Номер провадження № 22-ц/785/2618/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Жус І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 29 липня 2013 року про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа для виконання, у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

встановила:

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24 грудня 2010 року позовну заяву ОСОБА_4 було задоволено частково та було визнано за ОСОБА_4 право власності і виділено йому в натурі ? частину житлового будинку по вул. Тепличній, 2 в м. Біляївка Одеської області, як першому співвласнику (що складає 40/100): А- частина основного, в тому числі: 1-3 житлове площею 18,3 кв.м. вартістю 14095 грн., 1-5 житлове площею 24,1 кв.м. вартістю 18562 грн., N 1-2 частина огорожі вартістю 1866 грн., всього на суму 57098 грн.

Також було визнано за ОСОБА_3 право власності і виділено їй в натурі частину житлового будинку по вул. Тепличній, 2 в м. Біляївка Одеської області як другому співвласнику (що складає 60/100): А- частина основного, в тому числі: 1-1 коридор 7,4 кв.м. вартістю 5700 грн., 1-2 житлове 10,9 кв.м. вартістю 8395 грн., 1-4 коридор площею 7,1 кв.м вартістю 5468 грн., 1-6 кухня площею 15,1 кв.м. вартістю 11630 грн.. 1-7 котельня площею 3,0 кв.м. вартістю 2311 грн., 1-8 санвузол площею 4.6 кв.м. вартістю 3543 грн.. літ а тамбур 4951 грн., літ И - інженерні комунікації - водопровід 1115 грн., м. каналізація 2231 гри., газопостачання 1324 грн., ванна 8056 грн. № 1-2 частина огорожі вартістю 3004 грн., всього на суму 85544 грн.

Крім того було зобов'язано ОСОБА_4 виконати наступні роботи по переобладнанню: утворити дверний отвір в приміщенні 1-3 - 400 грн., встановити перемичку - 180 грн., встановити тамбурні двері в приміщенні 1-3 - 600 грн.. всього вартістю 1180 грн.

Зобов'язано ОСОБА_3 виконати наступні роботи по переобладнанню: розібрати двері між приміщеннями 1-3 і 1-4, 1-4 і 1-5 -200 грн., закласти дверні отвори між приміщеннями 1-3 і 1-4, 1-4 і 1-5 - 400 грн., всього вартістю 600 грн.

Вхід в частину будинку, яка виділяється ОСОБА_4, утворити в приміщенні 1-3.

Вхід в частину будинку, яка виділяється ОСОБА_3, здійснювати через існуючі вхідні двері в приміщенні а - тамбур.

Було виділено ОСОБА_4 у користування земельну ділянку по вул. Тепличній, 2 в м. Біляївка Одеської області площею 0,05 га, розташовану у правої бокової грані, частково біля задньої межі і частково біля фасадної сторони, на якій розташована частина будинку з приміщеннями 1-3 і 1-5.

Було виділено ОСОБА_3 у користування земельну ділянку по вул. Тепличній, в м. Біляївка Одеської області площею 0,05 га, розташовану у лівої бокової грані, часткові біля задньої межі і частково біля фасадної сторони, на якій розташована частина будинку з приміщеннями 1-1, 1-2, 1-4, 1-6. 1-7. 1-8.

В`їзд на земельну ділянку, яка виділяється ОСОБА_4, організувати в огорожі № 1-2 виходом на вул. Теплична, чи в огорожі № 2-4 з виходом на вул. Молодіжна.

В`їзд на земельну ділянку, яка виділяється ОСОБА_3, організувати в огорожі № 1-2 з виходом на вул. Теплична.

Стягнуто з ОСОБА_3Й на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за спільне майно 3352,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, шляхом заліку, грошову компенсацію у розмірі 15062 грн., з урахуванням різниці в частках, суми сплаченого судового збору і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині позовні вимоги були залишені без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 31 серпня 2011 року вищевказане рішення суду першої інстанції було скасовано, в частині виділення в користування частини земельної ділянки та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою було відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції від 24 грудня 2010 року було залишено без змін (а.с. 191-194).

26 червня 2013 року позивач ОСОБА_4 отримав виконавчий лист № 2-1879/2010 для виконання вищезазначених судових рішень (а.с.204).

22 липня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого листа № 2-1879/2010 до виконання (а.с. 202-203).

Свою заяву мотивував тим, що протягом тривалого часу розглядались чисельні судові справи щодо вирішення питання належності житлового будинку. Також посилався на той факт, що він не мав та до теперішнього часу не має доступу до спірного будинку, добровільно виконати рішення не має можливості, а тому з поважних причин пропустив термін для предявлення виконавчого листа до виконання та має право на його поновлення.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 29 липня 2013 року зазначену вище заяву ОСОБА_4 було задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування зазначеної вище ухвали суду із постановленням нової - про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4, посилаючись на те, що ухвала постановлена із порушенням норм процесуального права.

Крім того в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про зупинення виконавчого провадження по вказаному вище виконавчому листу.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.01.2014 року у задоволенні заяви про зупинення виконавчого провадження було відмовлено (а.с. 244-245).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що річний строк предявлення виконавчого листа до виконання заявник пропустив з поважних причин, оскільки за час, який минув після набрання рішеннями законної сили, між ним та відповідачкою ОСОБА_3 продовжувались слухатись цивільні справи в судах з приводу спірного будинку.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

У відповідності до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» (далі Закон України), який набрав чинності з 09.03.2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строк, встановлений на момент їх видачі.

Як вбачається з виконавчого листа № 2-1879/2010, рішення набрало чинності 31.08.2011 року, тобто після вступу в силу Закону України, виконавчий лист виданий Біляївським районним судом 26.06.2013 року, а тому може бути предявлений до виконання на протязі одного року з моменту набрання рішенням законної сили, тобто до 31.08.2012 року, про що зазначено у виконавчому листі.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що процес виконання судового рішення є однією із стадій цивільного судочинства і є завершальним етапом захисту прав особи, який здійснений за наслідками розгляду судового спору між сторонами, з ухваленням судового рішення Іменем України.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Невід'ємною частиною права на справедливий судовий розгляд є доступ до суду.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Обовязковість рішень суду є однією із засад правосуддя, передбачених ст. 129 Конституції України.

Згідно ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, міжнародні основоположні законодавчі акти та Закони України, що стосуються прав і свобод людини, передбачають обовязковість виконання судових рішень.

Як було зазначено вище, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України, починаючи з 09.03.2011 року строк предявлення виконавчого листа до виконання встановлений в один рік.

З цих підстав колегія суддів погоджується з доводами заявника апеляційної скарги про те, що заявник ОСОБА_4 пропустив річний строк предявлення виконавчого листа до виконання.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що цей строк був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, судові спори між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 з приводу володіння та користування спірним житловим будинком продовжувались розглядатись в судах і після набрання вищезазначеними судовими рішеннями законної сили.

Так, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 23 листопада 2011 року було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, Виконкому Біляївської міської ради Одеської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок (а.с.205-206).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24 січня 2013 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 травня 2013 року, було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про вселення в 1/2 частину спірного житлового будинку з підстав того, що останній не був переобладнаний згідно вищезазначених судових рішень (а.с.207-209).

З огляду на викладене, суд дійшов правильного і обґрунтованого висновку про те, що заявник ОСОБА_4 з поважних причин пропустив строк для звернення виконавчого листа до виконання.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, ухвалу постановлено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

Разом з тим, слушними є доводи заявника апеляційної скарги щодо помилкового розяснення порядку оскарження ухвали суду, у звязку з чим колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу суду змінити, абзац третій резолютивної частини ухвали викласти в наступній редакції: «Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з моменту її проголошення».

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 29 липня 2013 року змінити.

Абзац третій резолютивної частини ухвали викласти в наступній редакції: «Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з моменту її проголошення».

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_7

ОСОБА_2