Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/5087/14 Головуючий у 1 інстанції: Наумов О.О.
2014 р. Суддя-доповідач: Савченко О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„18" грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Гончар М.С., Стрелець Л.Г.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк КБ «ПриватБанк», треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів.

У позові зазначала, що 17.04.2013 року між нею та відповідачем було укладено договір депозитного банківського вкладу «Вклад «Стандарт, 6 міс.», за умовами якого вона передала банку грошові кошти для розміщення на депозитному вкладі у розмірі 5000,00 доларів США.

Згідно умов договору, на суму вкладу нараховуються відсотки за ставкою 7,5% річних, період нарахування відсотків за вкладом - 1 місяць, мінімальний вклад - 6 місяців.

Відповідно до умов п.7, п.15 договору, після закінчення першого 6-місячного строку його дії заяву про видачу їй грошових коштів вона до банку не подавала, у зв"язку з чим термін дії договору автоматично продовжився до 17.04.2014 року.

Після закінчення зазначеного строку дії договору, тобто після 17.04.2014 року, її неодноразові звернення до банку із вимогою про повернення коштів залишилися без задоволення, а на направлену 14.05.2014 року письмову заяву відповіді взагалі не отримала.

Станом на 17.07.2014 року депозитний валютний вклад за договором їй не повернуто.

Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача заборгованість за депозитним договором від 17.04.2013 року у сумі 77 789 грн. 60 коп. - внесок з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 5 392 грн. 07 коп. - проценти за фактичне користування внеском, 2 083 грн. 65 коп. - 3% річних від простроченої суми внеску та стягнути 5 399 грн. 80 коп. у відшкодування завданої моральної шкоди, а всього 90 665 грн. 12 коп.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2014 року відкрито провадження у справі.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ „ПриватБанк", посилаючись на порушення судом норм процесуального права, якими врегульовані правила підсудності, просить ухвалу скасувати, справу передати за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, за місцезнаходженням відповідача.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ПАТ КБ „ПриватБанк", позивач ОСОБА_2, яка проживає у Шевченківському районі м. Запоріжжя, заявлені вимоги обґрунтовувала неналежністю виконання відповідачем зобов"язань за договором банківського вкладу(депозиту).

За загальним правилом, встановленим ч.2 ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред"являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Між тим, постановлюючи ухвалу від 02.10.2014 року про відкриття провадження у справі за вказаним позовом ОСОБА_2, суддя керувався ч.5 ст. 110 ЦПК України, якою передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред"являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Врахувавши викладені у позовній заяві ОСОБА_2 обставини справи та зміст заявлених нею вимог, суд дійшов правомірного висновку, що у даному випадку правила підсудності позивачем не порушені, Шевченківський районний суд м. Запоріжжя є компетентним, оскільки пред"явлений позов обумовлений захистом права ОСОБА_2, як споживача фінансової послуги.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад) зобов"язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (ч.1 ст. 1058 ЦК України).

Законом України „Про банки та банківську діяльність" поняття вкладу (депозиту) визначається як кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на певний строк зберігання.

Таким чином, при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2, суд дійшов правомірного висновку про існування між сторонами спору з приводу неналежного виконання відповідачем фінансових послуг, які мають здійснюватися банком в інтересах вкладника, як споживача.

Згідно роз"яснень, наданих у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 року „Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", оскільки Закон „Про захист прав споживачів" не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян ( у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

За вказаних обставин ухвала про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» захист прав споживачів шляхом повернення депозитного вкладу постановлена судом з дотримання вимог процесуального права, якими врегульовані правила альтернативної підсудності за вибором позивача.

Наведені в апеляційній скрзі доводи щодо порушення судом правил підсудності є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2014 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: