Провадження №2/485/929/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 грудня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі: головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі - Шеремет Ю.Є.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Снігурівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів у
зв'язку з навчанням,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2014 року позивачка звернулася
до суду з вищевказаним позовом. В заяві
послалася на те, що відповідач є
батьком її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Він навчається у Снігурівському
професійному ліцеї Миколаївської
області, а тому потребує матеріальної
допомоги. Відповідач від утримання
сина ухиляється. Просить стягувати з
відповідача на її користь аліменти у
розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з
дня подання позову й до закінчення
навчання.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, посилаючись на
потребу сина у матеріальній допомозі.

Відповідач за належного повідомлення у
судове засідання не з"явився, про
причини неявки суд не повідомив, а тому
суд на підставі ст.224 ЦПК України вважає
за можливе ухвалити заочне рішення по
справі.

Дослідивши докази по справі, суд
встановив наступне.

Між сторонами склалися сімейні
правовідносини з приводу виконання
обов'язку по утриманню повнолітніх
дітей.

Відповідач є батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який є повнолітнім (а.с.4).

Сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, який розірвали 18 серпня 2004 року
(а.с.5), син залишився проживати разом з
позивачкою.

До повноліття сина на його утримання за
рішенням Снігурівського районного
суду Миколаївської області від 12 липня
2004 року відповідач сплачував аліменти
на користь позивачки у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 17 червня 2004 року
(а.с.20). Як ствердила позивачка,
заборгованості за аліментами
відповідач не має.

Згідно довідки №656 від 11.11.2014 року
ОСОБА_3 навчається в Снігурівському
професійному ліцеї Миколаївської
оласті з 01 вересня 2014 року по 30 червня
2015 року денної форми навчання,
знаходиться на неповному
держзабезпеченні (а.с.6), за навчання не
сплачує, отримує стипендію, розмір якої
становить 275 грн. на місяць, інших
доходів не має.

Позивачка є працездатною, не працює,
інших утриманців не має, має
задовільний стан здоров"я.

Відповідач є інвалідом третьої групи
від загального захворювання, не працює,
отримує дохід у вигляді державної
соціальної допомоги у розмірі 949 грн., з
15 грудня 2014 року й на даний час
перебуває на стаціонарному лікуванні в
Миколаївській обласній психіатричній
лікарні №2, інших утриманців не має.

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу
України повнолітні діти, які
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язанні утримувати їх до
двадцяти трьох років за умови, що вони
можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Відповідно до вимог ст.182 Сімейного
кодексу України при визначені розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини,
які мають істотне значення.

Враховуючи те, що позивач є
повнолітнім, не працює, навчається
безоплатно на денному відділенні
ліцею, а тому не має можливості
працювати, отримує стипендію, потребує
витрат на проїзд, харчування, придбання
літератури, він потребує матеріальної
допомоги, а відповідач має змогу таку
допомогу надавати, оскільки отримує
стабільний дохід, суд приходить до
висновку, що вимоги позивачки про
стягнення аліментів у зв'язку з
навчанням є обґрунтованими.

Разом з тим, прийнявши до уваги, вказані
позивачем потреби у фінансових
витратах, що пов"язані з навчанням,
обопільний обов"язок батьків щодо
утримання дітей, які потребують
матеріальної допомоги, матеріальне
становище позивача та відповідача,
наявність у відповідача стабільного
доходу, наявність доходу у сина, який
отримує стипендію й також може
частково себе забезпечувати, суд
вважає можливим визначити розмір
аліментів у межах позовних вимог у
твердій грошовій сумі в розмірі 150 грн.
щомісячно, що достатньою мірою
забезпечить сину сторін належне
утримання у період навчання з
урахуванням встановлених у справі
обставин.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти
присуджуються від дня пред'явлення
позову.

Таким чином, позов підлягає до
задоволення частково: в частині
стягнення аліментів на навчання у
розмірі 150 грн. щомісячно, які суд
присуджує до стягнення з дня
пред'явлення позову, тобто з 02.12.2014 року.

Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд
стягує з відповідача судовий збір в
дохід держави.

Керуючись ст.ст.10,60,212-215,224-232, 294 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів у зв'язку з навчанням, -
задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1 аліменти у зв"язку з
продовженням навчання сина ОСОБА_3 у
розмірі 150 грн., починаючи з 02 грудня 2014
року, і до закінчення навчання, але не
більше ніж до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243
грн. 60 коп. судового збору.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Снігурівський районний
суд Миколаївської області позивачем -
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача
з поданням такої заяви у десятиденний
термін з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: