Справа № 368/402/14-ц
провадження 2-с/368/2/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про скасування судового наказу

"16" квітня 2014 р. Кагарлицького районного суду ОСОБА_1, розглянувши заяву про скасування судового наказу від 26 березня 2014 року в справі № 368/402/14 ц боржника ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

26.03.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла заява про скасування судового наказу від 26 березня 2014 року в справі № 368/402/14 ц боржника ОСОБА_3

27.03.2014 року Кагарлицьким районним судом на підставі ч. 3 ст. 105 1 ЦПК України було винесено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та призначено справу до слухання на 16 год. 16.04.2014 року.

В судове засідання, яке відбулося 16.04.2014 року представник комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» не з»явився, проте на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява стягувача, в якій він просить суд слухати справу без участі представника, заперечує проти скасування судового наказу.

В судове засідання боржник ОСОБА_2 не з»явився, проте на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій ОСОБА_2 просить суд слухати справу без його участі, вимоги, викладені в заяві про скасування судового наказу підтримує в повному обсязі.

Згідно ч. 6 ст. 105 1 ЦПК України неявка осіб, належних чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та позовні вимоги позивача задовольнити, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Що стосується фактичних обставин справи, то судом встановлено наступне.

11.03.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла заява про видачу судового наказу Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», в якому стягувач просив Кагарлицький районний суд винести наказ про стягнення зі ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» заборгованості за оплату житлово комунальних послуг, почастині квартири № 65 будинок № 9 Б на проспекті ім.. ОСОБА_4 в Дарницькому районі м. Києва, у розмірі 5416 грн. 71 коп. та 121 гривні 80 копійок судового збору.

21.04.2014 року Кагарлицьким районним судом було відкрите провадження у даній справі.

21.04.2014 року Кагарлицьким районним судом Київської області був виданий судовий наказ, яким вирішено:

- стягнути з ОСОБА_2, ідент. Номер:НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», м. Київ, Харківське шосе, 148 А, р/р 486, МФО 322904, ідент. Код: 31722755 в КРД АТ «ОСОБА_5 Аваль» заборгованість за оплату житлово комунальних послуг в розмірі 5416 (п»ять тисяч чотириста шістнадцять) грн.. 71 коп.;

- стягнути з боржника на користь стягувача судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп.

24.03.2014 року копія даного судового наказу була надіслана боржнику, - ОСОБА_2

25.03.2014 року копія наказу отримана божником ОСОБА_2

26.03.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла заява про скасування судового наказу від 21 березня 2014 року в справі № 368/402/14 ц.

27.03.2014 року Кагарлицьким районним судом на підставі ч. 3 ст. 105 1 ЦПК України було винесено ухвалу про прийняття до розгляду даної заяви, так як остання подана в 10 денний строк, який передбачено ч. 1 ст. 105 ЦПК України, та відповідає вимогам, які визначені в ст. 105 ЦПК України та призначено до розгляду на 23.12.2013 року.

Суд, розглянувши дану справу в порядку, який передбачено ч. 2 ст. 197 ЦПК України, приходить до висновку щодо задоволення заяви боржника ОСОБА_2 та скасування судового наказу 21 березня 2014 року в справі № 368/402/14 ц, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Згідно ч. 1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 ЦПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово комунальних послуг.

Проте, законодавством України в сфері житлово-комунальних послуг чітко визначені підстави для виникнення зобов'язань:

ч. 2. ст. 509 ЦПК України вказує, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу»;

Згідно ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України уточнює, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори;

п. 4 ст.203 Цивільного кодексу України вимагає вчиняти правочин у формі, встановленій законом;

Стаття 208 Цивільного кодексу України вказує, що правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі;

Стаття 638 Цивільного кодексу України чітко визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або необхідні для договорів даного виду ...».

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Виходячи з аналізу Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг, їх розмір, вартість та порядок оплати визначається виключно на договірних засадах.

Необхідно зазначити, що між Стягувачем та Боржником не укладалось та не додано до заяви про видачу судового наказу договору про надання житлово-комунальних послуг.

За відсутності договору та договірних відносин між Стягувачем та Боржником підстав для стягнення заборгованості немає, тому посилання Стягувача на норми ЦК України, які регулюють виконання зобов'язань є безпідставними. Крім цього, Стягувачем не надано документів підтверджуючих надання послуг.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених Постановою КМУ №572 від 08.10.1992 р. власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

В заяві про видачу судового наказу Стягувач вказав, що ОСОБА_2, тобто Боржник, є власником 37/100 частин квартири №65 будинку №9-Б на проспекті ОСОБА_4 в м. Києві, що підтверджується договором купівлі-продажу від 25.03.2005 р.

Такі твердження Стягувача не відповідають дійсності, оскільки відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.11.2006 р. ОСОБА_2, тобто Боржник, продав 37/100 частин квартири №65 будинку №9-Б на проспекті ОСОБА_4 в м. Києві ОСОБА_6 (ід. номер НОМЕР_2, АДРЕСА_1).

Також, не відповідають дійсності твердження Стягувача про те, що Боржник споживає надані послуги, а оплату за них здійснює не регулярно. Боржник після продажу частини квартири ОСОБА_6 не проживає у вказаній квартирі та не споживає послуг, які начебто надаються Стягувачем.

Враховуючи те, що Боржник у період виникнення заборгованості не був та не є власником 37/100 частин квартири №65 будинку №9-Б на проспекті ОСОБА_4 в м. Києві, не споживав послуг Стягувача, підстави для стягнення з Боржника заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг відсутні.

Отже, враховуючи вище викладене, судовий наказ від 21.03.2014 р. прийнятий всупереч нормам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно, в даному випадку вбачається спір про право, тому суд не повинен був виносити судовий наказ, так як згідно п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Вищевказаний факт є безумовною підставою для скасування судового наказу.

Згідно п. 2 ч. 8 ст. 105 1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право скасувати судовий наказ та роз»яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред»явлення позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 2 ч. 8 ст. 105 1, 208 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву про скасування судового наказу від 26 березня 2014 року в справі № 368/402/14 ц, - задовольнити.

Скасувати судовий наказ від 26 березня 2014 року в справі № 368/402/14 ц про стягнення з з ОСОБА_2, ідент. номер:НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», м. Київ, Харківське шосе, 148 А, р/р 486, МФО 322904, ідент. Код: 31722755 в КРД АТ «ОСОБА_5 Аваль» заборгованість за оплату житлово комунальних послуг в розмірі 5416 (п»ять тисяч чотириста шістнадцять) грн.. 71 коп., та стягнення з боржника на користь стягувача судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп.

Роз»яснити Комунальному підприємству «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», що його позовні вимоги, як позивача, можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред»явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1