Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гончарук В.П.,

при секретарі Погорілій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 третя особа Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про визнання недійсним розпорядження, зобов'язати забезпечити житлом шляхом видачі ордера на житлове приміщення, виселити ОСОБА_4 з житлового приміщення, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_5 звернувся з позовом в якому з врахуванням уточнених позовних вимог просить суд визнати розпорядження №481 від 27 серпня 2013 р. виданого Дніпровською районною у м.Києві державною адміністрацією недійсним;

Зобов»язати Дніпровську районну в м.Києві державну адміністрацію забезпечити ОСОБА_1 жилим приміщенням ( квартирою ) АДРЕСА_1;

Зобов»язати Дніпровську районну в м.Києві державну адміністрацію видати ОСОБА_1 ордер на право користування жилим приміщенням ( квартирою ) АДРЕСА_1;

Виселити із займаного приміщення ( квартири АДРЕСА_1) ОСОБА_4

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує наступним, що він є рідним братом ОСОБА_6, що була квартиронаймачем спірної квартири №15. У вказану квартиру він вселився зі згоди своєї сестри разом зі своєю громадянською дружиною ОСОБА_7.в 1997 році.

В спірній квартирі також проживав і його племінник ОСОБА_8, що за життя заперечував щодо реєстрації позивача з його дружиною у спірній квартирі.

Його сестра ОСОБА_6 потребувала сторонньої допомоги в зв»язку з захворюваннями та він за нею постійно доглядав також доглядав за своєю дружиною, що були на його утриманні.

ОСОБА_8 не здійснював догляд та утримання своєї матері ОСОБА_6

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. , а її син ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в зв»язку з чим позивач посилається на вимоги ст.. 64 ЖК України та вважає себе квартиронаймачем спірної квартири, також позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланням на вимоги ст..ст. 24, 47 Конституції України.

Та в зв»язку з тим, що він не забезпечений в м.Києві житлом вважає за доцільне видати йому ордер на спірну квартиру, в якій він проживав, виселивши зі спірної квартири ОСОБА_4 якому Дніпровською районною у м.Києві державною адміністрацією було видано ордер на спірну квартиру.

В ході судового розгляду представник позивача наполягала на задоволені позову в повному обсязі в рамках заявлених позовних вимог, що були викладені в редакції 31.03.2014 р., надавши пояснення, що викладені в позовній заяві стверджуючи, що позивач має першочергове право на отримання ордеру на спірну квартиру з зв»язку з чим вважає, що є всі підстави для визнання розпорядження №481 від 27 серпня 2013 р. виданого Дніпровською районною у м.Києві державною адміністрацією недійсним та виселення ОСОБА_4 зі спірної квартири, цим самим забезпечивши позивач житлом.

Представник ОСОБА_9 , що представляла інтереси відповідача Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації в ході судового розгляду заперечувала щодо задоволення позову в повному обсязі, зазначаючи, що будь - яких правових підстав для задоволення позову не має, підстав для визнання оспорюваного розпорядження недійсним не має, так - як дане розпорядження видане у відповідності до вимог чинного законодавства на підставі якого й було видано ордер на житло ОСОБА_4, крім того, будь - яких правових підстав для забезпечення житлом позивача не має, так - як останній тривалий час зареєстрований в іншому регіоні, на квартирному обліку в Дніпровській районній у м. Києві державній адміністрації не перебуває на час смерті квартиронаймача ОСОБА_6 в спірній квартирі не проживав.

Будь - яких підстав для виселення ОСОБА_4 на даний час не має, так - як останній користується спірним житлом на законних підставах.

Представник ОСОБА_10, що представляє інтереси відповідача ОСОБА_4 в ході судового розгляду заперечував щодо задоволення позову в повному обсязі, підтримавши пояснення представника Дніпровської РДА м.Києва, при цьому надавши до суду свої письмові заперечення.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи встановив наступне, що 12 листопада 1963 р. ОСОБА_11 на сім»ю з двох осіб було видано ордер на спірне житло.

На підставі розпорядження Дніпровської РДА м.Києва від 5.12.2005 р. було змінено договір найму однокімнатної квартири АДРЕСА_1 та укласти його з ОСОБА_6 в зв»язку зі смертю ОСОБА_12.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. її син ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в спірній квартирі більше осіб зареєстрованих на день смерті ОСОБА_8 не було.

Як було встановлено в ході судового розгляду, що після 16.01.2013 р. позивач разом зі своєї дружиною виїхав з м.Києва та став постійно проживати в м.Орджонікідзе, Дніпропетровської обл..

Дана обставина також підтверджується довідкою, виданою УПФ України в Дніпровському районі м.Києва.

Відповідно до розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації №481 від 27.08.2013 р. ОСОБА_4 було надано однокімнатну службову квартиру АДРЕСА_1.

На підставі вказаного розпорядження було видано ОСОБА_4 ордер на проживання в спірній квартирі.

Відповідно до довідки виданої ЖЕО м.Оржонікідзе Дніпропетровської обл.. ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 з 25.05.2006 року.

Як було встановлено в ході судового розгляду та не спростовувалось представником позивача, що ОСОБА_1 на квартирному обліку в Дніпровській РДА м.Києва не перебував, зареєстрованим в встановленому законом порядку в спірній квартирі не був.

З позивачем ОСОБА_1 договір найму житлового приміщення у встановленому порядку, передбаченого статтею 61 ЖК України не укладався.

Статтею 58 Житлового Кодексу передбачено видачу ордеру на жиле приміщення, а саме на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Статтею 118 ЖК України передбачено , що службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього.

Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Відповідно до вимог ст.. 59 ЖК України ордер, що було видано ОСОБА_4 недійсним визнано не було.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Що стосується позовної вимоги щодо виселення із квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 то стороною позивача не надано доказів того, що ОСОБА_4 чи члени його сім'ї проживають в спірній квартирі, в ході судового розгляду стороною позивача не ставилось питання про витребовування вказаних доказів так на яких правових підставах повинно бути здійснено виселення ОСОБА_4 зі спірної квартири, як це визначено статтею 109 ЖК України

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги представника ОСОБА_5, що виступає в інтересах ОСОБА_1 не знайшли свого правового обґрунтування в ході судового розгляду в зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 88 ЦПК України

Керуючись ст. ст. 29, 58,59, 118, 109,129 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 62, 64, 79, 88, 169, 208, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 третя особа Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про визнання недійсним розпорядження, зобов'язати забезпечити житлом шляхом видачі ордера на житлове приміщення, виселити ОСОБА_4 з житлового приміщення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами що приймали участь у судовому розгляді але не були присутні під час проголошення протягом 10 діб з дня отримання копії рішення. .

Суддя