Справа № 627/1399/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2014 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Ніколайчик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 21 серпня 2014 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на приміщення зерноскладу №1, розташованого по вул. Леніна, №72 г в с. Колонтаїв, Краснокутського району, Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14 квітня 2006 року на загальних зборах членів СВК «Колонтаївський» комісією з врегулювання майнових відносин СВК «Колонтаїв» позивачу було передано як представнику групи власників майнових паїв СВК «Колонтаївський» приміщення зерноскладу №1 по вул. Леніна, 78-г в с. Колонтаїв.

В подальшому позивач вирішив придбати частки зерноскладу, які належали відповідачам.

Після усної домовленості з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 позивач придбав: у ОСОБА_2 її частку та передав грошові кошти в сумі 4 364 грн. 98 коп.; у ОСОБА_9 її частку та передав грошові кошти в сумі 5 437 грн. 96 коп.; у ОСОБА_6 його частку та передав грошові кошти в сумі 1342 грн. 26 коп.; у ОСОБА_5 її частку та передав грошові кошти в сумі 800 грн. 94 коп.; у ОСОБА_4 її частку та передав грошові кошти в сумі 3 166 грн. 96 грн.; у ОСОБА_8 його частку та передав грошові кошти в сумі 1858 грн. 65 коп.; у ОСОБА_3 його частку та передав грошові кошти в сумі 3014 грн. 36 коп.; у ОСОБА_7 його частку та передав грошові кошти в сумі 1188 грн. 06 коп.

При цьому, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 надали позивачу власноручно розписки про отримання в рахунок продажу грошових коштів та про те, що вони зобовязуються зареєструвати право власності на належні їм частки зерноскладу відповідно до чинного законодавства і здійснити їх продаж, однак вказані домовленості відповідачі не виконують.

Тому вищезазначені обставини змусили позивача звернутись до суду за захистом своїх законних прав.

В відкритому судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі та прохав суд визнати за ним право приватної власності на приміщення зерноскладу №1, що знаходиться по вул. Леніна №72 г в с. Колонтаїв, Краснокутського району, Харківської області.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав.

Відповідачі - ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5 в відкрите судове засідання не зявилися, але надали суду заяви про слухання справи у їх відсутність та про визнання позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5 згідно свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат), копії яких знаходяться в матеріалах справи, мають право на одержання майна пайового фонду КСП «Червоний Жовтень» на загальну суму 21174,17 грн.

14 квітня 2006 року на загальних зборах членів СВК «Колонтаївський» комісією з врегулювання майнових відносин СВК «Колонтаїв» позивачу було передано як представнику групи власників майнових паїв СВК «Колонтаївський» приміщення зерноскладу №1 по вул. Леніна, 78-г в с. Колонтаїв.

18 квітня 2006 року приміщення зерноскладу було передано для збереження позивачу ОСОБА_1, про що свідчить акт прийому передачі та накладна №5 від 18 квітня 2006 року.

Згідно списку пайовиків СВК «Колонтаївський», яким передано у власність приміщення складу №1 по вул. Леніна, 78-г в с. Колонтаїв, вказаний зерносклад передано у власність: ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_3 та ОСОБА_7, тобто відповідачам по справі.

В подальшому, маючи намір придбати приміщення зерноскладу, позивачем було досягнуто усну угоду з усіма членами групи пайовиків щодо придбання при міщення зерноскладу та проведення грошової виплати відповідачам.

Таким чином між ОСОБА_1 і відповідачами був укладений попередній договір купівлі - продажу приміщення зерноскладу в усній формі.

Сторони домовилися про ціну та всі істотні умови: про ціну частки зерноскладу, порядок його передачі, в звязку з чим ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 були надані розписки про отримання ними коштів за продаж їх часток зерноскладу №1, але відповідачі, не зважаючи на домовленість, не зареєстрували своє право на приміщення зерноскладу, в зв'язку з чим позивач не має змоги самостійно в установленому законом порядку оформити право власності на зазначений об'єкт нерухомого майна, а тому за захистом своїх порушених прав та інтересів звернувся до суду, оскільки в добровільному позасудовому порядку спір вирішити не можливо.

Судом встановлено, що отримання коштів ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 за продаж належних їх часток критого току є свідченням того, що дані особи прийняли на себе певні зобовязання, також даний факт підтверджується наданими ними розписками.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись своєчасно та належним чином.

Ст.525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.59 ЦПК України допустимими письмовими доказами в підтвердження укладення договору чи виконання його однією із сторін являється розписка, в якій містяться дані про те, що продавець отримав від покупця всю суму вартості товару, чи частково, паспортні дані продавця, його власноручний підпис.

На підставі вищевикладеного, враховуючи той факт, що матеріали справи містять достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги позивача, та враховуючи ту обставину, що визнання відповідачами позову в разі задоволення позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст.328, 525, 526 ЦК України, ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання права власності на майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на приміщення зерноскладу №1, що знаходиться за адресою: вул. Леніна, № 78 г в с. Колонтаїв, Краснокутського району, Харківської області.

Дане рішення підлягає реєстрації в реєстраційній службі Краснокутського районного управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_10