№ 2/637/392/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року с.м.т. Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

за участю секретаря Катренко Ю.С.,

позивач: представник за довіреністю ОСОБА_1,

відповідач: представник за довіреністю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області цивільну справу за позовом моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з ОСОБА_3 в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування у сумі 25500 грн.

Як підставу позову зазначив, що 21 липня 2010 року о 9 годині 10 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101» д.з. 225-98 Х, рухаючись по проспекту Московському у м. Харкові, не врахував дорожніх обставин, не вибрав безпечну швидкість та дистанцію, внаслідок чого була скоєна дорожньо-транспортна пригода. На момент ДТП ОСОБА_3 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 Згідно висновку експерта розмір матеріального збитку становить 42268, 12 грн.. Огляд пошкодженого транспортного засобу проведено 28 серпня 2010 року. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не відшкодована потерпілій особі. Власник звернувся до бюро з заявою про виплату відшкодування. 25 жовтня 2010 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 25500 грн., в зв»язку з чим у позивача виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_3 в порядку регресу. З врахуванням викладеного, позивач просить поновити строк позовної давності та стягнути з відповідача 28310 грн., з них: грошові кошти у розмірі 25500 грн. понесених витрат з відшкодування потерпілій особі, 2000 грн. витрат за послуги з надання правової допомоги та 255грн. сплачених судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов та наполягала на його задоволенні.

Представник відповідача позов не визнав, посилався на його безпідставність, пояснивши, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як власник пошкодженого автомобіля, на момент скоєння ДТП мали чинні договори страхування транспортного засобу, відповідно, з ЗАТ «Страхові традиції» та з ЗАТ «Оранта». Посилався на ст.ст. 35, 41 ОСОБА_5 України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо відшкодування МТСБУ шкоди саме у випадку, коли власник транспортного засобу не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а також необхідності звернення потерпілої сторони протягом 30 днів з дня подання дорожньо-транспортну пригоди із заявою до страховика про страхову відшкодування страховику. Оскільки порушені вимоги вищевказаного законодавства, відсутня інформація щодо звернення власника до страховика ЗАТ «Страхові традиції» з питань відшкодування, а також в зв»язку з недотриманням вимог ст. 38 наведеного ОСОБА_5, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову. Крім того, враховуючи здійснення виплат 25.10.2013 року, в зв»язку з чим строк позовної давності сплив 25.10.2013 року, просить застосувати строк позовної давності, що також є підставою для відмови у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, визнає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

21.07.2010 року о 9 годині 10 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101» д.з. 225-98 Х, рухався по проспекту Московському у м. Харкові, біля будинку № 151 не врахував дорожніх обставин, не вибрав безпечну швидкість та дистанцію, у зв»язку з чим сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_1. /а.с.16/.

30.07.2010 року постановою Московського суду м. Харкова ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушенні, передбаченого ст. 124 КУпАП /а.с. 16/.

ОСОБА_3 на час скоєння ДТП не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС 3409086, укладеного ОСОБА_4 із ЗАТ фінансові групи « Страхові традиції», строк дії з 27.08.09 до 26.08.2010 року /а.с. 15/.

Відповідно до довідки ВДАЇ м. Харкова, виданій ОСОБА_4, 21.07.2010 року о 9год. 10 хв., на пр. Московському, 151 у м. Харкові, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ОСОБА_6 отримав механічні пошкодження /а.с. 6/.

Згідно з висновком спеціаліста - автотоварознавця розмір матеріального збитку становить 42268, 12 /а.с. 7-13/.

Відповідно до заяви від 14.09.2010 року ОСОБА_4 звернувся до МТСБУ щодо страхового відшкодування внаслідок події 21.07.2010 року /а.с. 17-19/.

На підставі платіжного доручення № 4317 від 25 жовтня 2010 року моторним страховим бюро України здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 25500 грн. без зазначення отримувача /а.с. 25/.

Згідно ст. 41 ОСОБА_5 „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Статтею 1191 ЦК України та ст. 38 вищевказаного ОСОБА_5 передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Натомість, відповідно до ст.ст. 256,257, п.4 ст. 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач виплатив суму відшкодування 25.10.2010 року. До Комінтернівського суду м. Харкова позивач звернувся у вересні 2013 року та 03.10.2013 року позовну заяву МТСБУ до ОСОБА_3 повернуто для подання до належного суду, про що позивачем отримано ухвалу у жовтні 2013 року згідно поясненням представника позивача у судовому засіданні. До Шевченківського районного суду Харківської області позивач звернувся лише у жовтні 2014 року, тобто , після спливу трьох років.

Про застосування позовної давності заявлено відповідачем у письмовому клопотанні 22.12.2014 року.

За відсутності поважності пропуску строків звернення до суду, підстав для незастосування позовної давності не вбачається, а тому суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити за спливом позовної давності.

Оскільки відсутні підстави для задоволення позову, судові витрати, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, не можуть бути стягнуті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 212, 214, 215 ЦПК України,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шевченківського

районного суду Харківської області ОСОБА_7