Справа № 2-о-162/14
У Х В А Л А

16 червня 2014 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою в порядку окремого провадження, в якій просить суд встановити факт участі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у бойових діях протягом 1990-1992 років, що велися в Азербайджанській РСР.

Відповідно до ст.ст. 258 ЦПК України, крім визначених ст. 119 ЦПК вимог до змісту заяви, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Вивченням матеріалів заяви, встановлено, що дана заява не відповідає вимогам ст.ст.119, 258 ЦПК оскільки в заяві не викладено обставини, тобто ті юридичні факти, на основі яких заявник обґрунтовує вимогу про встановлення факту смерті, відсутні посилання на докази, які б підтверджували обставини, викладені у заяві, або наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, заявником ОСОБА_1 в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, не чітко викладено зміст заявлених вимог, не зазначено причини неможливості одержання документа, що посвідчує факт бойових дій заявником. Заявник ОСОБА_1 в заяві зробив припущення, що як правило Комісія Головного управління внутрішніх військ МВС України відмовляє у визначенні учасниками бойових дій особам, які виконували службові обов'язки при надзвичайних обставинах на території республік Закавказзя та Середньої Азії, не надано заявником звернення до даної комісії та відмови у визнанні учасником бойових дій, а також заявником не зазначено зацікавлених осіб та не залучено до участі у справі.

Згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, є обов'язковими, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Крім того, заявником не визначена мета, яка є суттєвою вимогою для встановлення факту, що має бути правового характеру, тобто тягнути за собою настання певних правових юридичних фактів, з яким закон пов'язує виникнення у самого заявника та/або у третіх осіб прав і обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, встановлених у статтях 119 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 119, 121, 258 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання заяником ухвали, шляхом подачі нової заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, заява буде вважатися неподаною і повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кушнір С.І.