Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/5501/14 Головуючий у 1-й інстанції Артемова Л.Г.
Суддя-доповідач Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кочеткової І.В.

суддів Воробйової І.А.,

Маловічко С.В.

при секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, вселення у жиле приміщення, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, вселення у жиле приміщення.

В обґрунтування позову, позивачі зазначали, що є власниками 14/25 частин квартири АДРЕСА_1, яку придбали згідно договору купівлі-продажу від 14 березня 1998 року на товарній біржі «Гілея».

За домовленістю із попереднім власником - ОСОБА_8, вона мала право проживати у зазначеній квартирі з 1998 року до своєї смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1.

Квартира складається з двох ізольованих кімнат № 3 площею 14, 1 кв.м. та № 5 площею 17, 8 кв.м., житловою площею 17, 8 кв.м., ОСОБА_8 у свій час придбала та користувалась кімнатою № 5.

Власницею кімнати № 3 є ОСОБА_7, фактично у квартирі проживає її син - ОСОБА_3, який користується усією квартирою та створює перешкоди власникам у користуванні нею, не дає ключі від квартири.

На підставі викладеного, позивачі просили суд, усунути перешкоди позивачам у користування 14/25 квартири АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_3 з кімнати № 5 площею 17, 8 кв.м. та вселити позивачів у справі в зазначену квартиру.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2014 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково.

Вселено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у кімнату № 5 площею 17, 8 кв.м., у квартирі АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представників ОСОБА_9, ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, який відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що позивачі придбали у ОСОБА_8 14/25 частин комунальної квартири АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 14.03.1998 року на товарній біржі «Гілея».

Право власності позивачів зареєстроване згідно витягу з реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності 11.06.2013 року.

Згідно довідки від 31.01.2012 року (а.с.75) ОСОБА_7 та ОСОБА_3 займають одну кімнату у квартирі АДРЕСА_1 площею 14,1 кв.м (що становить 11/25 частин квартири) та є сусідами ОСОБА_8

Доводи апеляційної скарги щодо фіктивності договору купівлі-продажу від 14.03.1998 року носять характер оціночних суджень (припущень) і не знайшли підтвердження в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно, з посиланням на ст.383 ЦК України, ст.150 ЖК України задовольнив позовні вимоги в частині про вселення.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими і правильність висновків суду не спростовують, а відтак підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: