КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/4872/14-ц
Провадження № 2/505/2174/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24.12.2014 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко Н.В.

при секретарі - Шершун О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_4 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4, про стягнення з останніх заборгованості за договором позики в сумі 6 100 доларів США що складає 79 300 гривень, а також судових витрат за сплачений судовий збір.

Позивач мотивує свої вимоги тим що 12.11.2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 отримали ОСОБА_1, позику у розмірі 6 100 доларів США. На підтвердження укладеного договору позики, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 12.11.2012 року написали власноруч та передали позивачу розписку про отримання грошей у сумі 6 100 доларів США із умовою, що вони повернуть борг до 01.12.2013 року. Однак, не зважаючи на багато численні усні перемови та письмові вимоги повернути позикодавцеві запозичені грошові кошти, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 жодним чином на них не реагують та ухиляються від виконання взятих на себе зобов'язань. У зв'язку з цим позивачем відповідно до умов договору позики щодо повернення грошових коштів до 01.12.2013 року, позивач звернулась до суду та просила стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на її користь 6 100 доларів США, що еквівалентно 79 300 гривням та удові витрати .

Представник позивача - ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просила суд стягнути з відповідачів суму боргу еквівалентну на день ухвалення рішення курсу національного банку України..

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у судове засіданні не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

На виконання вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу надсилалися судові повістки за адресою його місця мешкання.

Відповідачу ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 надсилались судові повістки про виклик до суду. Відповідно відмітки у поштовому повідомленні відповідач не отримала судову повістку за закінченням терміну зберігання листа.

Відповідачу ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 надсилались судові повістки про виклик до суду. Відповідно відмітки у поштовому повідомленні відповідач не отримаа судову повістку за закінченням терміну зберігання листа.

Відповідно до ст.74 ЦПК України, фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд вважає неявку відповідачів у судове засідання неповажною, оскільки суд належним чином сповістив відповідачів про явку до суду.

Згідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки у судове засідання відповідача, належним чином сповіщеного та який не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних в справі доказів (ч. 4 ст. 169 ЦПК України), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного з доказів, а також їх достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності. вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Зі змісту ст.11 ЦПК України слідує, що суд розглядає цивільні справи, в межах заявлених особами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Ст. 64 ч.1 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового, або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

У ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, отримали 12.11.2012 року від ОСОБА_1, позику у розмірі 6 100 доларів США, про що свідчить розписка від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Згідно вказаної розписки відповідачі зобов'язалися повернути у строк та на умовах, передбачених розпискою суму боргу. Строк виконання зобов'язання був встановлений до 01.12.2013 року.

Але боржники жодним чином не відреагували на неодноразові вимоги ОСОБА_1 про повернення грошових коштів після спливу терміну виконання зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачі до теперішнього часу суму боргу не повернули, тобто зобов'язання за договором позики не виконали.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підставі ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк в та в порядку, що встановлений договором.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Ст.524 ЦК України передбачає, що зобов'язання мають бути виражені у грошовій одиниці України - гривні. Сторони також можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Ст.533 ЦК України встановлює, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відсутність розписки про повернення боргу в строк, та наявність у позивача оригіналу розписки про отримання грошей без помітки на ній про повернення боргу - є безспірним підтвердженням того, що відповідачка до сьогоднішнього дня не повернула позивачу грошей.

На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем по справі надані квитанції про сплату судового збору у сумі 121 гривня 80 копійок, 800 гривень 00 копійок, а всього на суму 921 гривня 80 копійок.

Керуючись вищевикладеним та ст.ст.11, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 6 100 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.12.2014 року складає 96 197 гривень 00 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплачений судовий збір у сумі 921 гривня 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили в порядку ст.233 ЦПК України.

Суддя Н.В. Бондаренко