Номер провадження: 22-ц/785/4851/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2014 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сватаненка В.І.

суддів Артеменка І.А., Черевка П.М.,

за участю секретаря Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 17 березня 2014 року про залишення позову без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Коритненскої сільської ради Балтського району Одеської області, Філії Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» ТВБВ № 10015/0391, третя особа ОСОБА_3 «Про визнання права власності на будинок, господарські будівлі, присадибну ділянку в порядку спадкування за законом, визнання права власності на грошові кошти спадкодавця, зобовязання перевести грошові кошти спадкодавця на рахунок» та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Коритненскої сільської ради Балтського району Одеської області «Про встановлення факту проживання однією сімєю та перебування у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, визнання понесених витрат, стягнення ? частини вартості майна та відшкодування витрат на поховання», -

ВСТАНОВИЛА:

17.09.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, по якому просив визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок № 151 по вул. Шевченка в с. Коритне, Балтського району Одеської області та господарські будівлі, на присадибну земельну ділянку площею 0,35 га. за вказаною адресою, та земельну ділянку для городництва в стороні від будинку межуючи з селом Коритне та с. Козацьке Балтського району Одеської області, а також на всі грошові вклади (зберігання) в ощадних банках.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 15.10.2013 року було відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_2

14.11.2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеним позовом, по якому просила встановити факт її спільного проживання однією сімєю та перебування у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 з 09.07.1999 року по 23.11.2012 року, визнати витрати у розмірі 3995 грн., понесені для придбання будівельних матеріалів для будівництва сараю літ. «З» за вищезазначеною адресою обєктом спільної сумісної власності її та ОСОБА_4, стягнути з ОСОБА_2 ? частину зазначених витрат у розмірі 1997,50 грн., стягнути з ОСОБА_2 витрати, понесені на поховання його батька ОСОБА_4 у розмірі 12009,69 грн., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 229,40 грн.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 27.11.2013 року вказані позови були обєднанні до одного провадження.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 19.02.2014 року позов ОСОБА_2 був залишений без руху, оскільки під час розгляду справи було встановлено, що провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, а саме: не зазначено ціну позову та не сплачений судовий збір, виходячи з ціни позову; не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 17.03.2014 року позов ОСОБА_2 залишений без розгляду в силу п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

01.04.2014 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, по якій просить скасувати ухвалу районного суду, встановити додатковий строк для усунення недолків відповідно до ухвали про залишення позову без руху.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За правилами ч. 2 п. 4 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Залишаючи зазначений позов без розгляду, районний суд виходив з положень п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, мотивуючи це тим, що провадження у справі було відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком районного суду.

Звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивачем була надана копія квитанції про сплату судового збору у розмірі 230 грн.

Залишаючи без руху позов ОСОБА_2 ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 19.02.2014 року, районний суд посилався на те, що під час розгляду справи було встановлено, що провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, а саме: не зазначено ціну позову та не сплачений судовий збір, виходячи з ціни позову; не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Районним судом було встановлено та підтверджується письмовими доводами позивача, що копія даної ухвали про залишення позову без руху, 25.02.2014 року була отримана позивачем.

Отримавши зазначену ухвалу суду для виконання та усунення недоліків, позивач поштою направив на адресу районного суду заяву, яка була отримана та зареєстрована районним судом 06.03.2014 року, відповідно до якої позивач просив надати йому додатковий строк для виконання ухвали про залишення позову без руху та усунення недоліків.

Колегія суддів вважає, що районний суд не звернув увагу на зазначену заяву позивача, не розглянув її, не мотивував свої висновки стосовно доводів, викладених у даній заяві.

Колегія суддів погоджується з думкою районного суду про те, що процесуальним законодавством не передбачено надання додаткового строку для усунення недоліків відповідно до ухвали про залишення позову без руху.

Проаналізувавши заяву позивача про надання додаткового строку для усунення недоліків, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Враховуючи віддаленість проживання позивача від спірного спадкового майна, позивач був позбавлений можливості замовити та отримати висновок щодо оцінки вказаного майна з метою зазначення ціни позову та відповідно сплати судового збору на протязі пяти днів з моменту отримання ухвали суду про залишення позову без руху.

Звертаючись до суду з заявою про надання додаткового строку для усунення недоліків, позивач фактично просив відстрочити сплату судового збору.

Дана обставина не була прийнята до уваги районним судом, не вирішено питання про надання відстрочки по сплаті судового збору, або про відмову у її наданні відповідно.

Стосовно висновку районного суду, що позивач не виклав обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, то такий висновок районного суду є передчасним, оскільки під час розгляду справи по суті та ухвалені рішення районний суд може дати обґрунтовану оцінку обставинам, на які посилається позивач, а також щодо доказів наданих позивачем.

Крім того, з численних заяв позивача, зокрема, з заяви про надання додаткового строку для усунення недоліків відповідно до ухвали суду про залишення позову без руху, вбачається, що позивач позбавлений можливості надати письмові докази через їх відсутність у нього.

В такому випадку, районний суд за клопотанням позивача у разі необхідності може витребувати необхідні письмові докази з метою повного та всебічного розгляду справи.

Одночасно, колегія суддів зазначає, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову повертати або залишати без розгляду позов позивача.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала районного суду про залишення позову без розгляду є передчасною, необґрунтованою та прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 312 ч. 3 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала районного суду про залишення позову без розгляду є передчасною, постановлена з порушенням норм процесуального права, не може бути визнана законною та обґрунтованою та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням позовної заяви до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.2 п.4, 311, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 17 березня 2014 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

04.06.2014 року м. Одеса