Справа № 686/9822/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

17.12.2014

17 грудня 2014 року
Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок
О.В.

при секретарі Самчук Т.П.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи Хмельницьке
учбово-виробниче підприємство
Українського товариства сліпих,
приватний нотаріус ОСОБА_4, агентство
нерухомості «Комфорт» про стягнення
коштів, -

В СТ А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи
Хмельницьке учбово-виробниче
підприємство Українського товариства
сліпих, приватний нотаріус ОСОБА_4,
агентство нерухомості «Комфорт» про
стягнення коштів в розмірі18880 гривень 38
копійок, з яких: 6882 гривні безпідставно
отриманих коштів та 5998 гривень 38
копійок матеріальної шкоди та 6000
гривень моральної шкоди, вказавши, що
відповідно до постанови президії
Центрального правління УТОС від 16
травня №5-15 «Про затвердження
розподілу бюджетних коштів для
придбання в 2012 році житла інвалідам по
зору», витягу із протоколу №22
засідання профспілкового комітету,
адміністрації і правління
Хмельницького УВП УТОС було
передбачено кошти в розмірі 300000
гривень надати для придбання квартири
інвалідам по зору ОСОБА_5.

Позивач звернувся в агенцію
нерухомості «Комфорт» для того, щоб
придбати квартиру.

3 грудня 2012 року між ним та ОСОБА_3,
яка діяла в інтересах

ОСОБА_6 було укладено попередній
договір про наміри сторін, відповідно
до якого він надав ОСОБА_3 завдаток в
розмірі 6882 гривні та відповідно до п.3.2,
п.3.2.2. він зобов'язався сплатити
держмито в розмірі 1% від вартості майна
вказаного договору та здійснити
відрахування в розмірі 1% від вартості
майна в пенсійний фонд.

5 грудня 2012 року між ОСОБА_2, яка
діяла в інтересах ОСОБА_6 та
Хмельницького учбово-виробничого
підприємства Українського товариства
сліпих було укладено договір купівлі -
продажу квартири, що посвідчено
нотаріусом ОСОБА_4 Відрахування в
пенсійний фонд та держмито було
сплачено ним у відповідності до
договору про наміри від 3 грудня 2012
року.

Остаточний розрахунок мав бути
проведений до 31 грудня 2012 року шляхом
перерахування коштів на рахунок ОСОБА_2

3.01.2013 року між ОСОБА_2 та
Хмельницьким учбово-виробничим
підприємством було укладено договір
про розірвання договору
купівлі-продажу квартири.

На його вимогу про повернення коштів
відповідачі йому коштів не повернули.

Згідно ст. 1212 ЦК особа, яка набула
майно або зберегла його в себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно.

Особа зобов'язана повернути майно і
тоді, коли підстава, на якій воно було
набуте, згодом відпала.

Крім того неправомірними діями
відповідачів їй заподіяно моральну
школу, що виразилась у розладі здоров'я,
нервовому зриві, стресовому стані, та
її розмір він оцінює в 6000 гривень.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про час та місце слухання
справи повідомлені належним чином.

Представник третьої особи
Хмельницьке учбово-виробниче
підприємство Українського товариства
сліпих в судовому засіданні вказав, що
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню.

Представник третьої особи
приватний нотаріус ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи повідомлені належним
чином.

Представник третьої особи
агентство нерухомості «Комфорт» в
судове засідання не з'явився, про час та
місце слухання справи повідомлені
належним чином.

Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Заслухавши думку учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовна заява підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав: судом об'єктивно встановлено,
що 3 грудня 2012 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, було укладено попередній
договір про наміри сторін, а саме
сторони домовилися про передачу майна
квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3
шляхом оформлення нотаріального
договору за 306375 гривень. Відповідно до
вказаного договору ОСОБА_7 надав
ОСОБА_3 завдаток в розмірі 6882 гривні та
відповідно до п.3.2, п.3.2.2. ОСОБА_7
зобов'язався сплатити держмито в
розмірі 1% від вартості майна вказаного
договору та здійснити відрахування в
розмірі 1% від вартості майна в
пенсійний фонд.

5 грудня 2012 року між ОСОБА_2, яка
діяла в інтересах ОСОБА_6 та
Хмельницького учбово-виробничого
підприємства Українського товариства
сліпих було укладено договір купівлі -
продажу квартири АДРЕСА_1, що
посвідчено нотаріусом ОСОБА_4
Відрахування в пенсійний фонд та
держмито було сплачено ним у
відповідності до договору про наміри
від 3 грудня 2012 року.

3.01.2013 року між ОСОБА_2 та
Хмельницьким учбово-виробничим
підприємством було укладено договір
про розірвання договору
купівлі-продажу квартири.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Положення цієї глави
застосовується також до вимог про
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майна або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна
сторона зобовязанна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

До суду надано докази тому, що
ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 6882 гривень, як
завдатку щодо купівлі квартири АДРЕСА_1
у

м. Хмельницькому. Судом встановлено, що
ОСОБА_3 на час укладення договору про
наміри купівлі-продажу квартири
власником квартири АДРЕСА_1 не була, а
тому вона не законно набула вказані
кошти. На вимоги позивача кошти
відмовляється повернути.

Також суд вважає, що позовні вимоги
стосовно стягнення з відповідачів
коштів в розмірі 5998 гривень 38 копійок
не знайшли свого підтвердження. Крім
того до суду не надано доказу тому, що
ОСОБА_2 отримувала від ОСОБА_1 кошти, а
тому позовні вимоги до ОСОБА_2
задоволенню не підлягають.

Згідно статей 23, 1167 ЦК України -
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Враховуючи глибину моральних
страждань позивача, ступінь їх
доведеності, сатисфакцію позивача щодо
задоволення вимог про вселення,
усунення перешкод в користуванні
квартирою, виселення сторонніх осіб,
розумним і достатнім буде стягнення з
відповідача моральної шкоди в розмірі
1500 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 1167, 1212 ЦК
україни, ст.ст. 10,11, 60, 212-214 ЦПК України
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задоволити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
6882 гривень безпідставно отриманих
коштів та 1500 гривень моральної шкоди, 229
гривень 40 копійок сплоченого судового
збору.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Хмельницького
апеляційного суду через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10 денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги .

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:
О.В.Мазурок