АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач: Нежура В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

2 грудня 2014 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Соколової В.В., Усика Г.І.

при секретарі: Троц В.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Державна реєстраційна служба України про розірвання договорів купівлі - продажу, -

В С Т А Н О В И Л А

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 вересня 2014 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Державна реєстраційна служба України про розірвання договорів купівлі - продажу відкрито.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, посилаючись на порушення норм процесуального права.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу з викладених в ній підстав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відкриваючи провадження, суд першої інстанції виходив з того, що справа підсудна Дніпровському районному суду м. Києва за місцем проживання відповідача.

Але з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або його основної частини.

Виходячи з положень даної норми, правила виключної підсудності, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються також позовів щодо речових (майнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно (право володіння, користування тощо); про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку, розірвання договору оренди нерухомого майна у зв'язку з невиконання стороною договору, переводу прав покупця нерухомого майна, стягнення заборгованості з орендної плати за користування нерухомим майном тощо.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати договори купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1.

Виходячи із змісту позовної заяви даний спір виник з приводу нерухомого майна, а саме садового будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, яке не знаходиться на території Дніпровського району м. Києва.

Враховуючи наведене, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 23 вересня 2014 року підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання щодо повернення позовної заяви для подання до належного суду.

Керуючись ст.ст. 121, 130, 229, 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 вересня 2014 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: