АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8149/14 Справа № 199/1908/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Подорець О. Б. Доповідач - Бараннік О.П.
23 жовтня 2014 року Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2014 рік жовтень 23 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :
головуючого - Бараннік О.П.,
суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,
при секретарі - Білоус А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпропетровської міської ради на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, треті особи Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
В С Т А Н О В И Л А :
У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Дніпропетровської міської ради про визнання права на спадщину за законом та про визнання права власності на майно, посилаючись на те, що її батько ОСОБА_3 знаходився у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 від якого дітей не було.
За життя батько позивачки ОСОБА_3 мешкав разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1, яка була їхньою співвласністю і належала по 1/2 частині кожному з них.
24 квітня 2001 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Черновою О.І. і зареєстрований в реєстрі за № 1681, відповідно до якого спадкоємицею належної йому 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 є його донька ОСОБА_2, позивачка по справі.
Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько позивачки ОСОБА_3 отримав спадщину за законом у вигляді 1/2 частини вищевказаної квартири, але яке у встановленому законом порядку на себе не переоформив.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року батько позивачки помер.
Оскільки в заповіті існували розбіжності щодо правильного написання імені позивачки, рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2011 року було встановлено, зо заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Черновою О.І. 24 квітня 2001 року, зареєстрований в реєстрі № 1681 від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_6 належить ОСОБА_2.
11.12.2012 року позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну її батькові ОСОБА_3 частину у квартирі АДРЕСА_1.
Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що вона на рівні з отриманою частиною у спадковому житловому приміщення, яка належала її батьку, отримала і належну ОСОБА_4 частину того ж житлового приміщення, яку раніше отримав її батько ОСОБА_3, але право на яку в установленому законом порядку не переоформив, позивачка вимушена була звернутись з даним позовом до суду.
В уточненій позовній заяві ОСОБА_2 просила встановити факт проживання її батька ОСОБА_3 з ОСОБА_4 з 11.08.1999 року по 29.09.2004 року однією сім'єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу за адресою : квартира АДРЕСА_1 ; визнати за нею право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, право на яку раніше отримав її батько після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 ; визнати, що вона ОСОБА_2 отримала за законом в спадщину від свого батька 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та визнати її, позивачки, право власності на вищезазначену 1/2 частину вказаної квартири, яку вона отримала за законом у спадщину від свого батька ОСОБА_3.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2014 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 39,1 кв.м., житловою площею 18,3 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3. В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2014 року помилково вказане прізвище батька позивачки «ОСОБА_2» змінено на «ОСОБА_2».

В апеляційній скарзі Дніпропетровська міська рада, посилаючись на те, що при ухваленні зазначеного рішення суду не було повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга Дніпропетровської міської ради підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з послідуючим ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8, після розлучення продовжували проживати однією сім'єю, як чоловік та жінка без шлюбу до самої смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року в квартирі АДРЕСА_1 та вели спільний бюджет.

З таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений поверхово, без належного з'ясування обставин і зібраних доказів по справі, в порушення норм матеріального права, виходячи з наступного.

Як видно з матеріалів справи батько позивачки ОСОБА_7 за своє життя не оформив належним чином своє право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, з якою шлюб, відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.07.1999 року у нього було розірвано /а.с. 50/.

В той же час, оскільки відповідно до положень статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, з чого виходить, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку, чого в даному випадку місця не мало і що судом не було прийнято до уваги при постановці рішення, зазначене рішення не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

З огляду на викладене, а також на те, що як видно з витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.03.2013 року за позивачкою ОСОБА_2 до того ще й зареєстроване право власності в цілому на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 39,1 кв.м. та житловою площею 18,3 кв. м., керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, п.п. 1, 4 ст. 309, ст.ст. 313 - 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2014 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, треті особи Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :