Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/4750/14 Головуючий у 1 інстанції: Пархоменко О.Ф.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 16» грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 23 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: відділ опіки та піклування Новогродівської міської ради, УПФУ в м. Новогродівка, про зміну прізвища дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, треті особи: відділ опіки та піклування Новогродівської міської ради, УПФУ в м. Новогродівка, про зміну прізвища дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у серпні 2003 року уклала шлюб з відповідачем, сторони мають спільну дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Фактичні шлюбні відносини припинились у 2008 року. Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 01.09.2009 року шлюб розірвано.

Після розірвання шлюбу відповідач сплачує аліменти на утримання дитини, однак не спілкується з дитиною, з днем народження не вітає.

15 жовтня 2013 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на ОСОБА_4.

Дитина, ОСОБА_5, виявив бажання змінити своє прізвище з «ОСОБА_5» на «ОСОБА_5».

На прохання дитини неодноразово зверталась до батька дитини - ОСОБА_3, однак на телефонні дзвінки він не відповідав. 11 квітня 2013 року направила відповідачу письмову заяву, що син ОСОБА_5 має намір змінити своє прізвище з «ОСОБА_5» на «ОСОБА_5», однак відповідач відмовився отримувати листа на пошті.

Зміна прізвища дитини, на її погляд, не суперечить інтересам дитини та не порушує правовідносини між батьком та дитиною.

На підставі викладеного просила змінити прізвище дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з «ОСОБА_5» на «ОСОБА_5», про що також зазначити в актовому записі про народження дитини, стягнути з відповідача судовий збір.

Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 23 вересня 2014 року позов задоволено. Змінено прізвище дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Новогродівка Донецької області, з ОСОБА_5 на ОСОБА_5, про що внести зміну в актовий напис про народження за №122 від 23 грудня 2003 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Новогродівського міського управління юстиції Донецької області.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів громадського стану Новогродівського міського управління юстиції Донецької області від 23 грудня 2003 року, батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.6).

Встановлено, що після розірвання шлюбу ОСОБА_4 присвоєно прізвище ОСОБА_4 (а.с.11).

З матеріалів справи вбачається, що шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зареєстровано 15 жовтня 203 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новогродівського міського управління юстиції Донецької області, запис №83 (а.с.8).

Позивачем обрано прізвище ОСОБА_4.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач не проживає з позивачкою з 2008 року.

Як вбачається з довідки, виданої Новогродівською загальноосвітньою школою №9, ОСОБА_5 навчається в школі з 01.09.2009 року по теперішній час. При цьому шкільним життям дитини цікавилася тільки його мати. Батько дитини - ОСОБА_3 за весь час навчання дитини школу жодного разу не відвідував, шкільними успіхами та поведінкою сина не цікавився (а.с.46).

За положеннями ст. 28, 294, 295 ЦК України фізичній особі належить особисте немайнове право - право на ім'я яке складається із прізвища, власного імені та по батькові та право на його зміну в порядку встановленому Законом.

Згідно зі ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст. 148 СК України: у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

За статтею 8 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (набула чинності для України з 27 вересня 1991 року) Держави-учасниці зобов'язалися поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи ім'я та сімейні зв'язки, які передбачені законом, не допускаючи протизаконного втручання. Якщо дитина протизаконно позбавляється частини або всіх елементів своєї індивідуальності, Держави-учасниці забезпечують їй необхідну допомогу і захист для найшвидшого відновлення її індивідуальності.

Частина 1 статті 12 Конвенції про права дитини, яка набрала чинності для України з 27 вересня 1991 року визначила: «Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань щодо дитини приділяється належна увага згідно з її віком та зрілості».

Прізвище дитини, яка досягла семи років має змінюватися тільки при наявності згоди дитини. Це положення є проявом права дитини на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто. Відповідно до ст.9 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 № 2402-III кожна дитина має право на вільне висловлювання особистої думки, формування власних поглядів, розвиток власної суспільної активності, отримання інформації, що відповідає її віку.

В судовому засіданні дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, пояснив, що він бажає змінити прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_5, так як чоловік мами відноситься до нього дуже гарно, приділяє багато уваги йому та його вихованню, він називає його «батьком», а той його - «сином». В сім'ї склалися дуже гарні стосунки, так як ОСОБА_6 не п'є, не палить та не б'є мати. Тоді як ОСОБА_3 під час сумісного з ним мешкання влаштовував сварки, бив мати, приходив п'яний. За час, що вони не проживають разом з батьком ОСОБА_3, той ні до місця мешкання, ні до школи до нього не приходив.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив в рішенні, що на підтвердження заперечень відповідача щодо перешкод позивача у побаченнях з дитиною ОСОБА_3 не надав належних доказів.

Згідно вироку Новогродівського міського суду Донецької області від 06.05.2009 року відповідач ОСОБА_3 був засуджений за ст.ст.129, 125 ч.2 КК України - за фактом навмисного спричинення тілесних пошкоджень позивачу - ОСОБА_4 та погрози вбивством. В якості обтяжуючих обставин суд визнав скоєння злочину в стані алкогольного сп'яніння (а.с.47-48) .

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги які в основному зводяться до перешкод позивачем у спілкуванні з дитиною також спростовуються матеріалами справи, а саме: змістом довідки, виданої Новогродівською загальноосвітньою школою №9, поясненнями дитини про те, що батько не приходив до нього до школи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 23 вересня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: