ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6090/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2014 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого - судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участі секретаря ГОРБАНЬ С.І.

сторін:

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне подружнє життя не склалося, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, не живуть однією сім'єю з тих підстав, що мають різні характери та погляди на життя, а тому шлюб не може в подальшому існувати.

В судове засідання позивач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не з'явився і не направив свого представника, заяви від останнього про відмову від позову через загальну канцелярію не надійшло. В позовних вимогах наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу, наполягала на розгляді справи без участі позивача, оскільки збереження сім'ї та примирення між ними не можливе, так як позивач має іншу сім'ю та дітей .

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом.

Вислухавши пояснення відповідача , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2002 року, укладеного у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1453 (а.с.7), від шлюбу мають неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 8, 10).

Спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім'єю та живуть за різними адресами.

Від можливості призначення судом строку на примирення сторони відмовилися, вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому вони свідомо прийняли рішення про розірвання шлюбу.

Суд вважає, що сторони довели дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них.

Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України).

Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні.

Судом встановлено, що сім'я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, із-за невірності та нехтування позивачем подружніх стосунків, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам.

На підставі викладеного, ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділу спільного майна подружжя" та, керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 57, 58, 59, 60,62, 64, 88, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 293, 222 ч.3, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 04 жовтня 2002 року, укладеного у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1453 між

ОСОБА_3 та

ОСОБА_2 розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Копію рішення вручити відповідачу в залі судового засідання., позивачу надіслати рекомендованою поштою для відому.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ ЛЕОНТЮК Л.К.