення.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення вимог ст. 277 ЦК України, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову, стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що позивачка не довела, що слова ОСОБА_4 відносно неї, розповсюджені на позачергових зборах членів ЖБК «Комунаровець-13» 16 березня 2014 р., є недостовірними, інформація за своїм змістом є оціночнім судженням.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї.

Статтею 270 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на повагу до гідності та честі, які є її особистим немайновим правом.

Відповідно до частини 1 статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно з частиною 3 статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

За загальним правилом, установленим ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 ЦПК України.

Проте це загальне правило діє, якщо в нормах матеріального права відсутня вказівка про перерозподіл обов'язків доказування.

Відповідно до роз'яснень п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 вересня 1990 року № 7 «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації» згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Однак, суд всупереч вимогам закону перерозподілив тягарь доказування між сторонами і безпідставно поклав на позивачку обов'язок доводити недостовірність поширеної стосовно неї інформації.

Із матеріалів справи вбачається, що 16 березня 2014 року відбулися позачергові загальні збори ЖБК «Комунаровець-13», на яких виступила ОСОБА_4 та повідомила присутнім на зборах, що «ОСОБА_3 (термін перебування головою ЖБК скінчився у травні 2013 р.) шляхом підробки протоколів зборів та правління ЖБК зареєструвалася в ЄДР в грудні 2013 р., чим порушила Закон «Про кооперацію». Також ОСОБА_4 у своєму виступі повідомила про закриття ОСОБА_3 рахунків без згоди членів кооперативу, невиплату заробітної плати персоналу». На зборах було присутньо 116 членів ЖБК. Виступ ОСОБА_4 зафіксовано в протоколі зборів членів ЖБК «Комунаровець -13» від 16 березня 2014 р. ( а.с.3).

ОСОБА_4 не заперечує свій виступ на цих зборах та його зміст.

Зазначені обставини підтверджують доведеність факту поширення інформації ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_3

Проте не усі висловлювання, про спростування відомостей в яких подано позов, мають негативний характер, порушують особисті немайнові права позивачки.

Статті 34 та 40 Конституції України визнають за особою і гарантують особі право на свободу вираження.

Так, висловлювання щодо закриття рахунків без згоди кооперативу, про невиплату заробітної плати обслуговуючому персоналу не є такими, що принижують честь та гідність позивачки, вони не містять образливих виразів або принизливих висловів на адресу ОСОБА_3, відносяться виключно до критичної оцінки діяльності ОСОБА_3 як голови правління ЖБК, оціночні судження не підлягають перевірці на предмет правдивості. Обставин, які б свідчили про порушення цими висловлюваннями немайнових чи інших прав позивачки,ОСОБА_3 не наведено та не подано доказів на їх підтвердження.

Разом з тим, інформація щодо порушення закону і підробки документів, надання фіктивних документів для реєстрації є інформацією, яка носить в собі ознаки складу злочину, відповідальність за який передбачена Кримінальним кодексом України, така інформація сприймається суспільством негативно як стосовно дій, так і стосовно осіб, які їх вчиняють.

Виступ ОСОБА_4 містить саме фактичне твердження, що «ОСОБА_3 шляхом підробки протоколів зборів та правління зареєструвалася в ЄДР в грудні 2013 р., чим порушила Закон «Про кооперацію». За своїм характером таке твердження не може бути віднесено до оціночних суджень, а доказів на його підтвердження матеріали справи не містять.

Питання про підробку протоколу в порядку кримінального судочинства стосовно ОСОБА_3 не вирішувалося. У порядку цивільного судочинства за вирішенням питання щодо незаконності рішення загальних зборів членів ЖБК, які зафіксовані в протоколі №1 від 13.05.2012 р., Ж БК не зверталося.

Виходячи з викладеного, інформацію, що міститься у виступі ОСОБА_4 про те, що «ОСОБА_3 шляхом підробки протоколів зборів та правління зареєструвалася в ЄДР в грудні 2013 р., чим порушила Закон «Про кооперацію» слід вважати недостовірною та такою, що порушує право на повагу до гідності, честі ОСОБА_3, а відтак у відповідності до вимог ст.ст. 275, 277 ЦК України наявні підстави для її спростування.

Відповідно до статті 275 ЦК захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, установлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Зокрема, способи захисту судом цивільних прав та інтересів визначено ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Згідно з ч. 7 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Так, в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що у разі якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередню поширену інформацію.

Недостовірна інформація стосовно ОСОБА_3 була розповсюджена на загальних зборах ЖБК «Комунаровець-13» і в цей же спосіб має бути спростована.

З огляду на викладене і у відповідності до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Розподіл судових витрат має бути здійснений відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України і з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає стягнення судовий збір у сумі 121 грн.80 коп.

Керуючись ст. ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати такими, що не відповідають дійсності, поширені ОСОБА_4 на позачергових загальних зборах ЖБК «Комунаровець-13» від 16 березня 2014 року, відомості, що «ОСОБА_3 шляхом підробки протоколів зборів та правління зареєструвалася в ЄДР в грудні 2013 р., чим порушила Закон «Про кооперацію».

Зобов'язати ОСОБА_4 спростувати недостовірну інформацію шляхом оголошення тексту вказаного рішення суду на найближчих загальних зборах ЖБК «Комунаровець-13», але не пізніше 1 місяця з дня ухвалення рішення.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 121 грн.80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: