Справа № 758/2500/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2014 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

за участю секретаря судового засідання - Малявко І.І.,

за участю прокурора : Павліченко В.О.,

представника органу опіки та піклування : Гайдай С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, - про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2014 року до суду надійшла вказана позовна заява.

В позовній заяві позивачка просить: позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.08.2005 року по 25.03.2008 року, від шлюбу в сторін є донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини між сторонами припинені в серпні 2008 року. Як зазначає позивачка, з моменту розлучення відповідач жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Навчанням, вихованням, розвитком, лікуванням та оздоровленням доньки займається позивачка, як зазначено в позовній заяві.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви так як відповідач бажає виконувати батьківські обов'язки, але позивачка йому в цьому чинить перешкоди.

Представник третьої особи, Гайдакй С.Б. в судовому засіданні підтримала позовну заяву, просила задовольнити.

Представник прокуратури Подільського району м. Києва , Павілченко В.О. позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши думку сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню в частині позбавлення відповідача батьківських прав з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження, яке було видано 28.08.2006 року, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначені батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_2.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.08.2005 року.

25.03.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який зареєстрований 20.08.2005 року, за актовим записом №177 розірвано.

Подільська районна в м.Києві державна адміністрація у своєму висновку від 11.06.2014 року №106-3219 вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач постійно проживає в АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що вихованням дитини займається мати, батько не відвідує школу і не бере участі у шкільних заходах доньки; на даний час існує заборгованість по сплаті аліментів. Як вбачається з розписок, які знаходяться в матеріалах справи , відповідач сплачував аліменти в 2009 році (квітень, травень, червень, серпень).

В судовому засіданні позивачка не заперечувала, що з 2008 року відповідач сплачував аліменти, на сьогоднішній день аліменти сплачує, але із затримкою.

Пояснила, що донька не хоче спілкуватися з батьком, причини їй невідомі.

В судовому засіданні відповідач пояснив, що одружений, має 4-х місячну доньку. Кожного місяця сплачує позивачці аліменти на доньку в сумі 300 грн.. Має бажання зустрічатися з дитиною, приймати участь у її вихованні.

Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами.

У п 15 Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року роз'яснює, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пункт 16 зазначеної Постанови роз'яснює, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (п.18 зазначеної Постанови).

Отже, так як в судовому засіданні встановлено, що відповідач бажає приймати участь у житті та вихованні доньки, позивач чинить перешкоди йому у спілкуванні з донькою, проте, сам відповідач не вживає відповідних активних дій для виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до доньки; позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд приходить до висновку про відмову на даний час в задоволенні заявлених вимог про позбавлення батьківських прав, та вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням відповідачем батьківських обов'язків відносно малолітньої ОСОБА_4.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.164 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 159, 212, 214,215 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, - про позбавлення батьківських прав відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд міста в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. О. Трегубенко