Справа № 441/1607/14 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М.
Провадження № 22-ц/783/7769/14 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої - судді - Копняк С.М.

суддів - Монастирецького Д.І., Шеремети Н.О.,

секретаря - Матяш С.І.,

з участю апелянта - ОСОБА_2, представника апелянта - ОСОБА_3,

позивача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 16 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволено.

Вирішено стягувати із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 вересня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 16 жовтня 2014 року оскаржив відповідач ОСОБА_2

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення не відповідає приписам ст. 213 ЦПК України. Зазначає, що задовольняючи позовні вимоги, суд покликався лише на доводи позивача ОСОБА_4, наведені в позовній заяві, що суперечить вимогам закону. Суд першої інстанції не взяв до уваги докази, які просив долучити апелянт в судовому засіданні, покликаючись на відсутність оригіналів таких, зокрема, останній просив долучити до матеріалів справи копію довідки про встановлення групи інвалідності, копію трудової книжки, копію посвідчення брата, який є інвалідом, копію пенсійного посвідчення матері. Тому суд першої інстанції при винесенні рішення не звернув увагу на покликання апелянта на скрутне матеріальне становище. Він є інвалідом, хворіє, піклується про матір пенсійного віку та про брата, який є також інвалідом другої групи та потребує догляду, лікування, відповідно, ним затрачаються додаткові витрати.

Мотивує апеляційну скаргу також і тим, що він не зміг з»явитися в судове засідання 16.10.2014 року з поважних причин, тому був позбавлений можливості надати суду оригінали документів та додаткові докази. Просив розгляд справи відкласти через зайнятість його адвоката в іншому судовому процесі. Однак, суд на цю обставину уваги не звернув та порушив його право, передбачене приписами ст.ст.12,60, 159 ЦПК України.

Просить постановити ухвалу про скасування рішення Городоцького районного суду Львівської області від 16 жовтня 2014 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 в підтримання апеляційної скарги, заперечення позивача ОСОБА_4, проти мотивів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення такої, з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Згідно із ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі.

Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також зобов»язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч. 9 ст. 7 СК України).

За приписами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Встановлено, що позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із трудової книжки позивача ОСОБА_4, довідки виконавчого комітету Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області № 568 від 03.09.2014 року (а.с.7) та паспорта останньої (а.с.8) вбачається, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, проживає разом із сином ОСОБА_5, який повністю перебуває на її утриманню.

При визначені розміру аліментів, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст.11 ЦПК України) та відповідно до вимог ст. 182 СК України, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги врахував стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Зокрема, судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_2, проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1, перебуває на обліку як одержувач пенсії по інвалідності 3 групи, його середньомісячний дохід складає 1374 грн. 85 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд керувався ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік», відповідно до якого, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 ти років складає 1032 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За приписами ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Таким чином, висновки суду, що позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі ? частини всіх видів доходу (заробітку) підлягають до задоволення є вірними.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що мотиви, викладені в апеляційній скарзі є неспроможними, оскільки сам апелянт в суді апеляційної інстанції визнав, що як брат інвалід, так і його мати отримують пенсію, яка за розміром є такою ж як і в нього. Висновки суду першої інстанції достатньо вмотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи. Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому немає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів, оцінених судом належним чином кожного окремо на їх достовірність, допустимість та достатність, взаємний зв»язок у їх сукупності, встановлених судом обставин справи. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Городоцького районного суду Львівської області від 16 жовтня 2014 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 16 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Монастирецький Д.І.

Шеремета Н.О.