Справа №474/321/14-ц
Провадження №2/474/137/14
Р І Ш Е Н Н Я
23.05.2014 р. Врадіївський районний суд
Миколаївської області
в складі головуючого Фасій В. В.
при секретарі Багрін Н. А.
позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4
відповідача - ОСОБА_5
третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_6
розглянувши в залі суду смт. Врадіївка Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні приватним житловим будинком шляхом виселення, відшкодування моральної шкоди,-
В С Т А Н О В И В:
Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 звернулися до суду з вищезазначеним позовом, в якому просять визнати ОСОБА_8 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, їх виселення, мотивуючи тим, що вони є співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 . 1500 долл. США позивач ОСОБА_7 , за усною згодою інших двох співвласників будинку, отримала від третьої соби ОСОБА_6 , в якості часткової передоплати, згідно досягнутої попередньої усної домовленості про наміри укладення договору купівлі продажу будинку, який є предметом спору. Договору найму житла з відповідачами, третьою особою не укладалося. Своєчасно, відповідно до розписки, не уклали договір купівлі продажу, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку для обслуговування присадибної ділянки на їх ім`я, до липня 2013р.
В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 ОСОБА_7 , представник ОСОБА_4 підтримали заявлені вимоги. Наполягають на їх задоволенні з вищезазначених підстав.
Відповідач ОСОБА_8 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з`явився, звернувшись з письмовою заявою (вх. №2367 від 13.05.2014р.) про розгляд справи у його відсутність, позов не визнав.
Судом встановлені факти:
- позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 зареєстровані як співвласники житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить їм на праві спільної часткової власності, по 1/3 частині кожному (свідоцтво про право на спадщину за законом реєстрові номера 754, 755, 756 від 22.12.2007р., технічний паспорт інвентаризаційна справа №135, витяг ЕАІ №791441 від 25.10.2013р);
- 24.07.2013р. позивачі, як співласникки спірного будинку, за рішенням суду, набули право власності на земельну ділянку для його обслуговування (витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний №9912235);
- в листопаді 2013р.відповідачі та третя особа по справі відмовилися від укладення договору купівлі продажу спірного будинку, посилаючись на порушення умов усної домовленості про його нотаріальне посвідчення у листопаді 2010р. (показання свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 );
- відповідачі ОСОБА_5 зареєстровані по АДРЕСА_2 , станом на день звернення з позовом до суду проживають у спірному будинку по АДРЕСА_1 , як тимчасові мешканці, без згоди позивачів та укладення будь-яких угод щодо користування ним (показання свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 );
- судові витрати понесені позивачами складають 243,60 грн. (квитанція 3105.1584.1 від 19.03.2014р.)
Суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце правовідносини про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення, без надання іншого житлового приміщення, відшкодування моральної (немайнової) шкоди...
При прийнятті рішення суд керується:
Статтею 655 ЦК України, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 2 ст. 220 ЦК України, згідно якої якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Частиною 3 ст. 640 ЦК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (до 01.01.2013р.), договір, якій підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.
Таким чином, норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів пов`язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків сторін. Зазначене роз`яснено у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними.
Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (до 01.01.2013р.), договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Отже, договір купівлі-продажу від 21.05.2014р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладений у простій письмовій формі, в силу ст. 657 ЦК України підлягав і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 220, ч. 3 ст. 640 (в старій редакції) ЦК України не є укладеним і не створює прав і обов`язків для сторін, а тому у третьої особи ОСОБА_6 не виникло право розпоряджатися спірним будинком, в тому числі шляхом надання відповідачам дозволу на проживання у ньому.
Крім того суд, керується, ст. 391 ЦК України, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Положеннями ст.ст. 150, 155 ЖК України, згідно яких власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів його сімї. Він також вправі, використовувати зазначений обєкт права власності на свій розсуд, але в межах повноважень, визначених цими нормами та ст. 319 ЦК України..У випадку порушення його права, не повязаного з позбавленням права власності, власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні. В разі коли такі перешкоди полягають у неправомірному користуванні житлом власника, або іншим належним йому приміщенням для цілей проживання, останній вправі, відповідно до положень житлового законодавства, вимагати виселення із належного йому приміщення.
Також, суд керується ч. 1 ст. 1167 ЦК України, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Пунктами 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди повинно бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.
З огляду на вищевикладене, те, що позивачі є співвласниками спірного будинку, а відповідачі права власності та користування спірним будинком не набули, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для продовження проживання відповідачів у спірному житловому приміщенні, необхідність в усуненні перешкод в користуванні власністю позивачів шляхом виселення відповідачів без надання іншого житла.
Щодо вимог позивачів про стягнення з відповідачів в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди, то суд вважає їх не підлягаючими задоволенню, оскільки позивачі заявляючи їх у позові та посилаючись на неправомірність дій відповідача, якими її заподіяно, не зазначає в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями кожного з відповідачів її заподіяно, та якими доказами це підтверджується.
А тому позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні приватним житловим будинком шляхом виселення, стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.
Виселити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованих по АДРЕСА_2 з жилого будинку АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.
Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 судові витрати по справі, судовий збір 243, 60 грн., а саме: по 121, 80 грн. з кожного.
В задоволенні іншої частини вимог відмовити
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя В.В. Фасій