справа № 482/2103/14-ц
У Х В А Л А

22 грудня 2014 року

Суддя Новоодеського районного суду
Миколаївської області Гажа О.П.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ДП
«Миколаївський облавтодор», ОСОБА_2 про
поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В :

18.12.2014 року на розгляд суду надійшла
вищевказана позовна заява.

У своєму позові, позивач посилаючись на
його незаконне звільнення за прогули з
роботи майстра в Новоодеській філії ДП
«Миколаївський облавтодор», просить
суд поновити йому пропущені строки
оскарження рішення про звільнення,
просить поновити його на займаній
посаді, виплатити кошти за час
перебування на лікарняному з 09.10.2014
року по 27.10.2014 року, зобов’язати ОСОБА_2
чи ДП «Миколаївський облавтодор»
виплатити йому середній заробіток за
час вимушеного прогулу, зобов’язати
ОСОБА_2 чи ДП «Миколаївський
облавтодор» виплатити йому моральну
шкоду в сумі 150000 гривень.

В забезпечення доказів, позивач на
підставі ст.137 ЦПК України, просить суд
витребувати у відповідача докази, а
саме: наказ про роботу з неповним
робочим днем, наказ №50 від 14.08.2014р.,
наказ №57 від 21.10.2014 року.

Відповідно до ст.119 ЦПК України, позовна
заява подається в письмовій формі і
повинна за змістом відповідати
вимогам, викладеним в даній статті
цього Кодексу.

Крім того, згідно до ч.4 ст.119 ЦПК
України, позовна заява повинна
відповідати іншим вимогам,
встановленим законом.

Як зазначено в ст.121 ЦПК України, якщо
позовну заяву подано без додержання
вимог, викладених в ст.ст.119 і 120 ЦПК
України, або якщо не сплачено судовий
збір, то ухвалою суду даний позов
залишається без руху, з наданням
позивачу строку для усунення недоліків
зазначених в ухвалі, який не повинен
перевищувати 5 днів з дня отримання
позивачем копії даної ухвали.

Даний позов слід залишити без руху, так
як позивачем при написанні позову, не
були дотриманні вимоги пп.4-6 ч.2 ст.119 та
ст.120 ЦПК України.

Так, позивачем в порушення п.п.3-6 ч.2 ст.119
ЦПК України, не вказана ціна позову
щодо вимог майнового характеру, які
стосуються виплат лікарняних та
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу. Не зазначено позивачем
розміру цих сум виплат та не наведено
їх розрахунок.

Не викладено позивачем у позові всіх
обставин, якими він обґрунтовує
позовні вимоги та не зазначені докази,
що підтверджують кожну цю обставину.

Позивач у своєму позові позивається до
двох відповідачів, а саме до фізичної
особи ОСОБА_2 та до юридичної особи ДП
«Миколаївський облавтодор», але
позовні вимоги до кожного з цих
позивачів чітко не сформовані, що у
свою чергу порушує права відповідачів
на можливе заперечення позову та
надання письмових пояснень по їх суті.

Позовні вимоги повинні бути
зрозумілими, щоб їх можливе виконання
не викликало ніяких сумнівів у
законності судового рішення та не
вимагало його додаткових роз'яснень.

Суд позбавлений можливості самостійно
виходити за межі заявлених позовних
вимог та самостійно їх змінювати.

Важко зрозуміти позивача та його
вимоги, в яких зазначається: «виплатити
мені лікарняні кошти за знаходження на
лікарняному із 09.10.2014 року по 27.10.2014 року
включно». По справі позивачем залучено
двох відповідачів. Є незрозумілим, кому
направлені ці позовні вимоги.
Являються незрозумілими й інші позовні
вимоги, що не мають чіткої
визначеності, а саме до кого із
відповідачів вони направлені.

Так, позивач просить суд зобов’язати
ОСОБА_2 чи ДП «Миколаївський
облавтодор» виплатити йому середній
заробіток за час вимушеного прогулу,
зобов’язати ОСОБА_2 чи ДП
«Миколаївський облавтодор» виплатити
йому моральну шкоду в сумі 150000 гривень.
Так, кому ж адресовані ці позовні
вимоги, кому саме із двох відповідачів?

Враховуючи вимоги чинного
законодавства, де зазначається, що
рішення суду повинно бути зрозумілим
для виконання і таким, яке можна
реально виконати, незрозумілість та
невизначеність заявлених позовних
вимог, позбавляє суд можливості, з
урахуванням вищевикладених недоліків
позову, винести ухвалу про відкриття
провадження у справі.

Відповідно до п.п.5-6 ч.2 ст.119 ЦПК України
в позові повинні бути викладені
обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги та повинні бути зазначені
докази, що підтверджують кожну такі
обставину. Даний же позов не містить
викладу цих фактичних обставин та не
містить посилань на докази, що їх
підтверджують. Зміст цього позову
викладений більш на емоціях позивача,
має ознаки його пояснень конфліктної
ситуації, ніж зазначення ним фактичних
обставин та без жодного посилання на
докази, які їх підтверджують.

Подання доказів, згідно ст.ст.10,60,131 ЦПК
України, покладається на сторони у
справі.

Забезпечення доказів, можливе у
відповідності до вимог ст.133 ЦПК
України, по заяві сторони у справі, яка
повинна відповідати вимогам,
викладеним в ст.134 ЦПК України, повинна
мати письмову форму і може подаватися
разом із позовом, але окремим
документом, так як до неналежно
оформленої такої заяви, можливе
застосування наслідків, встановлених в
ст.121 ЦПК України і ця заява має всій
порядок розгляду, що передбачений ст.135
ЦПК України.

Заява про забезпечення доказів повинна
бути оплачена судовим збором,
відповідно до пп.13 п.1 ч.1 ст.4 Закону
України «Про судовий збір», у розмірі
121,80 гривень.

Позивач не виконав вимог чинного
законодавства щодо оформлення заяви
про забезпечення доказів, а в самому
позові, не окремим документом (заявою),
просить суд про витребування доказів –
наказів від відповідача і ця його заява
не оплачена судовим збором у
визначеному законодавством порядку і
розмірі.

Крім того, відповідно до ст.120 ЦПК
України, вимагається подання позивачем
до позову документів у екземплярах,
відповідно до кількості відповідачів і
третіх осіб.

Так, позивачем подано до суду позов
тільки в двох екземплярах, тоді, як
повинно було бути три екземпляри, а
саме один екземпляр позову для суду і
кожному із двох залучених позивачем до
справи відповідачам.

Позивачу необхідно усунути
вищезазначені недоліки позову, у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

За таких вищевикладених обставин,
відповідно до ст.121 ЦПК України, суддя
встановивши, що позовну заяву подано
без дотримання вимог, викладених в
ст.ст.119-120 ЦПК України, постановляє
ухвалу про залишення позову без руху,
про що повідомляє позивача і надає йому
строк для усунення недоліків, який не
може перевищувати 5 днів з дня
одержання позивачем копії цієї ухвали.

Не виконання позивачем вимог
викладених в ухвалі судді про
залишення позову без руху у визначенні
строки, має наслідком повернення
позову позивачеві.

З урахуванням викладеного, позовна
заява підлягає залишенню без руху до
усунення позивачем недоліків, з
наданням йому строку для їх усунення.

Керуючись ст.ст.119-120, 121 ЦПК
України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ДП «Миколаївський
облавтодор», ОСОБА_2 про поновлення на
роботі, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення
вищевказаних в ухвалі недоліків, який
не може перевищувати 5 днів з дня
одержання позивачем копії ухвали, але у
будь-якому випадку не пізніше ніж до 10
січня 2015 року.

Ухвала судді, відповідно до вимог
ст.293 ЦПК України оскарженню не
підлягає.

Суддя :