АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
Іменем України
30 січня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого Колодяжної Н.Є.
суддів - Баранніка О.П., Лисичної Н.М.
при секретарі - Видюковій Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи-КП ЖЕП-25, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири,-

В апеляційній скарзі відповідачка просить скасувати рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 11 листопада 2013 року, яким з неї стягнуто матеріальну шкоду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, неповноту та неправильність встановлення судом обставин справи, неповне дослідження доказів та їх оцінку, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи.
Задовольняючи вимоги про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири позивачки, районний суд виходив з того, що наявними у справі доказами підтверджено, що відповідачка як така, що повинна була утримувати у належному стані санітарно-технічні комунікації своєї квартири, такого обовязку не виконала, зворотнє не довела, а тому як винна у залитті квартири позивачки повинна відшкодувати шкоду, оцінену експертом у сумі 17 026, 80 грн.
Апеляційний суд вважає рішення суду законним, таким, що повинне бути залишене без змін з наступних підстав.
Матеріалами справи та районним судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/2 ч. квартири №31, а ОСОБА_2 є наймачем квартири АДРЕСА_1.
01 листопада 2011 року сталося залиття квартири ОСОБА_1 Згідно з Актом від 01.11.2011 року, складеним комісією у складі: майстра - ОСОБА_4, слюсарів - сантехніків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та затвердженого начальником КП «ЖЕП № 25» - ОСОБА_7 залиття квартири АДРЕСА_2 сталося з квартири АДРЕСА_3.
Відповідно до вищевказаного Акту встановлено джерело та причини залиття, а саме: залиття виникло в результаті розгерметизації різьбового з'єднання на тройніку після вводного вентиля на квартиру (послаблення фіксуючої гайки для монтажу металевопластикових труб).
Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
В судовому засіданні відповідачкою та її представником не доведено суду відсутність вини в діях відповідачки. Її доводи з того приводу, що затоплення квартири №31 сталося через послаблення фіксуючої гайки для монтажу металопластикових труб внаслідок ремонтних робіт, що проводились із 01 листопада 2011 року в кв.№ 34 цього ж будинку,- не підтверджені жодним належним чи допустимим доказом у справі. Акт від 01 листопада 2011 року містить лише припущення з цього приводу. Навпаки, резолютивна частина висновку № 132-13 судової будівельно-технічної експертизи від 15.04.2013 року визначає, що наймовірніше ремонтні роботи, які проводились із 01 листопада 2011 року у кв.№34 буд.№11 по вул.Комунарівська у м.Дніпропетровську фактично не були причиною поломки та аварії санітарно-технічних комунікацій 01 листопада 2011 року в кв. №35 . Такий висновок обгрунтовано зробив і місцевий суд з огляду і на те, що інші квартири від зазначеного ремонту в кв.№34 не постраждали та не стали причиною залиття інших квартир.
Відповідно до п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 8 жовтня 1992 року №572, власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримуватися правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів для їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла.
Виходячи із наведеного вище, а також враховуючи ту обставину, що відповідачка своїми силами робила ремонт у квартирі із заміною туби на металопластикову, суд зробив вірний висновок, що тягар утримання санітарно-технічних комунікацій у житловому приміщенні покладається на власника квартири або наймача такого житлового приміщення, однак відповідачка свого обов'язку не виконала, що призвело до залиття квартири позивача.
Експерт ОСОБА_8 у своєму експертному дослідженні та в судовому засіданні пояснив суду, що за результатом візуального огляду експертом спірної квартири № 31 можливо допустити, що таке залиття сталося із вище розташованої квартири № 35 у цьому ж будинку.
Доводи відповідачки, що залиття могло статися із іншої квартири, зокрема кв.№ 34 у буд. № 11 по вул.Комунарівській у м.Дніпропетровську, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, в обгрунтування такого доводу нею не представлено доказів. Навпаки, допитана під час розгляду даної цивільної справи експерт ОСОБА_8 також пояснила суду, що конструктивна особливість будівельних конструкцій буд. №11 по вул. Комунарівській у м.Дніпропетровську фактично виключає таку можливість.
Таким чином, встановлено, що залиття квартири № 31 відбулося з квартири відповідачки через невиконання останньою обов'язку щодо утримання санітарно-технічних комунікацій квартири у належному стані.
Згідно Висновку № 132-13 судової будівельно-технічної експертизи від 15.04.2013 року вартість відновленого ремонту з урахуванням вартості збитків дорівнює 17 026, 80 грн., яку суд вірно стягнув з відповідачки, оскільки даний висновок. є повним, узгоджується з іншими матеріалами справи, а доводи скарги відповідачки щодо невідповідності розміру збитків,
обрахованих експертом, реальному розміру заподіяної шкоди не можна визнати обґрунтованими., оскільки на підтвердження цих доводів доказів не надано.
Посилання у скарзі на несвоєчасне отримання відповідачкою листа про забезпечення доступу експерта до об*єкту дослідження, а також на її незмогу поставити перед призначенням експертизи свої запитання, - не є підставою для скасування рішення, оскільки експерт допитувалась у судовому засіданні, під час якого була можливість з*ясувати усе необхідне .
Твердження про те, що суд не дослідив питання вини осіб квартири №34 спірного будинку є необґрунтованим, оскільки суд діяв в рамках заявленого позову та його обґрунтування, наданих сторонами згідно правил ст.ст.10, 11 ЦПК доказів і на підставі наведеного зробив висновки про недоведеність тверджень про вину цих осіб.
З врахуванням викладеного, підстав вважати рішення таким, що не відповідає вимогам матеріального та процесуального законів, - немає.
Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд,-
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.
Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 листопада 2013 р- залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку у 20-денний строк.

СУДДІ