Провадження №2/761/5484/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Беширові
О.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» про розірвання
договорів банківських рахунків,
стягнення грошових коштів та моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про розірвання договорів
банківських рахунків, стягнення
грошових коштів та моральної шкоди,
мотивуючи тим, що вона має поточні
рахунки, відкриті в Кримському
регіональному управлінні ПАТ КБ
«ПриватБанк» до яких емітовано
платіжні картки. Відповідно до довідки
Кримського регіонального управління
ПАТ КБ «ПриватБанк» від 15.05.2014 року
залишки грошових коштів на рахунках
позивача становлять НОМЕР_1 картки Master
Card WORLD ГОЛД-КАРТА 12444,52 долара США, №
НОМЕР_2 картки Master Card WORLD ГОЛД-КАРТА в
розмірі 11955,23 грн.

В березні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
було незаконно обмежено доступ до
належних позивачу грошових коштів, а
отже до теперішнього часу позивач не
має можливості користуватися власними
коштами.

З урахуванням викладеного позивач
просить розірвати договори
банківських рахунків, стягнути з
відповідача грошові кошти в розмірі
12444,52 доларів США та 11955,23 грн. та
моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позову,
пояснивши, що згідно п. 5 Постанови НБУ
№260, банки, в тому числі ПАТ КБ
«ПриватБанк», зобов'язані припинити
діяльність відокремлених підрозділів
банків, розташованих на території АР
Крим і м. Севастополя. Рішенням
Центрального банку Російської
Федерації від 21.04.2014 року також було
припинено з 21.04.2014 року діяльність
відокремлених структурних підрозділів
на території Республіки Крим ПАТ КБ
«ПриватБанк».

Законодавством Російської Федерації
було призначено, а автономна
некомерційна організація «Фонд
захисту вкладників» взяла н себе
зобов'язання здійснювати
компенсаційні виплати, в тому числі
вкладникам Філії «Кримське РУ ПАТ КБ
«ПриватБанк», поза волею відповідача.
Таким чином, дана організація замінила
ПАТ КБ «ПриватБанк» за всіма
зобов'язаннями відповідача. За таких
обставин представник відповідача
вважає ПАТ КБ «ПриватБанк» неналежним
відповідачем.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 1.27 ч. 1 Закону України
«Про платіжні системи та переказ
коштів в Україні» платіжна картка -
електронний платіжний засіб у вигляді
емітованої в установленому
законодавством порядку пластикової чи
іншого виду картки, що
використовується для ініціювання
переказу коштів з рахунка платника або
з відповідного рахунка банку з метою
оплати вартості товарів і послуг,
перерахування коштів зі своїх рахунків
на рахунки інших осіб, отримання коштів
у готівковій формі в касах банків через
банківські автомати, а також
здійснення інших операцій,
передбачених відповідним договором.

Згідно ст.. 13 Закону порядок виконання
операцій із застосуванням платіжних
інструментів, у тому числі обмеження
щодо цих операцій, визначаються
законами України та
нормативно-правовими актами
Національного банку України. Порядок
інформування клієнта про рух коштів за
його рахунком визначається
нормативно-правовими актами
Національного банку України.

Пунктами 14.8, 14.9 ст. 14 Закону
передбачено, що банк та користувач
укладають договір щодо порядку та умов
використання електронного платіжного
засобу. Банк перед укладенням договору
зобов'язаний ознайомити користувача з
умовами договору про використання
електронного платіжного засобу,
ознайомити з тарифами на
обслуговування електронного
платіжного засобу та правилами
користування електронним платіжним
засобом. Банк зобов'язаний забезпечити
викладення цієї інформації в доступній
формі й розмістити її в доступному для
користувача місці, а також надати на
його вимогу в письмовій або
електронній формі. Банк зобов'язаний
під час видачі електронного платіжного
засобу надати користувачеві примірник
договору, правил користування
електронним платіжним засобом та
тарифів банку на обслуговування
електронного платіжного засобу.

Перевіряючи обставин справи, судом
встановлено, між сторонами було
укладено договір банківських рахунків,
відповідно до яких випущено платіжні
картки Master Card WORLD ГОЛД-КАРТА НОМЕР_1 та
№ НОМЕР_2. Дана угода була кладена
шляхом підписання Анкети-заяви. Крім
того, рахунки були відкриті в
Кримському регіональному управлінні
ПАТ КБ «ПриватБанк».

В зв'язку з тимчасовою окупацією
території АР Крим з боку Російської
Федерації, в березні 2014 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» було обмежено доступ до
банківських рахунків, відкритих на
території АР Крим, в тому числі до
рахунків, які належать позивачу.

Згідно довідки Кримського
регіонального управління ПАТ КБ
«ПриватБанк» від 15.05.2014 року залишки
грошових коштів на рахунках позивача
становлять НОМЕР_1 картки Master Card WORLD
ГОЛД-КАРТА 12444,52 долара США, № НОМЕР_2
картки Master Card WORLD ГОЛД-КАРТА в розмірі
11955,23 грн (а.с.8).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1066 ЦК України
за договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк не має права
визначати та контролювати напрями
використання грошових коштів клієнта
та встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Частинами 1, 2 ст. 1067 ЦК України
передбачено, що договір банківського
рахунка укладається для відкриття
клієнтові або визначеній ним особі
рахунка у банку на умовах, погоджених
сторонами. Банк зобов'язаний укласти
договір банківського рахунка з
клієнтом, який звернувся з пропозицією
відкрити рахунок на оголошених банком
умовах, що відповідають закону та
банківським правилам.

Відповідно до ст.. 1074 ЦК України
обмеження прав клієнта щодо
розпоряджання грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Таким чином, відмова у видачі
позивачу грошових коштів свідчить про
незаконність дій відповідача, які
полягають в обмеженні прав позивача
щодо розпорядження належними їй
грошовими коштами.

Як зазначено в положенні ст. 1075 ЦК
України дговір банківського рахунка
розривається за заявою клієнта у
будь-який час. Залишок грошових коштів
на рахунку видається клієнтові або за
його вказівкою перераховується на
інший рахунок в строки і в порядку,
встановлені банківськими правилами.

При цьому договір може бути змінено
або розірвано за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору
(ч. 2 ст. 651 ЦК України).

Суд вважає, що обмеження ПАТ КБ
«ПриватБанк» прав позивача щодо
розпорядження грошовими коштами, які
знаходяться на відкритих в банку
поточних рахунках є порушенням
договорів банківських рахунків.
Зазначені порушення є істотними в
розумінні ч. 2 ст. 651 ЦК України, оскільки
позбавляють позивача можливості
вільно розпоряджатися власними
коштами.

За таких обставин суд вважає за
необхідне розірвати договори
банківських рахунків, укладених між
позивачем та відповідачем, відповідно
до яких випущено платіжні картки Master Card
WORLD ГОЛД-КАРТА НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Відповідно до ст.. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Таким чином, оскільки при розірванні
договору банківського рахунку залишок
грошових коштів на рахунку видається
клієнтові, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача грошові кошти в сумі 12444,52
долара США та 11955,23 грн.

Доводи представника відповідача, що
ПАТ КБ «ПриватБанк» є неналежним
відповідачем, оскільки автономна
некомерційна організація «Фонд
захисту вкладників», призначена за
законодавством Російської Федерації,
замінила ПАТ КБ «ПриватБанк» за всіма
зобов'язаннями відповідача, суд вважає
необґрунтованими з тих підстав, що
позивач ОСОБА_1 є громадянкою України,
проживає та зареєстрована в м. Києві, а
відповідно до ст.. 41 Конституції
України ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності.

Позивач просила також стягнути з
відповідача моральну шкоду,
посилаючись на норми ст.. 22 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Частиною 2 ст. 22 Закону України «Про
захист прав споживачів» передбачено,
що при задоволенні вимог споживача суд
одночасно вирішує питання щодо
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

Разом з тим, положення ст. 4 Закону
України «Про захист прав споживачів»
щодо права споживачів на відшкодування
моральної шкоди передбачає таке
відшкодування тільки в разі її
заподіяння небезпечною для життя і
здоров'я людей продукцією у випадках,
передбачених законодавством.

Оскільки позивачу не було заподіяно
жодної шкоди життю і здоров'ю підстав
для відшкодування моральної шкоди в
розмірі 10000 грн. у відповідності до ст..
22 Закону України «Про захист прав
споживачів» суд не вбачає.

Крім того, між позивачем та
відповідачем діяли договірні
правовідносини, які регулюються ЦК
України, ЦК України не передбачено
відшкодування моральної шкоди в
зв'язку з невиконанням договірних
зобов'язань.

Суд, оцінюючи зібрані по справі
докази в їх сукупності, приходить до
висновку, що позовні вимоги є такими, що
ґрунтуються на вимогах закону, а тому
підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 509, 526, 651, 1066, 1067,
1074, 1075 ЦК України, Законом України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні», Законом України «Про захист
прав споживачів», ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215,
218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Розірвати договори банківських
рахунків, укладених між ОСОБА_1 та
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідно до яких випущено платіжні
картки Master Card WORLD ГОЛД-КАРТА
НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові
кошти в сумі 12444,52 долара США
(дванадцять тисяч чотириста сорок
чотири долара США 52 центи) та 11955,23 грн
(одинадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят
п'ять грн. 23 коп).

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» на користь держави
судовий збір в розмірі 1569,91 грн.

Решту позовних вимог залишити без
задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі протягом 10 днів апеляційної
скарги з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя