Провадження №2/755/10/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2014 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Іваніної Ю.В.,

при секретарі Бовкун О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №755/24539/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, -

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №К3XRRX02230062 від 15.05.2007 року, в сумі 49321,16 гривень, яка включає: заборгованість за кредитом в сумі 1612,80 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 17031,58 гривень; заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 474,12 гривень; пеня за несвоєчасність виконання за договором, а також штрафу відповідно до умов договору в сумі 27377,84 гривень, штраф (фіксована частина) в сумі 500 гривень; штраф (процентна складова) в сумі 2324,82 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що є предметом позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач ОСОБА_1, повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки.

Представник відповідача ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

15.05.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №К3XRRX02230062, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 1612,77 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5-9).

Як передбачено п.5.4 Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), нарахування неустойки за кожен день випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п.5.1, 5.2, вказаних умов, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно бути виконано позичальником.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 ЦК України)

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст.615 ЦК України)

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" посилається на порушення відповідачем, протягом дії кредитного договору, зобов'язань щодо проведення щомісячної оплати тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у відповідності до графіку платежів, у зв'язку з чим станом на 15.08.2013 року утворилася заборгованість за Кредитним договором №К3XRRX02230062 від 15.05.2007 року, в сумі 49321,16 гривень, яка включає: заборгованість за кредитом в сумі 1612,80 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 17031,58 гривень; заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 474,12 гривень; пеня за несвоєчасність виконання за договором, а також штрафу відповідно до умов договору в сумі 27377,84 гривень, штраф (фіксована частина) в сумі 500 гривень; штраф (процентна складова) в сумі 2324,82 гривень.

Відповідно до ст.257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки.

Згідно ст.258 ЦК України визначено вимоги, до яких застосовується спеціальна позовна давність, серед іншого, позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України) перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, у тому разі, коли на момент звернення з позовом виконання зобов'язання було прострочено понад один рік, стягнення неустойки (штрафу, пені) за минулий час обмежується одним роком перед зверненням зацікавленої особи до суду, якщо не будуть визнанні поважними причини пропуску даного строку.

Як передбачено у п.7 ч.13 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", Кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Крім того, як роз'яснено у пункті 31 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі №1-26/2011 року "за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг)", встановлено, що в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року N 1023-XII з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" пред'явило вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №К3XRRX02230062 від 15.05.2007 року на загальну суму 49321,16 гривень, поза межами загальних строків позовної давності, враховуючи, що початок перебігу строку позовної давності починається у позивача з моменту невиконання зобов'язань по кредитному договору, в даному випадку строк виконання зобов'язань за кредитним договором настав 15.05.2008 року, в той час з позовом до суду позивач звернувся лише 30.09.2013 року, що підтверджується датою реєстрації позовної заяви, канцелярією суду, що дає підстави суду відмовити у задоволенні позову, у зв'язку зі спливом позовної давності.

Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини 13 статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Відповідно до положень ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Зважаючи на те, що судом встановлено, що позов Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором пред'явлено поза межами загальних строків позовної давності, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні позову, як це передбачено ч.4 ст.267 ЦК України, в той же зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд, діючи в межах заявлених позовних вимог, як це передбачено ч.1 ст.11 ЦПК України, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст.88 ЦПК України суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом прийнято рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.257, 258, 259, 261, 267, 526, 612, 615, 625, 1054 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", ст.ст.1, 4, 10, 11, 58, 208, 212-215, 218, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат - відмовити.

Копію рішення направити сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва Ю.В. Іваніна