Провадження №2/761/6340/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Києва
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
В липні 2014р. Позивач - ОСОБА_1 звернувся
до Шевченківського районного суду
м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням,
в якому просив визнати Відповідача
таким, що втратила право на
користування житловим приміщенням -
Свою позовну заяву Позивач мотивував
тим, що він є власником АДРЕСА_1, в якій
він раніше проживав разом зі своєю
донькою та колишньою дружиною. Після
розлучення, дочка разом з колишньою
дружиною переїхали проживати у належну
їм на праві власності АДРЕСА_2. Позивач
зазначив, що не чинив перешкод
Відповідачці у користуванні квартирою,
вона виїхала з квартири добровільно та
вивезла усі належні їй речі, що
підтверджується відповідними актами,
складені головою ЖБК «Електрон» та
мешканцями будинку. Таким чином
Відповідачка не проживає за місцем
реєстрації більше трьох років, не
сплачує плату за користування жилим
приміщенням і комунальні послуги, не
несе інших витрат по утриманню
квартири, а тому втратила право на
користування жилим приміщенням.
Ухвалою судді Шевченківського
районного суду м. Києва Маліновської
В.М. від 23.09.2014р. відкрито провадження по
справі та призначено до розгляду в
судовому засіданні (а.с.184).
В судовому засіданні представник
Позивача підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином, про
причини неявки суд не повідомила.
Враховуючи, що Відповідач у судове
засідання не з'явився, своїх
представників для участі у розгляді
справи не направив, заяв про розгляд
справи за його відсутності не подавав,
а Позивач не заперечував проти
проведення заочного розгляду справи,
відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України
суд постановив ухвалу про заочний
розгляд справи на підставі наявних у
справі доказів.
Розглянувши подані Позивачем
документи, повно і всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно зі ст. 60, 61 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.
Судом встановлено, що Позивач є
власником квартири АДРЕСА_3, в якій
зареєстрований разом зі своєю дочкою -
ОСОБА_2 (Відповідач) та сином - ОСОБА_3, що
підтверджується Довідкою Форми № 3,
виданої ЖБК «Електрон» № 1047 від
Актами про встановлення факту не
проживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації
№№ 1-6 від 05.06.2012р., 10.07.2012р., 24.09.2012р.,
17.08.2013р., 21.01.2014р., 06.07.2014р. відповідно,
складених комісією у складі голови
правління ЖБК «Електрон» та мешканцями
будинку АДРЕСА_1, встановлено, що ОСОБА_2
за адресою АДРЕСА_1 не проживає
тривалий час - більше року (а.с.5-10).
Згідно ст. 150 Житлового кодексу
Української РСР, громадяни, які мають у
приватній власності будинок (частину
будинку), квартиру, користуються
ним (нею) для особистого проживання
і проживання членів їх сімей і
мають право розпоряджатися цією
власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
За ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового
будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
Статтею 163 Житлового кодексу
Української РСР зазначено, що у разі
тимчасової відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними
зберігається займане жиле приміщення у
випадках і в межах строків,
установлених частиною першою,
пунктами 1 і 5 частини третьої і
частиною четвертою статті 71 цього
Кодексу. Тимчасова відсутність
наймача та членів його сім'ї не
звільняє їх від виконання
обов'язків за договором найму жилого
Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу
Української РСР, при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном (ст. 391 ЦК України).
Визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку (ст.72 ЖК України).
З огляду на те, що як встановлено у
судовому засіданні Відповідач - ОСОБА_2
не проживає у АДРЕСА_1 більше року,
доказів, які б підтверджували
поважність причин відсутності
Відповідача за зареєстрованим місцем
проживання в матеріалах справи не
міститься, суд приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
Відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір у
Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.
383, 391,405 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 150, 163 ЖК
Української РСР, та керуючись ст.ст. 10,
11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-229, 294,
296 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -
Визнати ОСОБА_2, 1996р. народження, такою,
що втратила право користування
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 243,60грн.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м.Києва через
Шевченківський районний суд м.Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в
разі закінчення вищезазначених
строків або після розгляду справи
апеляційним судом, якщо його не
скасовано.

Суддя: