Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/5825/14 Головуючий у 1-й інстанції: Нємиш Н.В.
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Онищенко Е.А
суддів:Ломейко В.О.
Кухаря С.В.
при секретаріСеменчук О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Дзержинськвугілля» на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 27 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ДП «Дзержинськвугілля» про відшкодування моральної шкоди -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача моральну шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я на виробництві.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 08.01.1985 року працював у ВП «Шахта «Північна» ДП «Дзержинськвугілля». Його загальний стаж на даному підприємстві складає 26 року 10 місяців та 20 днів, з яких 16 року 4 місяці та 14 днів - підземний стаж.

За час роботи на шахті позивач отримав професійне захворювання - хронічну вертеброгенну попереко-крижову радикулопатію з вираженими больовими та м'язово-тонічними синдромами, правобічним корінцевим синдромом, помірними статико-динамічними порушеннями. Вібраційна хвороба першого-другого ступеня, синдром вегетативно-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок зі стійкими нейротрофічними змінами у кістках рук.

Рішенням Донецької обласної МСЕК 15.04.2014 року йому було встановлено 60% втрати професійної працездатності та третя група інвалідності за профзахворюванням.

У зв'язку з отриманим професійним захворюванням фізичний стан позивача погіршився, він потребує лікування. Пошкодженням здоров'я йому заподіяно моральні страждання, які виявляються у порушенні його звичайного ритму та укладу життя, життєвих зв'язків та відносин з родичами, він вважає себе неповноцінною людиною, з'явилось почуття страху за своє життя та здоров'я. Професійне захворювання позбавило позивача можливості своїх звичок та бажань. Все це потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Просить стягнути з відповідача 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 27 жовтня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ДП «Дзержинськвугілля» на користь ОСОБА_5, грошову компенсацію у відшкодування моральної шкоди у сумі 20000 грн. Стягнуто з ДП «Дзержинськвугілля» в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ДП «Дзержинськвугілля» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що з 08.01.1985 року працював у ВП «Шахта «Північна» ДП «Дзержинськвугілля». Його загальний стаж на даному підприємстві складає 26 року 10 місяців та 20 днів, з яких 16 року 4 місяці та 14 днів - підземний стаж.

За час роботи на шахті позивач отримав професійне захворювання - хронічну вертеброгенну попереко-крижову радикулопатію з вираженими больовими та м'язово-тонічними синдромами, правобічним корінцевим синдромом, помірними статико-динамічними порушеннями. Вібраційна хвороба першого-другого ступеня, синдром вегетативно-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок зі стійкими нейротрофічними змінами у кістках рук.

Рішенням Донецької обласної МСЕК 15.04.2014 року йому було встановлено 60% втрати професійної працездатності та третя група інвалідності за профзахворюванням.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

При цьому характер відповідальності за заподіяння моральної (немайнової) шкоди є матеріальним, оскільки будь-яка із сторін індивідуальних чи колективних трудових відносин при заподіянні моральної (немайнової) шкоди іншій стороні відшкодовує (компенсує) цю шкоду в матеріальній формі.

Матеріальна відповідальність як один з видів юридичної відповідальності становить собою обов'язок однієї сторони трудового договору - працівника або власника (уповноваженого ним органу) відшкодувати іншій стороні шкоду, заподіяну внаслідок протиправного, винного невиконання або неналежного виконання трудових обов'язків у встановленому законом розмірі і порядку.

Підставою виникнення матеріальної відповідальності є трудове правопорушення (як майнове, так і немайнове) сторін трудових правовідносин, тобто протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання однією зі сторін трудового договору (індивідуального чи колективного) своїх трудових обов'язків, яке спричинило заподіяння шкоди (як майнової, так і немайнової) іншій стороні трудових правовідносин.

Разом з тим елементи трудового правопорушення є одночасно умовами матеріальної відповідальності сторін договору. Такими умовами є: наявність прямої дійсної шкоди; протиправність дії або бездіяльності однієї зі сторін трудового договору (невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків); причинний зв'язок між протиправним порушенням стороною трудового договору свого обов'язку і шкодою (як майновою, так і немайновою), що наступила, тобто результат з неминучістю випливає із заподіяного однією зі сторін трудового договору діяння (дії або бездіяльності).

Стаття 237-1 КЗпП України надає право працівникові на відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Виходячи з положення ст. 23 ЦК України, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суду необхідно встановити характер завданої моральної шкоди, глибину і тривалість моральних та фізичних страждань потерпілого, настання негативних змін у його житті, можливість відновлення стану, який мав потерпілий до нещасного випадку чи професійного захворювання.

Крім того, відповідно до роз'яснень, що містяться у пп. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом першої інстанцій вірно визначено, що відповідач має відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду, пов'язану з порушенням його законних прав унаслідок небезпечних та шкідливих умов праці, що призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв'язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції у відповідності до вказаного законодавства, визначено моральну шкоду, завдану позивачу в розмірі у 20 тис. грн.

З матеріалів апеляційної скарги, оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Судове рішення відповідає матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Дзержинськвугілля» відхилити.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 27 жовтня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: