Номер провадження: 22-ц/785/4927/14
Номер справи місцевого суду: 523/3931/13-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Колеснікова Г.Я.,

суддів Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.,

при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Житлово-будівельного кооперативу «Вимпел-21» (далі ЖБК «Вимпел-21») про набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ЖБК «Вимпел-21» про набуття права власності на квартиру № 40 в будинку № 130/3 по пр.-ту Добровольського у м. Одесі за набувальною давністю.

Зазначала, що 10 листопада 2003 року помер її дід ОСОБА_4, який у 1992 році повністю сплатив пай за вказану квартиру в ЖБК «Вимпел-21».

За життя ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на нерухоме майно не отримав та не зареєстрував його в бюро технічної інвентаризації, що позбавило його спадкоємців отримати квартиру у спадщину.

Посилаючись на те, що вона з 1988 року проживає у спірній квартирі та продовжує відкрито та безперервно володіти нею понад 25 років, ОСОБА_3 просила задовольнити позов на підставі ст.. 344 ЦК України.

Відповідач ЖБК «Вимпел-21» позов визнав.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 березня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, та постановити нове рішення про задоволення її позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ріщення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга пілягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

ОСОБА_3 заявлено вимоги про набуття права власності на квартиру, яка належала її померлому діду ОСОБА_4 за набувальною давністю, і саме ці вимоги вирішив суд.

Колегія суддів вважає, що обравши такий спосіб захисту, ОСОБА_3, в силу ст.. 10 ЦПК України, не довела правову підставу вимог.

Судом встановлено, що у 1992 році член ЖБК «Вимпел-21» ОСОБА_4 повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру № 40 в будинку № 130/3 по пр.-ту Добровольського у м. Одесі (а.с. 14, 112, 113).

10 листопада 2003 року ОСОБА_4 помер, не отримавши свідоцтво про право власності на вказану квартиру та не зареєструвавши її в БТІ (а.с.15, 97, 98-101).

Згідно до розяснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі постанова ПВСУ від 30 травня 2008 р. № 7), відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями першої черги за законом є:

- його донька ОСОБА_5;

- діти іншої доньки ОСОБА_6 (до одруження ОСОБА_7Г.), яка померла 15 листопада 1996 року, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_3 (до одруження ОСОБА_9В.) а.с. 9, 10, 16.

Матеріали справи не містять даних, що після смерті ОСОБА_4 заводилася спадкова справа.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції правильно виходив з того, що після смерті ОСОБА_4 виникли правовідносини, повязані зі спадкуванням.

Так, відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність», введеного в дію 15 квітня 1991 року (втратив чинність з 20 червня 2007 року) член житлово-будівельного кооперативу після повної сплати пайового внеску набуває право власності на квартиру.

Пунктом 8 постанови ПВСУ від 30 травня 2008 року № 7 судам розяснено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Та обставина, що ОСОБА_4 за життя не встиг отримати правовстановлюючий документ на спірну квартиру та зареєструвати її в БТІ, дійсно перешкоджала спадкоємцям оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, проте не позбавляло спадкоємців, в т.ч. й позивачку ОСОБА_3 (яка, згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 УРСР, фактично вступила у володіння спадковим майном), реалізувати свої права на спадкування шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Згідно розяснень, що містилися у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4, передбачений ст.549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини міг бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав мав вирішувати питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Статтею 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набуття спадкових прав та їх оформлення шляхом визнання права власності за давністю володіння до правил, встановлених ст. 344 ЦК України, чинним законодавством не передбачено.

Обраний позивачем спосіб захисту спадкових прав на спадщину, яка відкрилася після смерті її діда, шляхом набуття права власності на спадкове майно за набувальною давністю, невірний, тому такі позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Матеріали справи та доводи апеляційної скарги не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_10