Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2014 Справа №607/15977/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого судді Стельмащука П.Я.

- за участю секретаря Гапія В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що відповідно до договору від 17.01.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 22150,61 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 13.08.2014року заборгованість відповідача за кредитом складає 30490,65грн., в тому числі: 21195,66грн. - заборгованість за кредитом, 2078,03грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7216,96грн. - залишок за несплаченим штрафом, передбачений п.2.2. Генеральної угоди.

В судове засідання представник позивача не з"явився, однак подав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з мотивів викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, день та час розгляду справи. За згодою позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлено наступні обставини.

17.01.2014 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі-Генеральна угода), відповідно до умов якої, позивач надав відповідачу кредит у сумі 22150,61 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до договору кредиту погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами надання кредиту.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед Банком.

Судом встановлено, що кредитором повністю виконано зобов'язання перед відповідачем, який одержав кредит. Проте відповідач не виконує належним чином взятих на себе згідно кредитного договору зобов'язань ні в частині повернення кредиту, ні в частині сплати відсотків, що стверджується розрахунком заборгованості. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання згідно умов і правил надання банківських послуг, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 13.08.2014 року складає 30490,65грн., в тому числі: 21195,66грн. - заборгованість за кредитом, 2078,03грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7216,96грн. - залишок за несплаченим штрафом, передбачений п.2.2. Генеральної угоди.

Враховуючи наведене, банк просить стягнути з позичальника заборгованість на загальну суму 30490,65грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язанння (неналежне виконання).

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом.

В силу вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість по Генеральній угоді від 17.01.2014 року на загальну суму 30490,65грн., в тому числі: 21195,66грн. - заборгованість за кредитом, 2078,03грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7216,96грн. - залишок за несплаченим штрафом, передбачений п.2.2. Генеральної угоди.

Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачами не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача.

Крім того, в силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 304,91грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 ІПН-НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість по кредиту за договором від 17.01.2014року в сумі 30490,65грн. та 304,91грн. сплаченого позивачем судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку лише у разі залишення судом, який його ухвалив, без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Головуючий П.Я. Стельмащук