УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя в складі:

головуючого судді Кашицьку С. А при секретарі Тарасенко О.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про зобовязання провести розрахунок та виплатити індексацію та компенсацію по заробітній платі та зобовязання провести розрахунок та виплатити середній заробіток за час затримки виплати індексації по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про зобовязання провести розрахунок та виплатити індексацію та компенсацію по заробітній платі та зобовязання провести розрахунок та виплатити середній заробіток за час затримки виплати індексації по заробітній платі.

Ухвалою суду від 24.12.2013 року провадження по даній справі було відкрито.

Відповідно до ст..207 ч.1 п.8 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст..ст. 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

З заяви вбачається, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, згідно якої позовна заява повинна містити: імя (найменування) позивача і відповідача, а також місце їх знаходження, тобто повинно бути вказано прізвище, імя та по-батькові відповідача, а також місце їх знаходження, зміст позовних вимог, ціну позову відносно вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Зазначені вимоги позивачкою при подачі позовної заяви не були додержані.

Так, зміст позовних вимог - це спосіб захисту права, який обирає позивачка. Зміст позову має відповідати його предмету (що конкретно вимагає позивач). Від змісту позовної заяви залежать дії суду при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення підготовчих дій, а також позиція відповідача, який також має право на судовий захист.

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованої індексації по заробітній платі (предмет позову), середнього заробітку за час затримки виплати індексації по заробітній платі, хоча просить зобовязати відповідача вчинити певні дії (зміст позову).

З урахуванням принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК, та з метою дотримання вимог діючого законодавства позивач повинен привести у відповідність предмет та зміст заявлених вимог, маючи на увазі також і те, що відповідно до ч. 2 ст. 117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. При цьому суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила в заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи (п. 6 постанови ПВСУ N 13 від 24.12.99р.).

Отже, якщо позивачка зупиниться на вимозі про спонукання відповідача до виплати невизначених у позові сум індексації та компенсації заробітної плати, суд буде позбавлений можливості вирішити вимогу про виплату середнього заробітку за час затримки виплати індексації відповідно до вимог закону.

Підставою розгляду судом справ даної категорії є наявність спору про розміри належних звільненому працівникові сум, у позовній заяві мають міститися відомості про ставлення відповідача до визначення позивачем розміру зазначених сум. За відсутності такої інформації позовна заява за змістом не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Крім того, в позовній заяві ставиться питання про витребування у відповідача довідки про розмір нарахованої заробітної плати та розрахунку індексації, яке не може міститися в позовній заяві і має розглядатися за правилами забезпечення доказів в порядку, передбаченому 133-135, 137 ЦПК України. При цьому заява про забезпечення позову повинна бути оплачена судовим збором на загальних підставах за ставками, передбаченими законом, незважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову (п. 4 інформаційного листа ВССУ № 10-1386/4-12 від 27.09.2012р.). До того ж клопотання про витребування таких доказів суперечить вимогам позивача про спонукання відповідача до проведення розрахунку та виплати відповідних сум і це протиріччя має бути усунене.

У разі, якщо позивачка, усуваючи недоліки позовної заяви щодо невідповідності предмету й змісту позовних вимог, обере адекватний спосіб захисту порушеного права, яким за змістом чинного законодавства розяснень Пленуму Верховного Суду України вимога про стягнення недоплачених сум заробітної плати, він повинен мати на увазі необхідність наявності у позовній заяві обставин, передбачених пунктами 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК, а саме виклад обставин, якими обґрунтовується позов та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину. В цьому аспекті слід звернути увагу на відсутність у цій позовній заяві відомостей про розмір невиплаченої інфляції та компенсації, розрахунок яких, відповідно до ст. 10 ЦПК України, є обовязком позивачки. Суд не вправі перекладати цей обовязок на відповідача шляхом зобовязання останнього надати відповідні розрахунки в порядку витребування доказів, оскільки витребувані можуть бути лише ті письмові (речові) докази, які обєктивно існують на момент розгляду питання про їх забезпечення у якості відповідних предметів матеріального світу, спонукання відповідача до створення письмових доказів є неприпустимим.

Вимоги про спонукання роботодавця до видачі довідок, обовязок надання яких робітнику передбачений чинним законодавством, не можна вважати спором про оплату праці, оскільки вони вирішується в іншому встановленому для них порядку.

Таким чином, з позовної заяви також не вбачається виконання позивачкою вимог ч.1 ст.119 ЦПК України щодо викладення обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір , постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

При таких обставинах, враховуючи, що у суду немає можливості прийняти рішення по суті, зробити висновок щодо наявності у позивачки права на отримання певних сум та їх розмір вважаю, що дана заява повинна бути залишена без руху, з наданням строку для усунення недоліків заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 121 ч.1, 119 ч.5, 207 ч.1 п.8 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про зобовязання провести розрахунок та виплатити індексацію та компенсацію по заробітній платі та зобовязання провести розрахунок та виплатити середній заробіток за час затримки виплати індексації по заробітній платі, - залишити без руху, надавши ОСОБА_1 строк для усунення недоліків у заяві до 11 квітня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2