Справа № 2-1001/11 Провадження № 22-ц/772/1822/2014 Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 6Доповідач: Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
10 червня 2014 рокум. Вінниця
Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:
Головуючого: Войтка Ю.Б.,
Суддів: Стадника І.М., Голоти Л.О.,
При секретарі: Куленко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 06 травня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва, повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, відшкодування шкоди, -
Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 06 травня 2014 року позов задоволено частково. Суд зобов'язав відповідачів перенести металеву опору №4, яка додатково підтримує покрівлю піднавісу, побудованого біля приміщення хліва на відстань не менше одного метра від спільної межі між земельними ділянками № 7 та № 9 по провулку І.Франка в м. Іллінці, Вінницької області. Стягнув з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 по п'ятсот гривень з кожного на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовив за недоведеністю позовних вимог. Розподілив судові витрати.

Згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 10 червня 2014 року рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 06 травня 2014 року залишено без змін.

При розгляді справи апеляційною інстанцією були встановлені порушення норм цивільно-процесуального законодавства, які не були підставою для скасування рішення суду, проте призвели до тяганини по справі.

Відповідно до ст. 320 ЦПК України апеляційний суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу, в якій зазначити порушення норм права і помилки, допущені судом першої інстанції, які не є підставою для скасування рішення чи ухвали суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 21 листопада 2011 року звернулася до Тульчинського районного суду Вінницької області з вказаним позовом.

Відповідно до ст. 129 ЦПК України попереднє судове засідання повинно бути призначено і проведено протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 159 ЦПК України справа має бути призначена до розгляду не пізніше семи днів після закінчення дій підготовки до судового розгляду.

Ухвалою від 28.11.2011 року відкрито провадження у справі. Ухвалами суддів Іллінецького районного суду від 02 грудня 2011 року та 27 грудня 2011 року задоволено самовідводи головуючим по даній справі. Розпорядженням щодо призначення повторного автоматичного розподілу № 256 від 28.12.2011 року, справу передано судді Дєдову М.С., який ухвалою попереднього судового засідання від 10.02.2012 року призначив справу до розгляду в судовому засіданні на 16.03.2012 року з порушенням строків, визначених ст.ст. 129, 159 ЦПК України.

У відповідності до ст. 144 ЦПК України експертиза призначається ухвалою суду, де зазначаються підстави та строк для проведення експертизи.

Проте ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 липня 2012 року по справі призначено будівельно-технічну експертизу без визначення строку на її проведення.

Внаслідок тривалого листування між районним судом та експертною установою щодо погодження терміну виконання ухвали суду, експертиза проведена лише 06.02.2014 року. Крім того, в клопотанні представника відповідача про визначення загального строку проведення експертизи від 19.11.2013 року (а.с. 237-238 т. 1) зазначено, що в січні 2013 року до Іллінецького районного суду надійшов лист про оплату, однак реквізити відносно сплати коштів за експертизу відповідачі отримали в судовому засіданні в червні 2013 року.

Справа в порушення вимог ч. 1 ст. 157 ЦПК України більше двох років не була вирішена районним судом, що стало підставою неодноразових скарг з боку позивача на адресу суду першої та апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що такі порушення норм процесуального законодавства призвели до невиправданої тяганини при розгляді справи, оскільки в силу статті 14 ЦПК судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів влади, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а їх невиконання є підставою для відповідальності, встановленої законом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 320 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Про зазначене в ухвалі судової колегії довести до відома голови Іллінецького районного суду Вінницької області, для належного реагування та повідомлення про вжиті заходи у встановлений законом місячний строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена особою, інтересів яких вона стосується, в касаційному порядку на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_5

Судді: (підпис) ОСОБА_6

(підпис) ОСОБА_7

"З оригіналом вірно"

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.