КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1175/14-ц
Провадження №2/319/415/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2014 року смт Куйбишеве
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Скляра С.Ю.,
при секретарі судового засідання Шипко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Куйбишевський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області (далі - Куйбишевський РС УДМС) про усунення перешкод у здійсненні права власності, -
У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 07 листопада 2014 року стала власником будинку АДРЕСА_1. Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не вчинили дій, спрямованих на зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою, чим порушують права позивача.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, до суду подала заяву з проханням слухати справу без її участі. Крім того, позивач у заяві вказала про те, що вона підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які нею були викладені в позовній заяві (а.с.36-38).
Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача ОСОБА_1.
Представник третьої особи - Куйбишевського РС УДМС в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, однак його неявка не перешкоджає розгляду справи, що узгоджується із положеннями статті 169 ЦПК України (а.с.41).
Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, хоча про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причини своєї неявки судові не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без їх участі не заявили (а.с.23,25,39,40).
За письмової згоди позивача ОСОБА_1 суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, викладену у письмовій заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Куйбишевською державною нотаріальною конторою Запорізької області від 14 вересня 2011 року за реєстровим №2726, ОСОБА_3 належав житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1.
Зазначений житловий будинок з усіма будівлями та господарчими спорудами за договором купівлі-продажу, посвідченого Куйбишевською державною нотаріальною конторою Запорізької області від 07 листопада 2014 року за реєстровим №2026, був відчужений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (а.с.9-10).
За позивачем ОСОБА_1 зареєстровано право власності на вказаний вище будинок, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07 листопада 2014 року (а.с.11).
Після продажу будинку відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_2, як колишній власник житлового будинку та член сім'ї власника будинку відповідно, добровільно знятися з реєстраційного обліку за адресою вищевказаного будинку не забажали (а.с.12-21,23,25).
Стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.
Права власника житлового будинку, квартири, які визначені ст.383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України (далі - ЖК України), передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 1 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 346 ЦК України право власності припиняється (крім інших випадків) у разі відчуження власником свого майна.
Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону (стаття 405 ЦК України).
Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Виходячи із системного аналізу вказаних норм, суд приходить до висновку, що разом з припиненням права власності у самого власника будинку у зв'язку з його відчуженням, припиняється і право користування цим будинком у членів його сім'ї.
В даному випадку право користування відповідача ОСОБА_2 об'єктом власності, а саме житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_1, є похідними від прав самого власника, що узгоджується із ч.1 ст.156 ЖК України та ст.405 ЦК України.
Згідно статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Суд дійшов висновку, що у даному випадку перешкодою у використанні придбаного позивачем будинку є небажання відповідачів добровільно знятися з реєстраційного обліку, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.
Керуючись ст.41 Конституції України, стст.321,346,383,391,405 ЦК України, стст.150,156 ЖК України, стст.10,11,60,209,212-215,224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1, - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном шляхом визнання ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.Панівка Володарського району Донецької області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1, виданий Куйбишевським РВ УМВС України в Запорізькій області від 17 червня 1997 року) і ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка с.Невирків Сосновського району Рівненської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, виданий Куйбишевським РВ УМВС України в Запорізькій області від 05 лютого 1998 року) такими, що втратили право користування житлом - житловим будинком АДРЕСА_1, із зняттям з реєстраційного обліку за місцем знаходження будинку.
Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції - Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив - Куйбишевським районним судом Запорізької області, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: С.Ю.Скляр