_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2038/13-ц
Провадження № 2/520/1411/14
Київський районний суд м.Одеси у складі:
Головуючого - судді Куриленко О.М.,
за участю секретаря Баранової Ю.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Одесі з власної ініціативи питання винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Третя одеська державна нотаріальна контора про визнання обов'язкової частки, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Третя одеська державна нотаріальна контора про визнання права на спадкування за заповітом,
18 лютого 2013 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, предмет якого в подальшому змінила, та просила суд визнати за нею право на обов'язкову частку у спадщині після померлого ОСОБА_3 у розмірі ? частини квартири № 31 в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 22 а, кв. 31 та ? частини транспортного засобу марки ГАЗ 24, 1971 року випуску.
Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який помер 21 квітня 2012 року. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину квартири № 31 в будинку 22 а по вулиці Фонтанська дорога в м. Одесі, ? частини машини марки ГАЗ 24, 1971 року випуску, та ? частини земельної ділянки.
Позивач вказує на те, що після смерті чоловіка вона звернулась до Одеської державної нотаріальної контори № 3 із заявою про прийняття спадщини та мала намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, державний нотаріус повідомила, що вона не має права видавати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки існує заповіт, складений ОСОБА_3 на імя ОСОБА_2
Позивач стверджує, що вона є непрацездатною вдовою, що зумовлюється пенсійним віком, а з цих причин вважає, що вона має право на обов'язкову частку у спадщині. Вказана обставина і стала підставою для звернення до суду з даним позовом.
Згодом, 02.04.2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, який в подальшому уточнила та згідно останньої редакції від 20.02.2014 року просить суд: визнати за нею право власності в порядку спадкування обовязкової частки після смерті ОСОБА_3 на 11/100 частин квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на автомобіль ГАЗ-24, 1971 року випуску, кузов № НОМЕР_1 двигун № НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_3; визнати за ОСОБА_2 право на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 21.04.2012 року, посвідченого 21 червня 2000 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованим в реєстрі за № 2257; визнати за ОСОБА_2 право власності на 39/100 часток квартири АДРЕСА_1; визнати порядок користування квартирою № 31 по вул. Фонтанська дорога, 22-А в м. Одесі, за яким виділити у відокремлене користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 10,2 кв.м., а ОСОБА_1 житлову кімнату площею 15,5 кв.м. інші приміщення залишити в загальному користуванні; припинити право власності ОСОБА_3 на ? частину квартири № 31 по вул Фонтанська дорога, 22-А в м. Одесі.
Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3, який помер 21.04.2012 року, був її біологічним батьком, а з 1994 по 2009 рік знаходився у фактичних шлюбних відносинах з її матірю без розірвання шлюбу з відповідачкою та проживав з ними однією сімєю.
Також пояснила, що ОСОБА_3 на її імя було складено на нотаріально посвідчено заповіт, яким охоплено належна заповідачу частка у праві власності на квартиру № 31 в будинку № 22 корпус А по Фонтанській дорозі, що в місті Одесі та належний йому автомобіль марки ГАЗ-24, 1971 року випуску.
Однак, позивач стверджує те, що в верхній частині заповіту помилково зазначена дата двадцять першого квітня двохтисячного року, що стало наслідком технічної помилки з боку нотаріуса при виготовлені тексту заповіту на нотаріальному бланку серії АВМ № 095647.
Також пояснила, що в установлений строк вона звернулась до Третьої одеської державної нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак, листом державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на оформлення заповіту неналежним чином. У звязку з чим ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06 червня 2013 року вказані позови були обєднані в одне провадження.
В ході судового засідання 28.03.2014 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 звернулись до суду з заявою, в якій просили суд залишити без розгляду позовні вимоги до ОСОБА_1 в частині визнання порядку користування квартирою № 31 по вул. Фонтанська дорога 22-А, в м. Одесі.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 березня 2014 року залишено без розгляду позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 в частині визнання порядку користування квартирою № 31 по вул. Фонтанська дорога 22-А, в м. Одесі. В іншій частині слухання справи продовжити в загальному порядку.
Під час розгляду справи сторонами було досягнуто згоди по усіх спірних питаннях, у звязку з чим в судовому засіданні 28.03.2014 року сторони заявили клопотання про визнання мирової угоди, надавши суду погоджену та підписану власноруч заяву про затвердження мирової угоди та текст мирової угоди.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2014 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, відповідно до якої:
Визнано за ОСОБА_2 право на спадкування за заповітом ОСОБА_6, який помер 21.04.2012 року, посвідченого 21 червня 2000 року приватним нотаріусом ОСОБА_4, зареєстрованим в реєстрі за №2257.
Визнано за ОСОБА_1 право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3, який помер 21.04.2012 року.
В порядку поділу спадкового майна померлого ОСОБА_3 виділено ОСОБА_1 ? частину квартири АДРЕСА_2, що належала померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.03.1999 року, відповідно припинивши право власності ОСОБА_3 на вказану частку квартири.
Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Третя одеська державна нотаріальна контора про визнання обов'язкової частки, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Третя одеська державна нотаріальна контора про визнання права на спадкування за заповітом закрито.
ОСОБА_1 звернувшись до Реєстраційної служби ОМУЮ для проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 21 травня 2014 року отримала відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, через те, що подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, оскільки ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2014 року у справі № 520/2038/13-ц не визнано прав власності на обєкт нерухомого майна.
Проте з тексту мирової угоди, укладеної між ОСОБА_2 до ОСОБА_1 вбачається, що п. 4 викладений наступним чином: «В порядку поділу спадкового майна померлого ОСОБА_3 виділено ОСОБА_1 та визнати за нею право власності в порядку спадкування на ? частину квартири АДРЕСА_2, що належала померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.03.1999 року, відповідно припинивши право власності ОСОБА_3 на вказану частку квартири».
Однак в ухвалі суду про визнання мирової угоди вказано, що: «В порядку поділу спадкового майна померлого ОСОБА_3 виділити ОСОБА_1 ? частину квартири АДРЕСА_2, що належала померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.03.1999 року, відповідно припинивши право власності ОСОБА_3 на вказану частку квартири».
Таким чином, відсутність фрази «визнати право власності» спричинила відмову у реєстрації права власності на частку квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_1.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, суд вирішив питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати, суд не допустив негайного виконання рішення у випадках встановлених ст. 367 цього Кодексу, судом не вирішено питання про судові витрати.
У суду є право усунути недоліки рішення суду шляхом ухвалення додаткового рішення.
Отже, у відповідності з нормами процесуального права, враховуючи текст мирової угоди укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (т. 4, а.с. 188) та принципи диспозитивності процесу, у суду є підстави ухвалити додаткове рішення суду, яким викласти абзац 6 резолютивної частини ухвали Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2014 року наступним чином: «В порядку поділу спадкового майна померлого ОСОБА_3 виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності в порядку спадкування на ? частину квартири АДРЕСА_2, що належала померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.03.1999 року, відповідно припинивши право власності ОСОБА_3 на вказану частку квартири».
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 220, 223, 294 ЦПК України, суд, -
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Третя одеська державна нотаріальна контора про визнання обов'язкової частки, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Третя одеська державна нотаріальна контора про визнання права на спадкування за заповітом, яким викласти абзац 6 резолютивної частини ухвали Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2014 року наступним чином:
«В порядку поділу спадкового майна померлого ОСОБА_3 виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності в порядку спадкування на ? частину квартири АДРЕСА_2, що належала померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.03.1999 року, відповідно припинивши право власності ОСОБА_3 на вказану частку квартири».
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Куриленко О. М.