АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ а/п 22-8273/14 Головуючий у 1 інстанції: Лозинська М.І. Доповідач: Нежура В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 жовтня 2014 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Соколової В.В., Усика Г.І.

при секретарі: Меєчко Д.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Солом 'янського районного суду м. Києва від 12 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Солом*янської районної у м. Києві ради, Солом 'янської районної у місті Києві державної адміністрації, третя особа: Київське квартирно - експлуатаційне управління Міністерства Оборони України про визнання права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А

ОСОБА_2 в листопаді 2013 року звернулася в суд із позовом, який в подальшому уточнила, до Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Солом'янської районної у місті Києві ради, Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації, третя особа: Київське квартирно-експлуатаційне управління Міноборони України про визнання за нею право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1, посилаючись на те, що з 1970 року вона працювала у Київському Вищому Воєнному Авіаційному Інженерному училищі на посаді бібліотекаря, і у зв'язку з чим Київським квартирно-експлуатаційним управлінням при Міністерстві Оборони Української PCP їй було виділено кімнату у гуртожитку по АДРЕСА_1. 07.10.1993 р. вона була зареєстрована за вказаною адресою. В подальшому у 1998 році гуртожиток було перебудовано у житловий багатоквартирний будинок. Після передачі будинку до комунальної власності Солом'янського району м. Києва було виявлено відсутність дозвільного документу на вселення. Оскільки КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Солом'янської РДА м. Києва порушує питання про її виселення із займаного приміщенням, вона вимушена звернутись до суду із даним позовом за захистом своїх порушених житлових прав (а.с. - 2, 44).

Рішенням Солом 'янського районного суду м. Києва від 12 травня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції представники апелянта підтримали подану скаргу, із викладених в ній підстав, представники відповідачів проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, представник третьої особи підтримав апелянтів, просив скаргу задовольнити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що в ході розгляду справи не було встановлено правових підстав для зайняття позивачкою спірної житлової площі, а наявність реєстрації в цьому жилому приміщенні не може бути самостійною підставою для визнання за нею такого права.

Але погодитися з таким висновком суду не можна.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен (громадянин) має право на житло.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщені будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет видає громадянину ордер, який є диною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Аналогічні вимоги, щодо необхідності отримання громадянином ордеру, в якості єдиної підстави для вселення у надане жиле приміщення, закріплені у статтях 122 і 129 ЖК України щодо вселення у службові жилі приміщення і гуртожитки.

Згідно ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється на підставі договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією, і наймачем - громадянином, на ім.*я якого видано ордер.

З наведених правових норм випливає, що єдиною підставою для вселення особи в жиле приміщення є ордер, виданий у встановленому законом порядку, а подальше користування таким жилим приміщенням здійснюється на підставі договору найму жилого приміщення, укладеного наймачем із експлуатуючою житловою організацією, або відповідного положення, якщо це стосується жилих приміщень у гуртожитках.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 1970 року працювала у Київському Вищому Воєнному Авіаційному Інженерному училищі на посаді бібліотекаря.

В тому ж 1970 році Київським квартирно-експлуатаційним управлінням при Міністерстві Оборони Української PCP позивачу було виділено кімнату у гуртожитку по АДРЕСА_1.

07.10.1993 р. позивач була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1.

У 1998 році гуртожиток було перебудовано у житловий багатоквартирний будинок, у зв*язку із чим був змінений його статус.

Відповідно до розпорядження Солом'янської райдержадміністрації від 27.06.2007 р. № 1196 будинок по АДРЕСА_1 переданий до сфери комунальної власності району від Київського квартирно-експлуатаційного управління Міноборони України, що підтверджується актом прийняття передачі основних засобів.

Згідно з розпорядженням Солом'янської райдержадміністрації у м. Києві від 24.01.2011 р. вказаний будинок закріплений за Комунальним підприємством "Дирекція з управлінні та обслуговування житлового фонду" Солом*янської районної у м. Києві ради на праві господарського відання.

При передачі житлового фонду, в тому числі і будинку АДРЕСА_1, документи на право проживання позивачки в спірній квартирі передані не були за їх відсутністю у Київського КЕУ Міноборони.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що позивачці не видався ордер на право зайняття спірного жилого приміщення Київським КЕУ Міноборони України, на балансі якого у той час перебув будівля, лише з тих підстав; що дозвільні документи про заселення позивачки, при передачі будівлі до сфери управління району, не передавались.

Даний висновок по суті є припущенням.

Із відповіді КЕУ МО України № 1355 від 31.10.2013 р. на запит позивачки вбачається, що згідно п. 24 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затв. Постановою РМ УРСР від 11.12.1984 р. № 470, документи (облікові справи) зберігаються протягом п*яти років після отримання громадянином жилого приміщення, і по закінченню вказаного терміну знищуються у встановленому порядку.

Оскільки житло було надане у 1993 році, про що свідчить реєстрація у паспорті, надати запитувану інформацію неможливо (а.с. - 7).

Із архівної довідки із Галузевого державного архіву Міноборони України від 02.09.2014 р., отриманої на запит Апеляційного суду м. Києва видно, що в перевірених документах за період роботи позивачки у військовому училищі з 1970 року по 2000 рік інформація про забезпечення житловою площею не відображена (тобто не щодо конкретно позивачки, а відсутня взагалі).

Книги квартирного обліку та інші документи, що стосуються отримання житла працівниками училища в документах Київського КЕЧ району (в тому числі Будинкоуправлінні № 12), які знаходяться на зберіганні в архіві відсутні.

При цьому суд першої інстанції відхилив доводи позивачки про факт її прописки (реєстрації) в спірній квартирі на підтвердження правомірності користування жилою площею в ній, пославшись на п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 р. "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", у якому роз*яснино, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї.

Колегія суддів звертає увагу на те, що право користування позивачки жилою площею виникло у 1993 році, в період дії Конституції Української РСР від 20.04.1978 р., стаття 42 якої також закріплювала право громадян на житло.

Разом із тим, відсутність документів на право вселення і проживання в спірній квартирі (кімнаті) не може бути поставлена в провину позивачці, на неї також не може бути покладений обов*язок щодо надання цих документів суду з огляду на те, що вони після вселення особи передаються у відповідну житлово-експлуатуючу організацію, яка і повинна забезпечити їх належне зберігання протягом визначеного строку.

Колегія суддів вважає, що за відсутністю інформації щодо отримання позивачкою ордеру на вселення у спірне житло, факт прописки (реєстрації) позивачки в спірній квартир, яка була проведена у відповідності до чинного на той час законодавства, і підтверджується належними доказами, свідчить про наявність у позивачки права користування спірною жилою площею.

Крім іншого, на карточці прописки (Форма-А) є відмітка про рішення КЕУ Міноборони щодо поселення позивачки (а.с. - 52,53).

Правомірність вселення і проживання позивачки в спірній квартирі, і визнання цього факту з боку Київське КЕУ Міноборони України підтверджується також наданими суду доказами а саме, укладеним 28.07.2006 р. між останнім і позивачем договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, а також зверненням Київського КЕУ Міноборони України в листопаді 2008 року в суд із позовом до апелянта про стягнення заборгованості за квартирну плату та надані комунальні послуги за період з жовтня 2006 року по січень 2008 року.

Заслуговують на увагу також посилання апелянта на інше рішення Солом*янського райсуду м. Києва від 08.12.2010 р. у справі № 2-4488/10, яким був задоволений позов ОСОБА_5 та інших до КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Солом*янської районної у м. Києві ради, треті особи Солом 'янська райдержадміністрація у м. Києві, Київське КЕУ Міноборони України про визнання права користування житловим приміщенням в АДРЕСА_2. Як вбачається зі змісту вказаного рішення, позивачі посилалися на аналогічні обставини, що й ОСОБА_2 - неможливості надати ордеру на право вселення до спірної квартири, але наявність прописки в ній усіх позивачів з 1993 року.

Вказане рішення набрало законної сили.

За встановлених обставин оскаржуване рішення не можна визнати законним і обгрунтованим, у зв*язку зі чим воно підлягає скасуванню і ухваленню нового про задоволення позову про визнання за позивачкою прав користування жилою площею в АДРЕСА_1

Згідно ст.. 88 ЦПК України, понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн. підлягають стягненню на її користь з відповідачів в рівних частках.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Солом 'янського районного суду м. Києва від 12 травня 2014 року скасувати і ухвалити нове такого змісту.

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право користування жилою площею в ізольованій однокімнатній квартирі АДРЕСА_1

Стягнути з Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду", Солом 'янської районної у місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_2 229,40 грн. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: