АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6562/14 Справа № 199/9145/13 Головуючий у 1 й інстанції - Подорець О.Б. Доповідач - Колодяжна Н.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Колодяжної Н. Є.

суддів - Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі - Надтока А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПрАТ «Страхова група «ТАС» - про відшкодування шкоди та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ПрАТ «Страхова група «ТАС» - про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ від 30 травня 2014 року в частині відмови у стягненні з відповідачів страхового відшкодування, неустойки та різниці між фактичним розміром шкоди та вартістю ремонтно-відновлювальних робіт, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права.

Вивчивши скаргу,матеріали справи, апеляційний суд вважає скаргу обґрунтованою, а рішення в оскаржуваній частині незаконним, таким що підлягає скасуванню з частковим задоволенням позовних вимог ОСОБА_4, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 20 лютого 2013 року відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Рено», не переконався в безпеці свого маневру, скоїв зіткнення з автомобілем «ДЕУ Ланос» під керування ОСОБА_2

Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2013 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 420 грн.

Автомобіль марки «ДЕУ Ланос, державний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_4.

Рішенням райсуду відмовлено у вимогах ОСОБА_5 та у вимогах третьої особи ОСОБА_6 про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди та пені, задоволено вимоги ОСОБА_6 в частині стягнення з ОСОБА_3 на її користь моральної шкоди-500грн. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 рішення не оскаржили.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПАТ Страхова компанія «ТАС» за полісом № АВ/9310442 від 19 листопада 2012 року.

Згідно висновку експерта ОСОБА_7 № 54/13 від 05 березня 2013 року- вартість відновлювального ремонту автомобіля «ДЕУ Ланос» з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 31 127 грн. 97 коп., вартість його на час ДТП- 40000грн., вартість матеріального збитку складає 24 847 грн. 12 коп.,

27 червня 2013 року ОСОБА_6 звернулася до ПАТ«Страхова компанія «ТАС» з заявою про виплату страхового відшкодування. Остання на підставі ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та на підставі Звіту спеціаліста про оцінку авто від 28.03.2013. .визнала автомобіль «ДЕУ Ланос» фізично знищеним, а тому виплатила їй страхове відшкодування у розмірі 9 975,23грн.

У своїй заяві від 27.06.2013. ОСОБА_6 не визнала автомобіль фізично знищеним

Відмовляючи у позові ОСОБА_6, суд виходив з того, що вона не надала доказів оскарження дій страхової компанії щодо визнання автомобіля фізично знищеним. Однак сам по собі такий висновок не ґрунтується на вимогах закону і не є підставою для відмови у позові. Суд, крім того, надав перевагу з*ясуванню питання щодо права страховика на отримання залишків автомобіля та вважав, що позивачі не надали доказів з цього питання.

Між тим, судом залишені без уваги та оцінки письмові докази, які підтверджують чи спростовують твердження позивачки про незаконність визнання Страховиком її автомобілю фізично знищеним, та які безпосередньо впливають на результати розгляду справи, ґрунтовних висновків з цього питання рішення не містить, чим порушені вимоги ст.ст.213, 214 ЦПКУ.

Враховуючи матеріали справи, пояснення, надані у засіданні апеляційної інстанції, експерта ОСОБА_7, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення в частині відмови у позові ОСОБА_4 до ПрАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення відшкодування та пені слід скасувати, її позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування в сумі 14 871,89 грн. та пені в сумі 1 403,66 грн..повинні бути задоволені, а в решті вимог до ОСОБА_3- відмовлено з наступних підстав.

На підтвердження розміру завданої шкоди в матеріалах справи міститься експертиза судового експерта ОСОБА_7, якою встановлено, що ринкова вартість автомобілю на момент скоєння ДТП становить 40, 000 грн., вартість відновлювального ремонту становить 31 127, 97 грн., а матеріальна шкода з урахуванням зносу становить 24 847, 12 грн..

Даний висновок має значну перевагу перед Звітом спеціаліста-оцінщика в зв*язку з тим, що виконаний експертом, на підставі Постанови слідчого у порядку кримінального провадження по даній ДТП. Звіт же виконаний не експертом, а спеціалістом, висновки його містять протиріччя, а саме: на його сторінці 5 вказана вартість відновлювального ремонту - 23 738.10грн., а на сторінці 6 ця вартість зазначена в сумі 32 116.40грн., тоді як розрахунку останньої суми Звіт не містить.

Крім того, допитаний апеляційним судом експерт ОСОБА_7 пояснив, що у Звіті невірно зазначена модель автомобілю: не польська, а корейська, а тому вказана вартість запчастин корейських, які є дорожчими, ніж польські, сума відновлювального ремонту - завищена.

З огляду на наведені докази, апеляційний суд приходить до висновку, що пошкоджений транспортний засіб може бути відновлений, вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та витрат товарної вартості не перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження.

За таких обставин, Страхова компанія на підставі ст. ст. 22, 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 988 ЦК України зобов'язана була здійснити страхове відшкодування в розмірі 24 847, 12 грн..

Таким чином, через неповне з*ясування, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права рішення суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні матеріальної шкоди підлягає скасуванню.

З врахуванням виплаченої Страховиком ОСОБА_6 суми- 9 975,23грн., з нього додатково підлягає стягненню страхове відшкодування- 14 871,89 грн., а також у відповідності до вимог ст.992 ЦК, ст.37 Закону- пеня, яка згідно вірного розрахунку позивачки, складає суму 1 403,66 грн..

Разом з тим, вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди та вартості ремонтно-відновлювальних робіт у сумі 6 280,85грн. є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, а тому рішення райсуду про відмову у їх задоволенні є законним.

Керуючись ст.ст. 307, 309п.1, 3,4 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу та позов ОСОБА_4 - частково задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2014 року - в частині відмови у позові ОСОБА_4 до ПрАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення відшкодування та пені - скасувати.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування в сумі 14 871,89 грн., та пеню в сумі 1 403,66 грн..

Рішення в частині відмови у стягненні з ОСОБА_3 6 208, 85 грн. - залишити без змін.

Рішення чинне з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

Н.М. Лисична