БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15.12.2014
Справа № 497/3241/14-ц
Провадження № 2/497/1157/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову

"15" грудня 2014 р. м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Болград заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по справі за його позовом до ОСОБА_2 стягнення упущеної вигоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просить постановити рішення з визначенням суми з переведенням іноземної валюти в українську гривню за курсом, встановленим Національним банком України на момент ухвалення рішення судом та стягнути з відповідача на його користь:

- суму упущеної вигоди в розмірі 103 012.00 гривен;

- судові витрати у розмірі 1 030.12 гривен судового збору за подання позову та 122.00 гривні судового збору за забезпечення позову.

Ухвалою суду від 15.12.2014 року відкрито провадження по названій цивільній справі.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, а саме: провести опис та арешт майна, належного відповідачу: будинок за адресою: вул..Нова, № 10, с. Оксамитне, Болградський район, Одеська область.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.1ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Однак, доказів належності майна відповідачу, на яке позивач просить накласти арешт, позивач суду не надав.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивач не навів ніяких доказів, що відповідач може чи має намір продати, знищити чи знецінити, належне йому майно, а навпаки зазначає, що іншого майна у відповідача не має.

Слід відмітити, що ціна позову становить 101 456.00 гривен, що за курсом НБУ складає 6 474 доларів США, а яка вартість будинку, належного відповідачу, позивачем не зазначена та належних доказів не надано, в звязку з чим суд не може визначити співмірність вимог виду забезпечення позову.

Таким чином, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», враховуючи відсутність доказів належності майна відповідачеві, не співмірністю вимог виду забезпечення позову, також враховуючи, що наявність причинного звязку між незастосуванням забезпечення позову та наслідком у вигляді потенційної загрози виконанню рішення суду не доведеною, а тому заяву про забезпечення позову суд вважає необґрунтованою, та як наслідок такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по справі за його позовом до ОСОБА_2 стягнення упущеної вигоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В.Кодінцева