Справа № 666/7907/13-ц
Провадження № 2/666/3242/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 грудня 2014 року Дніпровський районний
суд м.Херсона у складі:

головуючого судді Рябової
О.Д.,

за участю секретаря
Дроздової Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування витрат на утримання та
зберігання рухомого майна,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, в якій посилається на те, що
вона разом з відповідачами є
співвласниками автомобіля марки
«ВАЗ-21063», 1989 року випуску, кузов №
НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_3. На теперішній час, за
рахунок своїх особистих коштів, в
повному обсязі утримує вказане рухоме
майно, здійснює платежі по його
утриманню та обслуговуванню сплачує
оренду за гараж, оскільки відповідачі
ухиляються від виконання зобов'язань
по утриманню та обслуговуванню своїх
часток у вказаному автомобілі. При
зверненні до відповідачів з вимогами
про відшкодування витрат понесених на
утримання автомобіля, які є
співвласниками останнього, їй було
відмовлено в цьому, у зв'язку з чим
позивач просить стягнути солідарно з
відповідачів 5941,06грн. в рахунок
відшкодування витрат на утримання
рухомого майна, стягнути судові
витрати.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги по
мотивам і підставам, викладеним у
позовній заяві.

Представник відповідачів позовні
вимоги не визнав, просив відмовити в їх
задоволенні.

Вислухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає
заявлені вимоги такими, що не
підлягають задоволенню за наступних
підстав.

Відповідно до ст.360 ЦК України,
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1, є
власником 1/4 частини автомобіля марки
«ВАЗ-21063», 1989 року випуску, кузов НОМЕР_1,
двигун № НОМЕР_2, реєстраційний номер
НОМЕР_3, співвласниками автомобіля є
відповідачі, на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 05.07.2008
року.

Позивач за рахунок особистих коштів
утримує автомобіль «ВАЗ-21063», 1989 року
випуску, кузов НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_3, про що
надала договори оренди та розписки від
30.04.2013р., 01.09.2013р., акт виконаних робіт
№220 від 29.11.2014р та квитанцію №13815.960.1 від
29.11.2008р. по сплаті за вказане технічне
обслуговування автомобіля та на
паливо.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України, право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Укладаючи договори оренди гаражу з
метою зберігання автомобіля позивач
такі дії не узгодила з іншими
співвласниками.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 на праві спільної часткової
власності належить садовий будинок з
гаражем в АДРЕСА_1, що свідчить про те що
у сторін малось місце для зберігання
автомобіля, і бажання позивача
прикладати зусилля для зберігання його
в іншому місці не створює відповідачам
обов'язку приймати в них участь, в
зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги
в частині стягнення коштів за оренду
гаражу необґрунтованими.

Понесені позивачем витрати по ремонту
автомобіля, технічне обслуговування,
витрати на паливо, суд відносить до
витрат, пов'язаних з експлуатацією
позивачем вказаного автомобіля, а не як
витрати на управління, утримання та
збереження спільного спадкового майна,
в розумінні ст.360 ЦК України, у зв'язку з
чим підстав для задоволення позовних
вимог в цій частині також не находить.

Керуючись ст.ст.11, 14, 16, 358, 360 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 60, 61, 208, 209, 213-215 ЦПК України,
суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
витрат на утримання та зберігання
рухомого майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з моменту його
проголошення до Апеляційного суду
Херсонської області шляхом подачі
апеляційної скарги через Дніпровський
районний суд м.Херсона.

Суддя О.Д.
Рябова