Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2014 року Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючої судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Реєстраційна служба Лисичанського управління юстиції, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсним довіреності, визнання правочину нікчемним, скасування реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання недійсним довіреності, скасування реєстрації, в якій після уточнення позовних вимог просила визнати недійсною довіреність ВС № 632963 від 17.08.2005 року видану ОСОБА_4 на імя ОСОБА_5, визнати договір купівлі-продажу квартири № 85 в будинку № 20 в кварталі Дружби народів в місті Лисичанську від 12.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстр № 298, укладений між ОСОБА_5 по довіреності від 17.08.2005 року від ОСОБА_4, та ОСОБА_6, нікчемним правочином. Також просила скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру № 85 в будинку № 20 в кварталі Дружби народів в місті Лисичанську за ОСОБА_6, номер запису № 172 в книзі 11 від 23.04.2007 року, та повернути державну реєстрацію права власності на квартиру № 85 в будинку № 20 в кварталі Дружби народів в місті Лисичанську власнику ОСОБА_4 та стягнути з відповідачів судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 уточнений позов підтримала, просила його задовольнити. У своїх поясненнях посилалась на обставини, викладеній у позовній заяві, про що надала суду відповідні докази.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, та пояснила, що використовуючи похилий вік позивачки, шляхом шахрайства була оформлена довіреність на продаж квартири. Довіреність, видана позивачкою у 2005 році, не містила думки ОСОБА_4 на продаж квартири, оскільки заборгованість по кредиту нею постійно виплачувалась, іншого житла вона не має, єдиною метою було припинення нарахування процентів по кредиту, про що їй обіцяли відповідачі при оформленні цієї довіреності. Про наявність такої довіреності стало відомо лише у 2010 році. ДО цього всі документи на квартиру знаходились в Кредитній спілці «Надія» до повного погашення заборгованості по кредиту. За здійснене ОСОБА_5 та ОСОБА_6 притягались до кримінальної відповідальності. В звязку з цим просила, визнати довіреність недійсною, визнати договір купівлі-продажу недійсним, скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру, та повернути квартиру позивачці.

В судовому засіданні 04.12.2013 року відповідач ОСОБА_5 позов визнав, пояснив, що до кредитної спілки «Надія» звернулась ОСОБА_2 разом з чоловіком для отримання кредиту в сумі 6000грн. У кредитних установах хотіли оформити кредит, надавши свою квартиру в заставу, але із-за заборгованості по комунальних послугах, банки відмовили їм у наданні кредиту. Син позивачки запропонував оформити у заставу квартиру його матері. До нотаріуса привезли ОСОБА_4, де вона погодилась оформити на себе договір кредиту та оформити у заставу квартиру. Після чого був оформлений договір кредиту, за яким було видано грошові кошти. З 2005 по 2007 рік заборгованість по кредиту ніким не погашалась, тому було запропоновано квартиру продати конкретній особі, оформивши кредит на 1,6 роки. У разі не сплати боргу по кредиту, квартиру продається та погашається кредит. При укладання договору купівлі-продажу, грошові кошти нікому не передавались. ОСОБА_4, укладаючи договір купівлі-продажу , знала що грошові кошти вона не отримає. Їй пропонувалось самій продати квартиру та погасити кредит. Квартира була оформлена у заставу до погашення кредитного договору. Якби квартиру по справжньому було продано, позивачка в цій квартирі не проживала б, а так вона залишилась проживати в цій квартирі, та в разі її смерті заборгованість по кредиту він сам повинен був погасити. Тому не заперечував щоб довіреність була визнана недійсною. У подальшому у судове засідання не зявився, просив справу розглянути за його відсутності, про що надав письмову заяву.

В судове засідання відповідач ОСОБА_6, не з»явився, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не подавав.

Представник третьої особи Реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції - ОСОБА_8, в судовому засіданні пояснила, що органи державної реєстрації прав, проводять державну реєстрацію речових прав на підставі рішень судів, що набрали законної сили, але не мають технічної можливості скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно в Реєстрі права, ведення якого до 01.01.2013 року здійснювалося підприємством бюро технічної інвентаризації. Так, законодавством у сфері державної реєстрації прав не встановлено правонаступництва органів державної реєстрації прав у зазначеній сфер.

Представник третьої особи Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» - ОСОБА_9, в судовому засіданні пояснила, що право власності на квартиру 85 в будинку 20 на кварталі Дружби народів зареєстроване за ОСОБА_6 Постановою слідчого Борис В.В. від 04.06.2010 року на квартиру був накладений арешт.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 ЦПК України правочином є дія особи, спрямована на набуття , зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з положеннями ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Положеннями ст. 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

У судовому засіданні встановлено, що 07.04.2004 року між позивачем та Кредитною спілкою «Надія» був укладений кредитний договір, відповідно до якого, позивач отримала кредитні кошти у розмірі 6000 грн. Строк закінчення дії договору 07.04.2005 року. Також 07.04.2004 року був укладений договір застави майна, зареєстрований в реєстрі № 1556. Предметом договору є квартира № 85 в будинку № 20 в кварталі Дружби народів в місті Лисичанську.

Довіреністю від 17.08.2005 року, посвідченою приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_10, реєстр № 3950, ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_5 представляти її інтереси в органах нотаріату, податкових органах, комісіях та будь-яких підприємствах, установах, організаціях з питань повязаних з відчуженням квартира № 85 в будинку № 20 в кварталі Дружби народів в місті Лисичанську, зняттям з реєстраційного обліку, ведення справ повязаних з експлуатацією вказаної квартири. Довіреність була укладена під впливом оману, оскільки при укладенні цього договору ОСОБА_5 запевняв позивачку , що квартиру в неї ніхто не забере, але користуючись наданою довіреністю, відповідач ОСОБА_5 до закінчення кредитного договору, у квітні 2007 року продав належну позивачці квартиру відповідачу по справі ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу від 12.04 2007 року. Те, що довіреність була укладені під впливом оману, підтверджено постановою Лисичанського міського суду від 29.10.2012 року щодо ОСОБА_5 про притягнення його кримінальної відповідальності за ст.190 ч.1 КК України ( а.с.7)

Договором купівлі-продажу квартири від 12.04.2007 року, встановлено що, ОСОБА_5, який діяв в інтересах ОСОБА_4 на підставі довіреності від 17.08.2005 року, продав квартиру № 85 в будинку № 20 в кварталі Дружби народів в місті Лисичанську ОСОБА_6

Згідно з відповіддю на запит ЛКП «Паспортна служба» № 641 від 26.04.2013 року вбачається, що за адресою м. Лисичанськ, кв. Дружби народівАДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_4. ОСОБА_4 похилого віку, іншого житла крім цієї квартири не має. Таким чином, виходячи з вищенаведеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 203, 215, 216, 230 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11,60, 88, 212-215,218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним довіреності, визнання правочину нікчемним, скасування реєстрації , треті особи Реєстраційна служба Лисичанського управління юстиції, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» задовольнити .

Визнати недійсною довіреність ВС № 632963 від 17.08.2005 року видану ОСОБА_4 на імя ОСОБА_5.

Визнати договір купівлі-продажу квартири № 85 в будинку № 20 в кварталі Дружби народів в місті Лисичанську від 12 квітня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстр № 298, укладений між ОСОБА_5 по довіреності від 17.08.2005 року від ОСОБА_4, та ОСОБА_6, нікчемним правочином.

Скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру № 85 в будинку № 20 в кварталі Дружби народів в місті Лисичанську за ОСОБА_6, номер запису 172 в книзі 11 від 23.04.2007 року.

Повернути державну реєстрацію права власності на квартиру № 85 в будинку № 20 в кварталі Дружби народів в місті Лисичанську власнику ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя Л.Б. Чернобривко