Справа № 466/3169/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» серпня 2014 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Шутяк З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «Завод «Львівсільмаш» про розірвання договору купівлі-продажу, визнання договору купівлі-продажу дійсним та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

у с т а н о в и в:

У травні 2014 року ОСОБА_1, від імені якої діє представник ОСОБА_3, звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу майна.

В обгрунтування своїх вимог зазначала, що 12 грудня 2007 року між профспілковим комітетом ПАСМУ відкритого акціонерного товариства «Завод «Львівсільмаш», в особі голови профкому ОСОБА_4, та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу, внаслідок якого остання стала власницею обладнання та будови водонапірної вежі, які знаходяться за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ягідна, 11, скважини та будівлі скважини, які розташовані за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ряснянська. 13 грудня 2007 року на виконання умов вищевказаного договору купівлі-продажу, ОСОБА_1 сплатила на рахунок профкому ПАСМУ ВАТ «Завод «Львівсільмаш» грошові кошти у сумі 10 000,00 грн.

28 квітня 2014 року між нею, ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу вищевказаних обладнання і будови водонапірної вежі, які знаходяться за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ягідна,11, та скважини та будівлі скважини, що розташовані за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ряснянська. Вказаний договір купівлі-продажу було укладено в простій письмовій формі. Пунктом 6 цього договору передбачено обовязок сторін до 06 травня 2014 року посвідчити даний договір в нотаріальному порядку.

Внаслідок ухилення відповідача ОСОБА_2 від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 28 травня 2014 року останній нотаріально не посвідчений, що є порушенням відповідачем пункту 6 вказаного договору, а тому вважає, що такий договір підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору..

У відповідності до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються.

З огляду на такі факти просила постановити рішення про розірвання договору купівлі-продажу, який був укладений 28 квітня 2014 року між нею, ОСОБА_1, та ОСОБА_2

У червні 2014 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в порядку ст. 31 ЦПК України подала до того ж відповідача, а також до залученого до участі в справі в якості співвідповідача ПАТ «Завод «Львівсільмаш», додаткову позовну заяву, в якій, крім раніше заявлених вимог, просить також постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу вищевказаних обладнання і будови водонапірної вежі, які знаходяться за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ягідна,11, та скважини та будівлі скважини, що розташовані за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ряснянська, який був укладений 12 грудня 2007 року між нею, ОСОБА_1, та профкомом ПАСМУ ВАТ «Завод «Львівсільмаш».

Відповідач ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_5, проти первісного позову заперечив та у червні 2014 року звернувся в суд із зустрічним позовом, в якому просить постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу спірного майна, що був укладений 24 квітня 2014 року з ОСОБА_1 та визнати за ним, ОСОБА_2, право власності на вищевказане майно.

Як на підставу таких вимог зіслався на те, що положеннями ч.2 ст. 220 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Єдиною підставою, на яку посилається позивач ОСОБА_1 в обґрунтування первісного позову, є те, що на її думку він, відповідач, начебто ухиляється від нотаріального посвідчення договору-купівлі продажу від 28 квітня 2014 року.

Однак такі твердження він вважає надуманими, виходячи з наступного.

01 травня 2014 року з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 28 квітня 2014 року він, ОСОБА_2, звернувся до ОСОБА_1 з проханням зявитись 05 травня 2014 року о 14 год. 30 хв. до приватного нотаріуса Львівського міського округу ОСОБА_6 за адресою: м. Львів, вул. Васильківського, 9/21 для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірного майна, укладеного 28 квітня 2014 року. Вказане повідомлення було вручено ОСОБА_1 наручно, що стверджується її підписом та датою отримання. Однак з незрозумілих причин ОСОБА_1 проігнорувала його прохання та до нотаріуса не зявилась.

08 травня 2014 року з метою виконання вимог п.6 договору купівлі-продажу від 28 квітня 2014 року він повторно звернувся до позивача ОСОБА_1 з проханням прибути 12 травня 2014 о 14 год. 30 хв. до того приватного нотаріуса для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу обладнання та будови водонапірної вежі, які розташовані за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ягідна, буд. 11 та скважини із будівлею скважини, які розташовані за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ряснянська. Проте, ОСОБА_1 повторно проігнорувала його прохання та у визначений день і час не зявилась до нотаріуса.

Крім цього, договір купівлі-продажу від 28 квітня 2014 року фактично є виконаним його сторонами. Зокрема, 28 квітня 2014 року на виконання вимог пункту 3 договору купівлі-продажу він передав ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 27 000, 00 грн. Того ж дня позивач ОСОБА_1 фактично передала йому споруди, що зазначені в пункті 1 договору купівлі-продажу від 28 квітня 2014 року, про що між ними було складено Акт прийому - передачі.

Враховуючи, що відбулось повне виконання умов договору, але ОСОБА_1 ухиляється від його нотаріального посвідчення, вважає, що договір купівлі-продажу від 28 квітня 2014 року повинен бути визнаний дійсним в порядку ст.220 ЦК України, а тому він вирішив звернутись в суд із зустрічним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не зявились та подали заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 первісний позов підтримав, проти задоволення зустрічного позову заперечив, покликаючись на обставини, які викладені в первісному позові та доповненні до нього.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_8 в судовому засіданні проти первісного позову заперечив, зустрічний позов підтримав, зіславшись на викладені в ньому доводи та факти.

Представник ПАТ «Завод «Львівсільмаш» ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу майна підприємства від 12 грудня 2007 року визнала, а у вирішенні інших вимог по первісному та зустрічному позовах покладається на позицію суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а зустрічний позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 655, 657 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації.

Згідно ст. 220 цього ж Кодексу якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

В судовому засіданні встановлено, що згідно «Плану санації боржника ВАТ «Завод «Львівсільмаш» (правонаступником якого є ПАТ «Завод «Львівсільмаш») майно, що знаходилось за адресою: смт. Брюховичі м. Львова, вул. Ягідна,4 , а саме, табір «Левеня» було відчужено. У звязку з таким відчуженням відпала необхідність у використанні обладнання та будови водонапірної вежі, які знаходяться за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ягідна, 11, скважини та будівлі скважини, які розташовані за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ряснянська, а тому вказане майно було передано профспілковому комітетові цього підприємства для подальшого відчуження з метою забезпечення виплати заборгованості по заробітній платі та бюджетних платежів. 12 грудня 2007 року між профспілковим комітетом ПАСМУ ВАТ «Завод «Львівсільмаш», в особі голови профкому ОСОБА_4, та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого остання придбала у власність обладнання та будову водонапірної вежі, які знаходяться за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ягідна, 11, скважини та будівлі скважини, які розташовані за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ряснянська. Того ж числа між сторонами цього договору було підписано відповідний акт прийому передачі проданого майна, а 13 грудня 2007 року на виконання умов вищевказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_1 сплатила на рахунок профкому ПАСМУ ВАТ «Завод «Львівсільмаш» грошові кошти у сумі 10 000,00 грн. Однак вищевказаний договір купівлі-продажу обєкта завершеного будівництва нотаріально посвідчений не був через скрутне фінансове становище продавця.

Ці обставини підтверджуються поясненнями в судовому засіданні учасників процесу, долученими до справи копіями договору купівлі-продажу та акту прийому-передачі від 12 грудня 2007 року, меморіального ордеру від 13 грудня 2007 року, листа ПАТ «Завод «Львівсільмаш» №42 від 22 травня 2014 року та ці обставини в судовому засіданні ніким з учасників процесу не оспорювались.

З огляду на встановлені факти, суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 в частині визнання вищевказаного договору купівлі-продажу від 12 грудня 2007 року є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Крім цього, в судовому засіданні також встановлено, що 28 квітня 2014 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого позивач продала, а відповідач купив за 27 000, 00 грн. вищевказані обладнання і будову водонапірної вежі, які знаходяться за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ягідна,11, та скважину та будівлю скважини, що розташовані за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ряснянська. Вказаний договір купівлі-продажу було укладено в простій письмовій формі. Пунктом 6 цього договору передбачено обовязок сторін до 06 травня 2014 року посвідчити даний договір в нотаріальному порядку. 01 травня 2014 року з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 28 квітня 2014 року відповідача ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з проханням зявитись 05 травня 2014 року о 14 год. 30 хв. до приватного нотаріуса Львівського міського округу ОСОБА_6 за адресою: м. Львів, вул. Васильківського, 9/21 для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірного майна, укладеного 28 квітня 2014 року. Вказане повідомлення було вручено ОСОБА_1 наручно, що стверджується її підписом та датою отримання. Однак ОСОБА_1 проігнорувала вказане прохання та до нотаріуса не зявилась. 08 травня 2014 року відповідач ОСОБА_2 повторно звернувся до позивача ОСОБА_1 з проханням прибути 12 травня 2014 о 14 год. 30 хв. до того приватного нотаріуса для нотаріального посвідчення цього договору купівлі-продажу, проте, остання знову до приватного нотаріуса у визначений день і час не зявилась.

Судом також встановлено, що договір купівлі-продажу від 28 квітня 2014 року сторонами фактично виконаний, зокрема, 28 квітня 2014 року ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 27 000, 00 грн. та того ж дня між ними було складено Акт прийому передачі спірного майна.

Вказані обставини стверджуються поясненнями в судовому засіданні представників ОСОБА_1 і ОСОБА_2, долученими до справи копіями договору купівлі-продажу та акту прийомі передачі від 28 квітня 2014 року, повідомлень від 01 травня 2014 року, від 08 травня 2014 року та іншими зібраними у справі доказами.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу від 28 квітня 2014 року є безпідставними, а тому в їх задоволенні слід відмовити, а зустрічний позов є обґрунтований та його слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 202, 203, 220, 611, 651, 653, 655, 656, 657 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Первісний позов задовольнити частково.

Визнати договір купівлі-продажу обладнання і будівлі водонапірної вежі, які розташовані за адресою: смт. Брюховичі м. Львова, вул. Ягідна,11, та скважини і будівлі скважини, що розташовані за адресою: смт. Брюховичі м. Львова, вул. Ряснянська, який був укладений 12 грудня 2007 року між профспілковим комітетом ПАСМУ відкритого акціонерного товариства «Завод «Львівсільмаш» та ОСОБА_1, - дійсним.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у звязку з їх безпідставністю.

Зустрічний позов задовольнити повністю.

Визнати договір купівлі-продажу обладнання і будови водонапірної вежі, які розташовані за адресою: смт. Брюховичі м. Львова, вул. Ягідна,11, та скважини і будівлі скважини, що розташовані за адресою: смт. Брюховичі м. Львова, вул. Ряснянська, який був укладений 28 квітня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, - дійсним.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на обладнання і будову водонапірної вежі №ВВ1, які розташовані за адресою: смт. Брюховичі м. Львова, вул. Ягідна,11, та скважину і будівлю скважини №БС1, що розташовані за адресою: смт. Брюховичі м. Львова, вул. Ряснянська.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_10