Номер провадження № 22-ц/785/2714/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Жус І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2013 року про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування, зняття з реєстраційного обліку, третя особа: Головне управління державної міграційної служби в Одеській області, в особі Малиновського районного відділу Головного управління державної міграційної служби в Одеській області,

встановила:

25 липня 2012 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 в якому після його уточнень ставила питання про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 9 по вул. Івана і ОСОБА_5 б.44, у м. Одесі.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що їй на праві власності на підставі договору дарування, укладеним між її батьком ОСОБА_6 та нею, реєстровий № 7158 від 01.11.2006 року, належить квартира № 9 по вул. Івана і ОСОБА_5 б.44, у м. Одесі. Право власності зареєстровано у КП „ОМБТІ та РОН від 26.04.2007 року за № 15830665, номер запису 2589 в книзі 649 пр-46 (далі спірна квартира).

Також у зазначеній вище квартирі з 28.10.1980 року зареєстрований її рідний брат ОСОБА_7, який фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5АДРЕСА_1.

Факт не проживання відповідача ОСОБА_4 у спірній квартирі підтверджується актами з показами сусідів.

Посилаючись на те, що зазначена реєстрація відповідача чинить їй перешкоди у володінні, користуванні та обмежує її права, як власниці спірної квартири, а самостійно відповідач не проводить ніяких дій для зняття з реєстрації, просила її вимоги задовольнити.

07 лютого 2013 року у судовому засіданні (а.с. 30-31) та 26 червня 2013 року (а.с. 101-102) через канцелярію суду від ОСОБА_4 надійшло клопотання про зупинення провадження по справі до розгляду його касаційної скарги на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 червня 2006 року, та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 21 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_6 (батька позивача) про визнання права власності на спірну квартиру.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 липня 2013 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 було відмовлено (а.с. 116).

24 жовтня 2013 року ОСОБА_4 знову звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що у провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, на підставі якого ОСОБА_3 набула права власності на спірну квартиру, а тому у випадку задоволення позовних вимог, рішення зможе повністю вплинути на прийняття рішення у даній справі.

Крім того зазначив, що судові рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 (батька позивача у даній справі) про визнання права власності на спірну квартиру, на які він посилався раніше, на теперішній час скасовані ухвалою ВССУ від 17 липня 2013 року, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 167-168).

Позивач ОСОБА_3 та її представник проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на те, що воно необґрунтоване, обставини викладені у ньому, не є підставою для задоволення клопотання, та є лише підставою для затягування справи.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2013 року клопотання ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі було задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування зазначеної ухвали суду із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що ухвала суду постановлена із порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що у провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, на підставі якого ОСОБА_3 набула права власності на спірну квартиру, а тому у випадку задоволення позовних вимог, рішення зможе повністю вплинути на прийняття рішення у даній справі.

З таким висновком суду першої інстанції повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Так, як вбачається з матеріалів справи, предметом судового спору є право позивача ОСОБА_3 на володіння спірною квартирою, яке з її слів порушується відповідачем ОСОБА_4, у звязку з чим вона поставила перед судом питання щодо визнання його таким, що втратив право користування спірною квартирою та зняття його з реєстраційного обліку у спірній квартирі.

Разом з тим, із матеріалів цивільної справи, яка також перебуває на розгляді того ж суду, в іншому складі, вбачається, що ОСОБА_4 оспорює право ОСОБА_3 щодо володіння спірною квартирою, у звязку з чим предявив до неї позов про визнання недійсним договору дарування, на підставі якого батько сторін - ОСОБА_6 подарував ОСОБА_3 спірну квартиру.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що у випадку задоволення вищевказаних позовних вимог ОСОБА_4, рішення може повністю вплинути на прийняття рішення у даній справі, оскільки таким чином, у суду не буде правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3, право власності якої на спірну квартиру може бути спростовано.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про те, що у суду є всі підстави для задоволення її позовних вимог, оскільки відповідач ОСОБА_4 значний час без поважних причин не проживає у спірній квартирі, то колегія суддів зазначає, що ці доводи мають бути розглянуті лише в ході судового засідання після відновлення провадження у справі і не є підставою для відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_4 в зупиненні провадження у справі.

При цьому судовою колегією враховано, що позовні вимоги були заявлені ОСОБА_3 саме як власником спірної квартири із посиланням на ст. 405 ЦК України. З цих підстав її посилання на те, що окрім того вона є також користувачем спірної квартири, у звязку з чим її позовні вимоги можуть бути задоволені і на підставі ст. 72 ЖК України, є необґрунтованими, оскільки правовий статус позивача щодо спірної квартири може бути встановлено тільки після розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, на підставі якого ОСОБА_3 набула права власності на спірну квартиру.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надала суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, ухвалу постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2013 про зупинення провадження у справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_8

ОСОБА_2