Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/3071/14 Головуючий у 1-й інстанції Бондаренко І.В.
Суддя-доповідач Воробйова І.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кочеткової І.В.

суддів Воробйової І.А.,

Маловічко С.В.

при секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову, позивач зазначав, що ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір б/н від 21 жовтня 2005 року, на суму 5000, 00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов зазначеного договору, договір діє до закінчення строку дії картки, картка продовжується банком на новий строк, якщо до закінчення строку не надійшла письмова заява відповідача на закриття рахунку.

Відповідач належним чином не виконує умови договору, у зв'язку з чим, станом на 30 квітня 2013 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 23295, 62 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 4001, 18 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 17708, 93 грн., штрафу (фіксована частина) - 500, 00 грн., штрафу (процентна складова) - 1085, 51 грн.

На підставі викладеного, позивач просив суд, стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в сумі 23295, 62 грн. та судові витрати.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2014 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 21 жовтня 2005 року в сумі 23295, 62 грн. та судовий збір в сумі 232, 96 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що підпис в кредитному договорі та заяві-анкеті виконаний не нею.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що відповідач порушила зобов'язання по поверненню кредиту, тому стягнув з неї заборгованість за кредитом та відсотками, а також неустойку.

Між тим, колегія не може погодитися з висновками суду, виходячи з наступного.

Матеріали справи містять кредитний договір б/н від 21 жовтня 2005 року, відповідно до якого, відповідач отримала у позивача кредит в сумі 5000, 00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

На спростування зазначеного, відповідач в суді першої інстанції заявляла клопотання про проведення судово-почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2014 року у справі була призначена судово-почеркознавча експертиза, на вирішення якої постановлено питання: Чи зроблений підпис на кредитному договорі б/н від 21 жовтня 2005 року та на анкеті-заяві від 21 жовтня 2005 року особисто ОСОБА_3 або іншою особою.(а.с. 109).

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2014 року провадження у справі було відновлено, оскільки справа повернулась без проведення судово-почеркознавчої експертизи у зв'язку з ненаданням відповідачем вільних зразків підпису за 2004-2006 роки та не оплатою проведення експертизи.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 і ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

При перевірці в апеляційному порядку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, з урахуванням доводів апеляційної скарги та клопотання ОСОБА_3, ухвалою суду від 21 серпня 2014 року апеляційним судом була призначена судово-почеркознавча експертиза, на вирішення якої поставлені питання: чи зроблений підпис на кредитному договорі б/н від 21 жовтня 2005 року та на анкеті-заяві від 21 жовтня 2005 року особисто ОСОБА_3 або іншою особою. (а.с. 204-205).

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи, складеного 17 жовтня 2014 року за № 178, підпис від імені ОСОБА_3 на анкеті-заяві від 21 жовтня 2005 року, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3, виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою. (а.с. 216-219).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем докази отримання грошових коштів відповідачем по справі в порядку передбаченому Постановою НБУ "337 від 14.05.2003р. "Про затвердження Інструкції про касові операції в банках України" не надано.

Таким чином, будь-яких доказів наявності правових підстав для покладання на відповідача обов'язку щодо повернення грошових коштів за наданим позивачем кредитом матеріали справи не містять.

З наведеного слід зробити висновок про недоведеність факту підписання кредитного договору та отримання грошових коштів саме відповідачем ОСОБА_3

Інших доказів на обґрунтування своїх позовних вимог стороною позивача не було надано. Таким чином, допущені судом першої інстанції помилки в встановленні фактичних обставин справи та їх наступній оцінці, призвело до невірного вирішенню спору, що відповідно до ст. п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення, та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, п.п. 1, 3 ч. 1. ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2014 року у цій справі скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: