Справа №1808/1419/2012 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/571/13 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

14 січня 2014 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Білецького О. М.,

суддів - Криворотенка В. І., Семеній Л. І.,

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду заяву ОСОБА_3 про розяснення рішення апеляційного суду Сумської області від 30 травня 2013 року,

заяву Головного управління Держсанепідслужби у Сумській області про розяснення рішення апеляційного суду Сумської області від 30 травня 2013 року та про відстрочку його виконання,

у справі за позовом ОСОБА_3 до Краснопільської районної санітарно-епідеміологічної станції, правонаступником майнових обовязків якої є Головне управління Держсанепідслужби у Сумській області, про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 28 січня 2013 року у задоволенні позову відмовлено за пропуском строку.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 30 травня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 28 січня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Визнано незаконним наказ головного лікаря Краснопільської районної санітарно-епідеміологічної станції від 05 листопада 2012 року №114-о у частині звільнення ОСОБА_3 з 05 листопада 2012 року з посади помічника санітарного лікаря з гігієни праці за п.1 ст.40 КЗпП України у звязку зі скороченням штату та визнано ОСОБА_3 звільненою з роботи з 25 березня 2013 року з посади помічника санітарного лікаря з гігієни праці Краснопільської районної санітарно-епідеміологічної станції за ч.1 ст.40 КЗпП України у звязку з ліквідацією цієї установи.

Стягнуто з Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби України у Сумській області на користь ОСОБА_3 8062 грн. 64 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06 листопада 2012 року по 25 березня 2013 року і 500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби України у Сумській області на користь держави 172 грн. 05 коп. судового збору.

За ініціативою апеляційного суду, ухвалою апеляційного суду Сумської області від 14 січня 2014 року внесено наступні виправлення у вищеназване рішення апеляційного суду Сумської області:

- зазначити, що правонаступником майнових обовязків ліквідованого відповідача є Головне управління Держсанепідслужби у Сумській області, а не Головне управління Державної санітарно-епідеміологічної служби України у Сумській області, як помилково було вказано у вступній частині цього рішення апеляційного суду;

- зазначити, що середній заробіток за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_3 та судовий збір на користь держави стягнуто з Головного управління Держсанепідслужби у Сумській області, а не з Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби України у Сумській області, як помилково було вказано у резолютивній частині цього рішення апеляційного суду.

23 грудня 2013 року від ОСОБА_3 надійшла заява у якій вона, посилаючись на повернення органом Державної казначейської служби України виконавчого листа без виконання, просить розяснити вказане рішення апеляційного суду щодо тотожності понять «Головне управління Державної санітарно-епідеміологічної служби України у Сумській області» та «Головне управління Держсанепідслужби у Сумській області».

У заяві від 02 січня 2014 року Головне управління Держсанепідслужби у Сумській області просить розяснити резолютивну частину цього рішення апеляційного суду щодо правильного і законного його виконання, зазначаючи про те, що не являється правонаступником ліквідованого відповідача і не отримує фінансування на витрати по ліквідації Краснопільської районної СЕС, а порядок використання залишків бюджетних коштів спеціального фонду, які утворилися станом на 01 січня 2013 року, врегульовано Постановою КМУ «Деякі питання діяльності Міністерства охорони здоровя та Державної санітарно-епідеміологічної служби» від 11 вересня 2013 року №681.

У цій же заяві Головне управління Держсанепідслужби у Сумській області, з метою правильного і законного виконання даного рішення апеляційного суду, просить відстрочити його виконання на строк до одного місяця з дати розяснення.

Заслухавши позивача, представника Головного управління Держсанепідслужби у Сумській області та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що обидві заяви щодо розяснення рішення задоволенню не підлягають, а заяву Головного управління Держсанепідслужби у Сумській області у частині відстрочення виконання рішення слід повернути даному заявнику, з наступних підстав.

ОСОБА_4 1 ст.304 ЦПК України визначено, що справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою (гл.1 розд.V цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Виходячи з даної норми, розяснення рішення це засіб усунення його недоліків, тобто уточнення і більш ясний виклад дійсного змісту рішення з метою уникнення помилок при його виконанні.

Як вбачається з адресованого ОСОБА_3 листа Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області від 26 листопада 2013 року №15-37/1374-8814, виданий Краснопільським райсудом Сумської області виконавчий лист про стягнення коштів на її користь за вказаним рішенням апеляційного суду, повернуто даному стягувачеві без виконання, оскільки у цьому виконавчому документи боржником зазначено Головне управління Державної санітарно-епідеміологічної служби України у Сумській області в той час, як в органі Державної казначейської служби обслуговується «Головне управління Держсанепідслужби у Сумській області». Стягувачеві також розяснено, що після усунення вказаних недоліків виконавчого листа вона вправі повторно звернути цей виконавчий документ для виконання.

Вищеназваною ухвалою апеляційного суду Сумської області від 14 січня 2014 року вже виправлено описку у рішенні апеляційного суду щодо правильної повної назви правонаступника майнових обовязків ліквідованого відповідача і таким чином, усунуто обставину, яка перешкоджала примусовому виконанню цього судового рішення уповноваженим державним органом відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03 серпня 2011 року №845 (у редакції постанови від 30 січня 2013 року №45), тому після внесення відповідних змін до виконавчого документу позивач має право у встановлені строки звернути його до примусового виконання.

У своєму рішенні від 30 травня 2013 року суд апеляційної інстанції визначив, що не зважаючи на те, що Головне управління Держсанепідслужби у Сумській області не є правонаступником ліквідованої юридичної установи Краснопільської районної санітарно-епідеміологічної станції, воно в силу закону є правонаступником майнових прав та обовязків даного відповідача.

Вказане рішення апеляційного суду набрало законної сили з моменту проголошення і залишене без змін ухвалою суду касаційної інстанції від 11 вересня 2013 року.

Отже, резолютивна частина рішення суду апеляційної інстанції у частині стягнень з Головного управління Держсанепідслужби у Сумській області є чіткою та зрозумілою і не допускає подвійних тлумачень.

На даний час, виконавчий лист на примусовому виконанні не перебуває, а названим Порядком виконання рішень та Постановою КМУ від 11 вересня 2013 року №681, на яку у своїй заяві посилається Головне управління Держсанепідслужби у Сумській області, достатньо повно врегульовані підстави та порядок списання з боржників коштів на виконання судових рішень і заявником не надано доказів того, що рішення апеляційного суду є незрозумілим для нього або для даного органу примусового виконання.

Ті факти, що вже після ухвалення рішення апеляційного суду, окреме державне індивідуально визначене майно колишньої Краснопільської райСЕС було з балансу Головного управління Держсанепідслужби у Сумській області передано на баланс іншої юридичної особи Державної установи «Сумський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України», також не впливають на правильність даного рішення суду апеляційної інстанції та не потребують його розяснення.

За таких обставин не вбачається підстав для розяснення рішення апеляційного суду Сумської області від 30 травня 2013 року як з мотивів, викладених у заяві ОСОБА_3, так і з мотивів, наведених у заяві Головного управління Держсанепідслужби у Сумській області.

ІІ. Ст.217 ЦПК України надає суду, який ухвалив рішення, право одночасно надати відстрочку його виконання, про що суд зазначає у цьому рішенні.

У той же час, процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах врегульовані окремим розділом VІ цього Кодексу, а також нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Так, ст.373 ЦПК України та ст.36 названого Закону передбачають можливість суду, який видав виконавчий документ, за заявою сторони, відстрочити виконання рішення суду у виняткових випадках за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо).

Згідно з розясненнями, наданими у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року №1, задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.

З наведеного вбачається, що відстрочка виконання рішення суду після ухвалення та набрання ним чинності застосовується на захист інтересів боржника, за наявності обставин, що перешкоджають або утруднюють примусове виконання рішення суду.

Відповідно до ст.368 ЦПК України, п.16.6 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом ДСАУ від 27 червня 2006 року №68 (втратила чинність), п.13.3 Інструкції з діловодства в апеляційному загальному суді, затвердженої наказом ДСАУ від 06 січня 2006 року №1, та п.29.1, 29.32 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому Спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом ДСАУ від 17 грудня 2013 року №173 (набрала чинності з 01 січня 2014 року), звернення до виконання судових рішень покладається на суд першої інстанції, який і видає виконавчий лист за результатами судового розгляду, у тому числі у порядку апеляційного провадження.

В силу викладеного, питання відстрочки виконання рішення апеляційного суду в даній справі підлягає вирішенню судом першої інстанції, який видав виконавчий лист, у звязку з чим заяву Головного управління Держсанепідслужби у Сумській області у вказаній частині слід повернути цьому заявнику, розяснивши право звернення за таким розясненням до Краснопільського районного суду Сумської області.

Керуючись ст.ст.221, 297, 304, 373 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 та заяви Головного управління Держсанепідслужби у Сумській області про розяснення рішення апеляційного суду Сумської області від 30 травня 2013 року відмовити.

Заяву Головного управління Держсанепідслужби у Сумській області у частині відстрочки виконання рішення апеляційного суду Сумської області від 30 травня 2013 року повернути даному заявнику, розяснивши право звернутись з цього питання до Краснопільського районного суду Сумської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та у частині відмови у розясненні рішення касаційному оскарженню не підлягає, а у частині повернення заяви про відстрочку виконання рішення може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -