Номер провадження: 22-ц/785/7009/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.10.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3

При секретарі: Фабіжевської Т.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_5 до кредитної спілки «Україна» про стягнення додаткового пайового внеску,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2010р. ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 01.02.2008р. він є членом кредитної спілки «Україна» (далі КС «Україна») і тоді ж вніс у філію кредитної спілки додатковий пайовий внесок в сумі 40 000 грн, який 27.02.2008р. та 05.05.2008р. був збільшений відповідно на 5 000 грн. та 2 000 грн. Строк повернення цього внеску мав відбутися 01.02.2009р.

29.05.2009р. він звернувся до кредитної спілки зі скаргою-претензією, в якої виклав заяву про вихід зі складу спілки та повернення йому додаткового пайового внеску. Проте відповіді на свою заяву не отримав та був вимушений звернутися з позовом до суду у якому просив стягнути з КС «Україна» на його користь додатковий пайовий внесок в сумі 47 000 грн. та моральної шкоди на суму 40 000 грн.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.10.2010р. позов задоволено частково, стягнуто з КС «Україна» на користь ОСОБА_5 додатковий пайовий внесок в сумі 47 000грн. та судові витрати на суму 120 грн, а всього 47 120 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4, яка є членом цієї кредитної спілки та яка не брала участі у справі, вважаючи, що цим рішенням суду порушені її права, оскільки внесені позивачем кошти додаткового пайового внеску в кредитну спілку є майном, що належить спілці та саме вона володіє, користується й розпоряджається належним їй майном на підставі статуту та норм діючого законодавства України, а задоволення цього позову впливає на її (апелянта) фінансові вимоги до кредитної спілки в стадії ліквідації останньої, просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.

Сторони та апелянт належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, явку своїх представників не забезпечили, про причини неприбуття суд не повідомили, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження у справі необхідне закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як вже було зазначено, звертаючись з апеляційної скаргою ОСОБА_4, посилалася на те, що вона є членом КС «Україна», вносила вступні, обов`язкові та додаткові пайові внески, тож має свою частку у капіталі кредитної спілки та є співвласником всього майна спілки, внесена як кредитор до реєстру вимог кредиторів КС «Україна». Вважає, що вказане рішення зачіпає фінансові інтереси всіх кредиторів КС «Україна», у тому числі і її інтереси, а задоволені позовні вимоги ОСОБА_5 мають істотне значення для задоволення її фінансових вимог до КС «Україна» в стадії ліквідації КС спілки «Україна» у відкритій процедурі банкрутства в господарському суді Одеської області. Тому вона, як член КС «Україна» та її кредитор, не може погодитися з оскаржуваним заочним рішенням, вважає його протиправним та таким, що не відповідає вимогам законодавства, винесене при неповному дослідженні матеріалів справи та вимог законодавства і підлягає скасуванню.

Проте з такими доводами колегія суддів погодитися не може.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» (далі - Закон) кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Згідно зі ст.3 вказаного Закону кредитна спілка є юридичною особою, має самостійний баланс, банківські рахунки, які відкриває і використовує згідно із законодавством у самостійно обраних банківських установах, а також печатку, штамп та бланки із своїм найменуванням, власну символіку. Кредитна спілка набуває статусу юридичної особи з моменту її державної реєстрації. Кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов'язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах. Кредитна спілка діє на основі самофінансування, несе відповідальність за наслідки своєї діяльності та виконання зобов'язань перед своїми членами, партнерами, державним та місцевими бюджетами.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2008р. кредитна спілка «Україна» в особі директора філії в м. Южне ОСОБА_6, який діяв на підставі довіреності №13/08-07 від 13.08.2007р., видав свідоцтво про внесення додаткового пайового внеску члену КС «Україна» - ОСОБА_5А.(а.с.5-6). Тобто в зобов'язальних відносинах, що виникли за фактом внесення додаткового пайового внеску позивачем по справі, відносини виникли між юридичною особою «КС України» та позивачем по справі - фізичною особою ОСОБА_5, і відповідно до вимог закону оскаржуване заочне рішення стосується інтересів КС «Україна» і ОСОБА_5,та саме між ними вирішено спір.

Установлено, що ОСОБА_4 не була стороною у справі, вона не залучалася до участі у справі у якості третьої особи і при ухваленні скаржуваного рішення судом першої інстанції не вирішувалося питання про її права та обов'язки.

При цьому, посилання апелянта на порушення оскаржуваним рішенням її фінансових інтересів до КС «Україна» є безпідставними, оскільки цим рішенням не зачеплені її права, обовязки та інтереси, і вона не здійснює представництво інтересів КС «Україна», а навпаки, посилається на свій статус пайовика (члена) КС «Україна» - фізичної особи .

Так, відповідно до ст. 23 зазначеного Закону внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти , що належать членам кредитної спілки, облікуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів кредитної спілки можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в обєднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першої цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону.

Фактично апелянт оспорює право позивача на стягнення заборгованості, через відсутність у позивача права на судовий захист в матеріально-правовому сенсі, що може та повинен здійснювати відповідач по справі - КС «Україна». В той самий час здійснення аналогічних заходів кожним з членів КС «України» фактично виключає юридичну особу з цивільного обігу.

Виходячи зі ст 55 Конституції України, ст. 1 ЦПК України, ст. 16 ЦК України ОСОБА_4 має право на захист своїх прав в установленому законом порядку шляхом пред'явлення відповідного позову до осіб, які на його думку порушили її права з врахуванням встановлених юрисдикційних правил.

Пленум Верховного Суду України п. 8 постанови №12 від 24.10.2008р. « Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», розяснень, що при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого ст. 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої ст. 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після відкриття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі зв такою скаргою.

Таким чином, як у звязку з тим, що ОСОБА_4, не є стороною у даній справи і є особою, яка не брала участі у справі, і про права та обовязки якої суд першої інстанції питання не вирішував, тому вона є особою, яка не має передбаченого ст. 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження рішення суду за позовом ОСОБА_5

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 292, 304 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_5 до кредитної спілки «Україна» про стягнення додаткового пайового внеску.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду Одеської області: В.Ф. Парапан

ОСОБА_3

ОСОБА_2