Справа № 574/126/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Міщенко В. М.

при секретарі: Ключник О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Буринь справу за позовом ОСОБА_1 до Воскресенська сільська рада Буринського району про визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Воскресенської сільської ради та Буринської районної державної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 02 березня 1998 року в с. Воскресенка Буринського району Сумської області померла її мати, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка с. Воскресенка Буринського району Сумської області. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0258560) та майновий пай.

Спадкоємцем майна за заповітом, яке залишилося після її смерті є вона, її донька, ОСОБА_1. Інших спадкоємців не має.

Спадщину вона прийняла шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Воскресенської сільської ради.

З метою оформлення спадщини на дане право на земельну частку (пай) вона звернулась до державної нотаріальної контори в Буринському районі. Під час вивчення правовстановлюючих документів було встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0258560 від 14 вересня 1999 року, був виданий на імя її матері після її смерті. В звязку з цим їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину і вона не можу оформити спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

За викладених обставин іншого шляху для вирішення питання спадщини, окрім судово го, не вбачається.

Внаслідок даних обставин вона не може оформити спадкові права в повному обсязі на належне їй майно.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, позов визнають, просять його задовольнити та просять слухати справу без їх участі.

Суд, дослідивши обставини справи, вислухавши сторони, приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 02 березня 1998 року в с. Воскресенка Буринського району Сумської області померла мати позивачки, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка с. Воскресенка Буринського району Сумської області. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0258560) та майновий пай.

Спадкоємцем майна за заповітом, яке залишилося після її смерті є позивачка, її донька, ОСОБА_1. Інших спадкоємців не має.

Спадщину позивачка прийняла шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Воскресенської сільської ради.

З метою оформлення спадщини на дане право на земельну частку (пай) позивачка звернулась до державної нотаріальної контори в Буринському районі. Під час вивчення правовстановлюючих документів було встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0258560 від 14 вересня 1999 року, був виданий на імя матері позивачки після її смерті. В звязку з цим позивачці було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину і вона не може оформити спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Позивачка вважає і суд погоджується що її мати набула право власності на дане майно в звязку з тим, що процес розпаювання земельної ділянки було проведено за її життя, а саме 17 травня 1995 року і на той момент вона була членом колгоспу «Перше Травня» с.Воскресенка, що підтверджується державним актом на право колективної власності на землю серії СМ №000004 від 17 травня 1995 року та додатком до нього списком громадян САПТЗТ «Перше Травня» де мати позивачки зазначена в списку громадян, тобто за життя стала співвласником майна, а також свідоцтвом про право власності на майновий пай серії СУ-ІІ №7314 згідно якого вона була в несена до списку громадян співвласників 17 червня 1995 року.

Згідно п.11 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР (1540- 06). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності на дане спадкове майно за життя спадкодавець ОСОБА_2 отримала, але правовстановлюючий документ на нього було видано лише після її смерті, частку даного паю на неї внатурі виділено не було, а від так є всі підстави для захисту спадкових прав позивачки.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Пунктом 10 ППВС України №7 від.30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК (435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Пунктом 7 ППВС України № 7 від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що судам слід мати на увазі, що спори, пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно ч.1, ч.2, п.а ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Воскресенська сільська рада та Буринська районна державна адміністрація Сумської області не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_1.

Виходячи із вищевикладеного, керуючись ст. 213-215 ЦПК України, ст. 25, 331, 392, 1233-1235 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканкою вул. Комарова, буд.7, с. Воскресенка, Буринський р-н, Сумська обл., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на спадкове майно - право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності товариства з обмеженою відповідальністю «Перше Травня» розміром 3.50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0258560 виданого 14 вересня 1999 року на ім!я ОСОБА_2, яка померла 02.03.1998 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк апеляційної скарги з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий