Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/4601/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2014 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Довгий І.І.

при секретарі Сосюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕкономКомфорт" про визнання договорів недійсними та стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «ЕкономКомфорт» про визнання недійсним договору №00805/12 від 26.11.2012 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕкономКомфорт" про участь у програмі "Економкомфорт", визнати недійсним договір №00805/12 від 26.11.2012 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕкономКомфорт" про надання послуг з оформлення Договору про участь у програмі та надання інформаційних, консультативних, розяснювальних та довідкових послуг, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕкономКомфорт" матеріальну шкоду у розмірі 21535,12 гривень та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що маючи намір отримати кредит, звернулася по оголошенню в районній газеті «Сарненські новини» від 22.11.2012 року про можливість отримати гроші в позику під мінімальні відсотки. 26.11.2012 року нею було підписано два договори №00805/12 про участь у програмі "Економкомфорт" та про надання послуг з оформлення Договору про участь у програмі та надання інформаційних, консультативних, розяснювальних та довідкових послуг. Після сплати вступного внеску в розмірі 9900 гривень (тобто 9,9% від суми позики) та першого щомісячного платежу на суму 555,60 гривень, позики в сумі 100000 гривень позивач не отримала. Вказує на те, що відповідач навмисно ввів її в оману щодо обставин, які мають істотне значення, що свідчить про нечесну підприємницьку практику, яка забороняється Законом України "Про захист прав споживачів", оскільки відповідачем було застосовано обман при наданні їй недостовірної інформації.

Позивач та представник позивача згідно заяви позов підтримали повністю, просили задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, подав заперечення проти задоволення позову, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених в запереченні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 22 листопада 2012 року в районній газеті "Сарненські новини" №88 (10019) було опубліковано оголошення, з приміткою на правах реклами, про можливість отримати гроші в позику на будь які соціальні потреби під мінімальні відсотки.

Позивач ОСОБА_1 звернулася за вказаним оголошенням до ОСОБА_2 "ЕкономКомфорт" , де повідомила представнику відповідача , що має намір взяти позику на ремонт квартири.

26.11.2012 року позивачем було укладено два договори № 00805/12 з ОСОБА_2 "Економкомфорт" про участь у програмі "Економкомфорт" та про надання послуг з оформлення Договору про участь у програмі та надання інформаційних, консультативних, розяснювальних та довідкових послуг.

Відповідно до даного договору Адміністратор за згодою іншої сторони - Учасника, зобов'язується за плату вчинити від імені та за рахунок останнього певні юридичні дії, спрямовані на придбання товару, визначеного в додатку № 1 до договору, а саме: отримати 100 000 грн. на ремонт квартири та навчання.

Вказаним додатком визначено також кількість платежів - 180 та розмір платежу - 555 грн. 56 коп. Зазначено і розмір товарного платежу - 9.9%.

З другого договору під тим же номером 00805/12 вбачається, що сторони дійшли згоди про те, що оплата наданих послуг є договірною, виражається у процентному відношенні у розмірі 9.9% від вартості Товару, визначеного в Додатку № 1 і становить 9900 грн.

Згідно квитанції № 25087 від 26 листопада 2012 року ОСОБА_1 сплатила 9900 грн. за договором 00805/12 та 555 грн. 56 коп. щомісячного платежу відповідно до квитанції від 14 грудня 2012 року.

Також був укладений договір особистого страхування №938953 від 26.11.2012 року, вартістю 180 гривень.

Договорами від 26.11.2012 року передбачено (п.2.1.1.), що кожного 15-го числа кожного місяця Учасник має сплачувати основний платіж (який включає Чистий платіж та Адміністративні витрати за послуги Адміністратора). Адміністратор зобов'язується сформувати групу Учасників, присвоїти та повідомити Учаснику номер та персональний код, організувати та розподілити Свідоцтва на видачу коштів (п.1.1.). (Також учасник має фактично брати участь в «конкурсі на кращу заявку». Участь в розподілі Свідоцтв беруть тільки ті Заявки, які надійшли не пізніше 3-х днів до проведення Розподілу (п.5.7 Договорів); Свідоцтво буде надане тим Учасникам, які надають Заявки з найвищими заявленими платежами (п. 5.9 Договорів).

Тобто, учасник має виплати майже всю суму позики заявками, оплати послуги, які по своїй суті мають бути безкоштовними і імовірно отримає позику.

Згідно п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга операції з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» до фінансових послуг належать послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

Розпорядженням від 9 жовтня 2012 року № 1676 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах» національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган), затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

Таким чином, суд вважає, що така діяльність відповідача ОСОБА_2 «ЕкономКомфорт», підпадає під визначення п.1.2 Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, згідно якого адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи.

Нормою ст.34 ч.1 п.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено обов'язковість отримання ліцензії у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у разі здійснення діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб.

Отже, для здійснення відповідачем діяльності, що стала предметом по договорах №00805/12 від 26.11.2012 року необхідно мати ліцензію.

Згідно відповіді Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг ОСОБА_2 "ЕкономКомфорт" до державного реєстру фінансових установ не вносилась, статуту фінансової установи не набувала, ліцензії, інших дозволів на надання фінансових послуг не отримувала.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 «ЕкономКомфорт» не отримало відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо «придбання товарів у групах» у Нацкомфінпослуг, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, не можна вважати, що така діяльність здійснюється товариством легітимно.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідно до норм ч.2 ст.203 ч.2 та ч.1 ст.227 ЦК України є підстави для визнання недійсним договору №00805/12 від 26.11.2012 року "Про участь в програмі "Економкомфорт".

З обставин справи вбачається, що відповідач пропонуючи позивачу надання фінансової послуги, укладає групу договорів, при тому, що позивач, як споживач послуги і так має право, без укладення договорів на отримання повної інформації про послугу та її виконавця, згідно із ст.4 ч.1 п.4 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст.627 ч.2 ЦК у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Самі по собі послуги, що є предметом договору №00805/12 від 26.11.2012 року позивачці не потрібні, в разі неможливості досягнення основної мети відносин із відповідачем - отримання позики.

З урахуванням того, що відповідач не повідомив позивача про відсутність у ОСОБА_2 «ЕкономКомфорт» ліцензії на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, позивач був позбавлений можливості свідомого вибору: оформляти чи не оформляти договір про участь у програмі «ЕкономКомфорт», отримувати чи ні консультативно-довідкові послуги з питань діяльності програми. Це значить, що така підприємницька практика вводить споживача в оману і кваліфікується як нечесна згідно п.4,5 ч.2 ст.19 та останнього абзацу ч.2 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, відповідно до ч.6 ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів" є підстави для визнання недійсним договору №00805/12 від 26.11.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

На виконання недійсних договорів позивачкою було сплачено 10455,56 гривень, що підтверджується квитанцією про сплату, 180 гривень на укладення договору добровільного особистого страхування №938953 від 26.11.2012 року та 132 гривні на проїзд та доставлення до представництва відповідача в м. Рівне поручителя, на загальну суму 10767,56 гривень.

Згідно ст.230 ЦК України сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

З огляду на вищевикладене, підлягає стягненню з відповідача 21535,12 гривень на користь позивача.

Позивачем також заявлена вимога щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 5000 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 227 ЦК України, якщо юридична особа ввела другу сторону в оману щодо свого права на вчинення такого правочину, вона зобов'язана відшкодувати їй моральну шкоду, завдану таким правочином.

Частиною 3Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Враховуючи те, що позивач позичила кошти, які необхідні було віддати протягом одного місяця. Внаслідок цього позивач змушена була вживати додаткових заходів для пошуку коштів з метою їх повернення, вона переживала нервовий стрес, порушено нормальні життєві звязки та ритм життя, то з відповідача потрібно стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

З огляду на вищевикладене, позов про визнання недійсним договору №00805/12 від 26.11.2012 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕкономКомфорт" про участь у програмі "Економкомфорт", визнати недійсним договір №00805/12 від 26.11.2012 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕкономКомфорт" про надання послуг з оформлення Договору про участь у програмі та надання інформаційних, консультативних, розяснювальних та довідкових послуг, стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕкономКомфорт" матеріальної шкоди в подвійному розмірі в сумі 21535,12 гривень та моральної шкоду в розмірі 5000 гривень, підлягає задоволенню повністю.

Згідно ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат належать витрати на правову допомогу.

Відповідно ст.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 05.02.2013 року ОСОБА_1 було сплачено 1500 гривень на правову допомогу.

З огляду на вищевикладене, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача в розмірі 1500 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

На підставі ст.88 ЦПК України у випадку задоволення позову, судовий збір стягується з відповідача у розмірі 265,35 гривень.

Керуючись ст.ст. 16, 22, 23, 203, 227, 230, 638, 1166, 1167, ЦК України, ст.ст.15, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 10, 60, 212- 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір №00805/12 від 26.11.2012 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕкономКомфорт" про участь в програмі "ЕКОНОМКОМФОРТ".

Визнати недійсним договір №00805/12 від 26.11.2012 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕкономКомфорт" про надання послуг з оформлення Договору про участь в програмі та надання інформаційних, консультативних, розяснювальних та довідкових послуг.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕкономКомфорт" на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в подвійному розмірі в сумі 21535 (двадцять одна тисяча пятсот тридцять пять) гривень 12 (дванадцять) копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕкономКомфорт" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 (пять тисяч) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕкономКомфорт" на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕкономКомфорт" на користь держави судовий збір в розмірі 265 (двісті шістдесят пять) гривень 35 (тридцять пять) копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання рішення апеляційної скарги.

Суддя: підпис з оригіналом згідно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_3