Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/4898/14 Головуючий у 1 інстанції Бакуменко А.В.
Суддя-доповідач Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Кочеткової І.В.,

Суддів: Маловічко С.В.,

Воробйової І.А.

при секретарі: Хомяк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27 лютого 2014 року та на додаткове рішення Краматорського міського суду Донецької області від 08 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя та по зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2011 року ОСОБА_3 звернулась до Краматорського міського суду Донецької області, з позовом, який в процесі розгляду справи неодноразово уточнювала, до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначала, що 17 грудня 1996 року між нею та ОСОБА_4, було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу відділу реєстрації актів громадянського стану м. Краматорська Донецької області зроблено запис № 1018. Після укладення даного шлюбу прізвище чоловіка «ОСОБА_2».

Від даного шлюбу сторони мають чотирьох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. На даний час діти проживають разом з позивачем.

За час шлюбу позивачем та ОСОБА_2 було набуте наступне майно: цілісний адміністративно-виробничий комплекс будівель та споруд, за адресою: АДРЕСА_4 квартира за адресою: АДРЕСА_1; квартира за адресою: АДРЕСА_2; торговельний павільйон з прибудовою навісу для очікування транспорту, за адресою: АДРЕСА_7 земельна ділянка площею 0,0137 га, кадастровий номер земельної ділянки :00:003:0073, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 причеп SСНМІТZ КО 18, державний номер НОМЕР_2 автомобіль МАН 8.153, державний номер НОМЕР_1.

06 серпня 2010 року шлюб між ними було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбу відділу реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції, зроблено відповідний актовий запис за №448. Після розірвання шлюбу та до теперішнього часу вони не можуть домовитися про порядок поділу майна набутого за час шлюбу.

На підставі викладеного, позивач, змінивши підстави та предмет позову, остаточно просила суд, визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2: цілісний адміністративно-виробничий комплекс будівель та споруд, за адресою: АДРЕСА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_1; квартиру за адресою: АДРЕСА_2; торговельний павільйон з прибудовою навісу для очікування транспорту, за адресою: АДРЕСА_7 земельну ділянку площею 0, 0137 га, кадастровий номер земельної ділянки :00:003:0073, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 причеп SСНМІТZ КО 18, державний номер НОМЕР_2 автомобіль МАН 8.153, державний номер НОМЕР_1.

Визнати за нею право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1; на квартиру за адресою: АДРЕСА_2; право власності на торговельний павільйон з прибудовою навісу для очікування транспорту, за адресою: АДРЕСА_7 право власності на земельну ділянку площею 0,0137 га, кадастровий номер земельної ділянки :00:003:0073, що розташована за адресою: АДРЕСА_8

Визнати за ОСОБА_2, право власності на цілісний адміністративно-виробничий комплекс будівель та споруд, за адресою: АДРЕСА_4

Стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності на майно в розмірі 530 915, 50 грн. та судові витрати.

Не погоджуючись з зазначеним позовом, у січні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, яку в процесі розгляду справи неодноразово уточнював, до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, в якій остаточно просив, визнати спільною сумісною власністю подружжя: цілісний адміністративно-виробничий комплекс будівель та споруд, за адресою: АДРЕСА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_1; квартиру за адресою: АДРЕСА_2; торговельний павільйон з прибудовою навісу для очікування транспорту, за адресою: АДРЕСА_7 земельну ділянку площею 0,0137 га, кадастровий номер земельної ділянки :00:003:0073, що розташована за адресою: АДРЕСА_8

Визнати за ним право власності на - 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1; ? квартири за адресою: АДРЕСА_2; на 1/2 торговельного павільйону з прибудовою навісу для очікування транспорту, за адресою: АДРЕСА_7 на ? частину земельної ділянки площею 0,0137 га, кадастровий номер земельної ділянки :00:003:0073, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 на ? частину цілісного адміністративно-виробничий комплексу будівель та споруд, за адресою: АДРЕСА_4

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 08 квітня 2013 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 27 лютого 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2: цілісний адміністративно-виробничий комплекс будівель та споруд, за адресою: АДРЕСА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_1; квартиру за адресою: АДРЕСА_2; торговельний павільйон з прибудовою навісу для очікування транспорту, за адресою: АДРЕСА_7 земельну ділянку площею 0,0137 га, кадастровий номер земельної ділянки :00:003:0073, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 причеп SСНМІТZ КО 18, державний номер НОМЕР_2 автомобіль МАН 8.153, державний номер НОМЕР_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2;

Визнано за ОСОБА_3 право власності на торговельний павільйон з прибудовою навісу для очікування транспорту, за адресою: АДРЕСА_7

Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,0137 га, кадастровий номер земельної ділянки :00:003:0073, що розташована за адресою: АДРЕСА_8

Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на цілісний адміністративно-виробничий комплекс будівель та споруд, за адресою: АДРЕСА_4

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в рахунок її частки у праві спільної сумісної власності на майно в розмірі 400000 грн.; судові витрати в сумі 6075, 51 грн.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 27 лютого 2014 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 в частині встановлення факту спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в період з грудня 1995 року по 17 грудня 2006 року однією сім'єю без шлюбу, визнання спільною сумісною власністю житлового будинку АДРЕСА_4 та побутової техніки холодильника SAMSUNG, пральної машини SAMSUNG, шкіряних меблів KLER, принтеру CANON, монітору LG, процесору та спального гарнітуру та визнання за ОСОБА_2 права власності на зазначене майно залишено без розгляду.

Не погоджуючись з зазначеним рішення суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість судового рішення, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2: цілісний адміністративно-виробничий комплекс будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_4 в будинку АДРЕСА_6, квартиру АДРЕСА_5, торговельний павільйон з прибудовою навісу для очікування транспорту за аг АДРЕСА_7 земельну ділянку площею 0,0137 га за адресою: АДРЕСА_8 причеп SСНМІТZ КО 18, державний номер НОМЕР_2, автомобіль МАН 8.153. державний номер НОМЕР_1. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку: квартири АДРЕСА_6 в М.Краматорську, квартири АДРЕСА_5 торговельного павільйону з прибудовою навісу для очікування транспорту за адресою АДРЕСА_7 земельної ділянки площею 0,0137 га за адресою: АДРЕСА_8 цілісного адміністративно-виробничого комплексу будівель та споруд за адресою АДРЕСА_9. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку: квартири АДРЕСА_6 квартири АДРЕСА_5 торговельного павільйону з прибудовою навісу для очікування транспорту за АДРЕСА_7 земельної ділянки площею 0,0137 га за адресою: АДРЕСА_8 цілісного адміністративно-виробничого комплексу будівель та споруд за адресою АДРЕСА_4 В іншій частині позовних вимог відмовити.

Ухвалою судді апеляційного суду Донецької області від 23 квітня 2014 року поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 19 травня 2014 року цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27 лютого 2014 року знято з апеляційного розгляду та повернуто до Краматорського міського суду Донецької області для вирішення питання про винесення додаткового рішення.

Додатковим рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 08 серпня 2014 року доповнено рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27 лютого 2014 року ухваленому у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя задовольнити частково, в частині визнання майна: цілісний адміністративно-виробничий комплекс будівель та споруд, за адресою: АДРЕСА_4, квартира за адресою: АДРЕСА_1, квартира за адресою: АДРЕСА_2, торговельний павільйон з прибудовою навісу для очікування транспорту, за адресою: АДРЕСА_7 земельна ділянка площею 0,0137 га, кадастровий номер земельної ділянки :00:003:0073, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 загальною, сумісною власністю подружжя.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати додаткове рішення в частині відмови позовних вимог ОСОБА_2 та прийняти нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Відповідно до розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначено саме апеляційному суду Запорізької області.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що суд правильно встановив правовідносини, які склалися між усіма учасниками справи, дав їм належну правову оцінку, а також дослідив надані сторонами докази і відповідно їх оцінив. Суд першої інстанції застосував вірно норми матеріального та процесуального права та прийняв рішення, яким спір знайшов своє належне вирішення.

Судом встановлено, що 17 грудня 1996 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу відділу реєстрації актів громадянського стану м. Краматорська Донецької області зроблено запис № 1018. Після укладення даного шлюбу прізвище чоловіка «ОСОБА_2».

Від даного шлюбу сторони мають чотирьох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. На даний час діти проживають разом з позивачем.

За час шлюбу позивачем та ОСОБА_2 було набуте наступне майно:

- цілісний адміністративно-виробничий комплекс будівель та споруд, за адресою: АДРЕСА_4, ринкова вартість якого згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №1003/12 від 29 червня 2012 року складає 821 100,00 грн.

- квартира за адресою: АДРЕСА_1, вартість якого згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №1003/12 від 29 червня 2012 року складає 218 400,00 грн.;

- квартира за адресою: АДРЕСА_2, вартість якої згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №1003/12 від 29 червня 2012 року складає 226 450,00 грн.;

- торговельний павільйон з прибудовою навісу для очікування транспорту, за адресою: АДРЕСА_7 вартість якого згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №1122/13 від 24 червня 2013 року складає 145300,00 грн.;

- земельна ділянка площею 0,0137 га, кадастровий номер земельної ділянки :00:003:0073, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 причеп SСНМІТZ КО 18, державний номер НОМЕР_2 вартість якої згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №1122/13 від 24 червня 2013 року складає 1050,00 грн.

- автомобіль МАН 8.153, державний номер НОМЕР_1, середньо ринкова вартість якого згідно висновку експерта за №274/12 від 19 грудня 2012 року складає 64879,00 грн.

- причеп SСНМІТZ КО 18, державний номер НОМЕР_2 середньо ринкова вартість якого згідно висновку експерта за №275/12 від 14 грудня 2012 року складає 20025,00 грн. Таким чином, за період шлюбу було придбано майна на загальну суму 1497174 грн.

06 серпня 2010 року шлюб між ними було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбу відділу реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції, зроблено відповідний актовий запис за №448. Після розірвання шлюбу між сторонами не досягнуто згоди щодо поділу вказаного майна.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_2 без відома та згоди ОСОБА_3 здійснив відчудження автомобіля та причепу, які є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Права, свободи та обов'язки людини і громадянина, зокрема, право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю встановлені Конституцією України.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Разом з цим, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя встановлені Сімейним кодексом України (далі - СК України), яким передбачено також положення щодо права спільної сумісної власності подружжя.

Так, згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно зі статтею 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Відповідно до частини 1 статті 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Також, згідно зі статтею 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Згідно ч.3 ст.70 СК України, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Крім того, пунктами 22 та 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 липня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" судам роз'яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та статті 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив обсяг спільного майна подружжя, яке підлягає поділу між сторонами і складається як з об»єктів нерухомого майна , так і рухомого майна. При цьому суд керувався положеннями ч.1 ст.61, ч.1. ч.3 ст.70, ст..71 СК України, врахувавши вимоги роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 липня 2007 року, зокрема, щодо визначення вартості майна, що підлягає поділу, його обсягу та часу і джерела походження.

Відповідно до статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Довод апеляційної скарги щодо поділу майна між сторонами в ідеальних долях по ? частці кожному є неспроможними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що суд, ухвалюючи рішення, врахував те, що при поділі майна необхідно враховувати можливість його реального поділу, а у разі поділу нерухомого майна, зокрема - технічної можливості переобладнання для забезпечення ізольованого користування його частинами, що має підтверджуватися висновком експерта.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку що вирішення справи шляхом поділу між сторонами нерухомого майна в натурі призведе до справедливого та остаточного вирішення спору між сторонами із забезпеченням захисту їх прав та інтересів.

При розгляді справи судом першої інстанції дотримані вимоги цивільного процесуального закону, повно й об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана належна оцінка.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими і правильність висновків суду не спростовують, а відтак підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27 лютого 2014 року та додаткове рішення Краматорського міського суду Донецької області від 08 серпня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: