Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/915/14-ц
Провадження № 2/674/549/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуюча - суддя Кучерява А. В.

при секретарі Бей І.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Ковальчук Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дунаївцях цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача: Дунаєвецька селищна рада Хмельницької області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом про усунення відповідачем перешкод в користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди.

На підтвердження заявлених вимог позивач та його представник пояснили, що він з відповідачем є суміжними землекористувачами, однак перебувають у неприязних стосунках. В 2011 році відповідачем споруджено бетонний паркан між земельними ділянками, але в результаті порушення правил забудови бетонні стовпи частково розташовані на його земельній ділянці, що створювало незручності і він не міг повноцінно нею користуватись. Крім того відповідач не давав можливості підходити до забору, тому він викопав траншею, щоб водяні стоки з боку відповідача не попадали на земельну ділянку, а також не забур'янювалась ця ділянка і відповідач не бив його.

З часом бетонний паркан розрушився і впав на його сторону, тому просить зобов'язати відповідача прибрати рештки конструкцій котрі на даний час лежать на земельній ділянці, чим порушено його право користування власністю, спричинено йому моральну шкоду на суму 10 000 гривень, оскільки погіршились його життєві умови і вплинуло на стан здоров'я.

Відповідач ОСОБА_4 з позовом не погодився, пояснивши, що дійсно в 2011 році було побудовано паркан між земельними ділянками його та позивача. Паркан проходив по лінії розмежування, а бетонні стовпи заливали бетонною сумішшю, яка частково зайшла на земельну ділянку позивача. Паркан виготовляли будівельники і при будівництві позивач не заперечував проти цього, а згодом викопав канаву, підкопавши фундамент, в результаті чого паркан розрушився і впав на сторону позивача. Плити та рештки паркану він прибрав, а залишився стовп, котрого можна витягнути лише за допомогою крана і в суху погоду. Моральну шкоду він не спричиняв, незаконні дії також, рештки паркану не заважали позивачу котрий сам створив цю ситуацію.

Представник третьої особи - Дунаєвецької селищної ради пояснив, що сторони тривалий час перебувають у неприязних стосунках, позивач постійно звертається із скаргами і неодноразово представники різних органів та селищної ради розглядають його звернення. На даний час відповідач прибрав рештки паркану, котрий розрушився з вини самого позивача, що встановлено депутатською групою і складено акт від 15.12.14 року.

Розглянувши наявні по справі докази, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони є суміжними землекористувачами і проживають в АДРЕСА_1 а відповідач - НОМЕР_1

В 2011 році відповідачем побудовано бетонний паркан на межі земельних ділянок, але з частковим встановленням бетонних стовпів на земельній ділянці позивача, що обоє підтвердили в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено у ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та фізичним особам рівні умови захисту права власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавлення права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення права, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

За загальними правилами добросусідства, закріпленими у ст.ст.103-109 ЗК України, додержання правил добросусідства є обов'язком власників та землекористувачів земельних ділянок, які мають обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам та землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається щонайменше незручностей.

В силу ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно положень ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Сторонами у справі визнано, що бетонні конструкції розрушеного паркану дійсно знаходяться частково на території земельного наділу позивача, є власністю відповідача і він має намір їх прибрати. При цьому будь - якого компетентного рішення, яке було б доказом винних дій позивача по умисному руйнуванню паркану відповідачем не надано і він у встановленому порядку не звертався з вимогами про відновлення свого порушеного права. Наданий відповідачем акт про відсутність залишків паркану на земельній ділянці позивача не узгоджуються з іншими доказами по справі, а саме фотографіями наданими ним же, тому суд не може визнати його належним доказом, отже у цій частині позовні вимоги є обґрунтовані і доведені, тому суд їх задовольняє.

Стосовно інших позовних вимог про наявність порушень будівництвом прибудови літньої кухні, септика, то позивачем ці вимоги не конкретизовані та недоведені, тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Однак, як встановлено судом, позивачем не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування моральної шкоди, оскільки не доведено, що втрата сну, спокою, витрат часу на звернення за захистом порушеного права викликані діями або бездіяльністю відповідача: попереднє звернення до суду залишено за його заявою без розгляду, рішення або дії селищної ради не оскаржувались ним.

Таким чином суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог стосовно стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 213, 214, 215 ЦПК України; ст. ст. 15, 23, 1167, 391 ЦК України, ст. 1167 ЦК України, ст. ст. 103-109, 1523 К України, суд -

Вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача: Дунаєвецька селищна рада Хмельницької області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, шляхом прибрання рештків бетонного паркану та стовпів, які після розрушення знаходяться на території земельної ділянки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча: /підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду А. В. Кучерява