АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8687/14 Справа № 205/3434/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Залімська Н. В. Доповідач - Бараннік О.П.
20 листопада 2014 року
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 рік листопад 20 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Білоус А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення спадкоємця першої черги по закону від права спадкування, визнання частково, в частині 1/2 частини, недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, відміну реєстрації, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про усунення спадкоємця першої черги по закону від права спадкування, визнання в частині 1/2 недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на те, що після смерті її матері ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 45, 3 кв.м. та житловою - 27,9 кв.м., яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів 19.01.1998 року.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.01.2012 року Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою позивачка являється спадкоємицею 1/2 частини вищезазначеної квартири.

Спадкоємцем іншої 1/2 частини вказаної квартири являється чоловік померлої ОСОБА_4, який є відповідачем по справі.

Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що ОСОБА_4 ухилявся від надання допомоги спадкодавці, яка через свій похилий вік та тяжку хворобу була в безпорадному стані, позивачка вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

В уточнюючому позові, ОСОБА_2 та ОСОБА_6, який відповідно до договору дарування від 20.09.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 і зареєстрованого в реєстрі № 583, на сьогодні є власником раніш належної ОСОБА_2 1/2 частини спірної квартири, просили усунути ОСОБА_4 від права спадкування, належної йому 1/2 частини спадкової квартири АДРЕСА_1, визнати частково недійсним, видане на його ім'я Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою свідоцтво про право на спадщину за законом в частині належної йому 1/2 частини вказаної квартири та скасувати державну реєстрацію його права.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення спадкоємця першої черги по закону від права спадкування, визнання частково, в 1/2 частині недійсним свідоцтва про право на спадщину, відміну реєстрації - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просили його скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з матеріальним і процесуальним законом, постановив рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Доводи позивачів про те, що суд міг винести рішення, яким усунути відповідача ОСОБА_4 від права на спадкування, якби витребував з поліклінічного відділення Дніпропетровської клінічної лікарні № 5 відповідні докази на підтвердження наявності у спадкодавці тяжкої хвороби, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки наявність тяжкої хвороби сама по собі не є підставою для усунення спадкоємця від права на спадкування.

З огляду на викладене, а також на те, що в матеріалах справи відсутні і безперечні та достовірні докази, які підтверджували б факт перебування спадкодавці у безпорадному стані та свідомого ухилення відповідача від надання їй допомоги, а також не надано суду і належних підтверджень того, що саме позивачі протягом тривалого часу опікувалися матеріально за спадкодавцею, матеріально її забезпечували та надавали іншу допомогу, судова колегія вважає, що вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :