Номер провадження: 22-ц/785/8991/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.11.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Мартинової К.П., Оверіної О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні спільним майном за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2014 року,-

встановила :

В березні 2014 року ОСОБА_2 звернулась із позовом до суду та просила зобовязати ОСОБА_3 відновити доступ до приміщень спільного користування шляхом зносу незаконно збудованої перегородки. В обґрунтування вимог позивачка посилалась на те, що вона є власницею 6/10 частин загальної площі квартири АДРЕСА_1. Відповідачка, яка є сусідкою у зазначеній квартирі спільного заселення, здійснила реконструкцію у квартирі,внаслідок чого було встановлено перегородку з гіпсокартону разом із захопленням місць спільного користування, а саме коридору, кухні і санвузла. В результаті встановлення перегородки позивачка залишилась без водопостачання, без можливості користування кухнею і санвузлом. Відповідач позов не визнала її представник пояснила, що перед початком реконструкції у спірній квартирі позивачку було ознайомлено з проектом реконструкції, вона особисто з нею ознайомилась та заперечень не мала. Після отримання згоди сусідів по квартирі спільного заселення, відповідачка отримала робочий проект, погодила його з відповідними дозвільними службами та здійснила реконструкцію відповідно до погодженого та затвердженого проекту. Таким чином, вважає, що позов є необґрунтованим, здійснена реконструкція ніяким чином не впливає на користування спільним майном, зазначила , що не залишала позивачку без можливості користування санвузлом і кухнею, без водопостачання, яке в дійсності було відсутнє у зазначеній квартирі до січня 2014 року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні спільним майном відмовлено. Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення норм процесуального права та не правильне застосування матеріального права. Під час апеляційного перегляду справи від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме декларації про готовність обєкто до експлуатації та призначення почеркознавчої експертизи декларіції.

Перевіривши доводи клопотання, заслухавши думку осіб, які з'явилися у судове засідання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення за таких обставин. Згідно з вимогами частини 1 статті 303 Цивільного процесуального кодексу (далі-ЦПК) України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідно до частини 2 цієї правової норми дослідження судом апеляційної інстанції нових доказів обумовлено неможливістю їх подання до суду першої інстанції з поважних причин, неправомірною відмовою суду у дослідженні доказів або їх дослідженні з порушенням встановленого порядку. Частиною 1 статті 137 цього Кодексу встановлено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. Таким чином необхідність витребування судом доказів обумовлена відсутністю з об'єктивних причин у сторони можливості надати потрібні для розгляду справи докази за умови, що наявні у ній докази недостатньо підтверджують вимоги позивача чи заперечення відповідача або не містять в собі всіх необхідних даних. При цьому докази, про які йдеться у клопотанні, мають відповідати загальним вимогам належності та допустимості , визначеним статтями 58-59 ЦПК України. Однак позивач в порушення вимог процесуального закону, клопотання про витребування доказів під час розгляду справи в першій інстанції не заявляла, поважних причин неможливістю його подання до суду першої інстанції не вказав, не долучив відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою. Навпаки підтвердила що в неї було жодних перешкод для подачі, отримання та поданні доказів. Поміж тим матеріали справи містять належні та допустимі докази щодо наявно дозвільних документів для реконструкції спірної квартири (а.с.91-102). Окрім того, позивач позовних вимог, щодо визнання не правомірними дозвільних документів на здійснення реконструкції спірних приміщень не заявляла, а тому встановлення обставин, що вказані в клопотанні не є предметом доказування у даній справі.

На підставі викладеного і з урахуванням наведених процесуальних норм колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого позивачем клопотання та необхідності його відхилення.

Керуючись ст.ст. 209, 303-304, 307, ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про витребуванні доказів та призначення експертизи - відмовити.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.В.Оверіна

ОСОБА_4