Провадження №2/485/937/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 грудня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі - Шеремет Ю.Є.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Снігурівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, які діє в інтересах ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом. В позові
зазначив, що є власником житлового
будинку АДРЕСА_1. З 11 березня 2005 року у
будинку був зареєстрований його онук
ОСОБА_3, однак з моменту реєстрації у
вказаному будинку він не проживав,
фактичне його місце проживання не
відоме. Просить визнати його таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала, з
викладених у позові підстав просить
про його задоволення. Пояснила, що
відповідач був зареєстрований у
будинку формально на його прохання
після того, як його батьки, які
проживали в окремій квартирі її
продали, однак в будинку він фактично
ніколи не проживав, участі в його
утриманні не приймав.

Відповідач за належного повідомлення в
судове засідання не з'явився, причини
неявки суду не повідомив, тому суд
вважає за можливе на підставі ст.224 ЦПК
України ухвалити заочне рішення по
справі.

Дослідивши докази по справі, суд
прийшов до наступного.

Між сторонами склалися правовідносини
з приводу набуття та припинення права
користування житлом.

ОСОБА_2 є власником житлового будинку
АДРЕСА_1, що підтверджує свідоцтво про
право особистої власності на
домоволодіння від 06.05.1965 року, видане
виконкомом Снігурівської ради
депутатів трудящих та зареєстроване в
Снігурівській філії Миколаївського
БТІ 10 травня 1965 року за №2184.

Як вбачається з домової книги в
зазначеному будинку з 11 березня 2005 року
зареєстрований його онук ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5-6).

Тобто, ОСОБА_3 був зареєстрований у
будинку як член сім'ї власника житла.

Таким чином, правовідносини які
склались між сторонами регулюються
положеннями ст. 156 ЖК України .

Право членів сім'ї власника житла на
користування цим житлом регулюється
правилами ст.405 ЦК України, відповідно
до якої член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що з моменту
реєстрації, тобто з 11 березня 2005 року,
ОСОБА_3 в будинку позивача не проживає,
ним не цікавиться.

Таке підтверджено актом депутата
Снігурівської міської ради від 30
листопада 2014 року (а.с.8), показами
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Так, свідок ОСОБА_4 суду ствердила, що
знає родину ОСОБА_2, їй відомо, що у
позивача є онук на ім"я "Ігор", який
зареєстрований у його будинку, однак
вони не спілкуються, онука у них вдома
вона ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що позивач
є його сусідом, він знає його онука
"ОСОБА_3", бачив як той приходив до діда в
гості ще будучи маленьким. Онук
постійно з ними не проживав, останній
раз він його бачив два роки тому на
похороні бабусі. Ніяких конфліктів між
дідом та онуком не було.

Суд приймає до уваги те, що у матеріалах
справи відсутні докази того, що
відповідач має намір повернутися до
будинку, а позивач чи члени його сім'ї
перешкоджають йому у такому чи
створюють умови за яких він вимушений
проживати в іншому помешканні. Будь-які
поважні причини за яких відповідач в
будинку не проживає судом не
встановлено. Доказів існування
домовленості між ним та власником
будинку щодо користування спірним
житлом не має, його особистих речей в
приміщенні немає, жодних дій, які б
свідчили про наявність у нього
інтересу до цього житла протягом
усього часу відсутності він не вчиняв,
участі в утриманні будинку не приймав,
реєстрація відповідача в будинку
носить формальний характер й
перешкоджає позивачеві на свій розсуд
користуватися і розпоряджатися
власністю в повному обсязі.

За такого, суд приходить до висновку, що
ОСОБА_3 не проживає в спірному
приміщенні понад один рік без поважних
причин, а тому позов є обґрунтованим та
підлягає до задоволення.

На прохання позивача суд не стягує на
його користь з відповідача судовий
збір.

Керуючись ст.ст. 10,60, 212-215, 224-233 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, які діє в інтересах
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, - задовільнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням - житловим будинком
АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга позивачем до апеляційного суду
Миколаївської області через
Снігурівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача
з поданням такої заяви у десятиденний
термін з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: