Провадження № 2/127/7661/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

18.12.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді Бойко В.
М.,

при секретарі Музиці А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловою площею суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернувся ОСОБА_1
до з вимогами визнати ОСОБА_2, 1952 року
народження, таким, що втратив право на
користування житловою площею квартири
АДРЕСА_2.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1, 1988
року народження є власником квартири
АДРЕСА_2. Вказану квартиру придбав у
ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу від 28 жовтня 2014 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу, ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі
за № 1148. Після звернення до
житлово-експлуатаційної контори з
метою переоформлення особового
рахунку позивачу була видана довідка
про склад осіб, які зареєстровані за
даною адресою. Так відповідно до
довідки ЖЕК №6 у вказаній квартирі, яка
на даний час належить позивачу на праві
особистої приватної власності,
зареєстрований з 06.09.1996 року ОСОБА_2, 1952
року народження, який не проживає у
даній квартирі з 2001 року по даний час,
будь-яких комунальних чи інших
обов'язкових платежів не сплачує.
Більше того, відповідач не є ані
колишнім власником даної квартири, ані
навіть членом сім'ї колишнього
власника ОСОБА_3. Відповідач був членом
сім'ї власника даної квартири від якого
в якості спадкового майна дана
квартира перейшла до ОСОБА_3.

Позивач вказує, що відповідач на
протязі декількох років не тільки не
проживає у даній квартирі але і не
сплачує усіх належних обов'язкових
комунальних платежів. Враховуючи, що на
даний час ця квартира належить
позивачу на праві власності, то
відповідач немає жодних юридичних прав
без згоди позивача не тільки
проживати у ній, ай бути зареєстрованим
без згоди позивача. Окрім цього, в
подальшому в зв'язку наявною
реєстрацією відповідача у належній
квартирі позивач зобов'язаний
сплачувати щомісячно за нього
обов'язкові комунальні платежі.

Представник позивача надав заяву про
розгляд справи без його участі, позов
підтримує в поновму обсязі, проти
заочного розгляду справи не заперечує.

В судове засідання відповідач не
з'явився з невідомих суду причин, хоча
повідомлявся належним чином,
повідомлення про причини неявки до
суду не надійшло.

Керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд
ухвалив провести заочний розгляд
справи.

Судом по справі встановлені наступні
юридичні факти та відповідні їм
правовідносини:

Судом встановлено, що позивач є
власником квартири АДРЕСА_2, що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 28 жовтня 2014 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу, ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі
за № 1148. ( а. с. 7-9)

Згідно з довідкою виданою МКП ЖЕК №6
від 27.10.2014р. №4437 за адресою АДРЕСА_2
зареєстрований ОСОБА_2, особистий
рахунок відкрито на колишнього
власника квартири ОСОБА_3. (а. с. 10)

Як вбачається з акту від 22.10.2014р.
складеного мешканцями булинку АДРЕСА_2
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, посвідченим
начальником МКП «Жек №6» ОСОБА_8 за
адресою АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_2
, але за вказаною адресою не проживає
з 2001р. ( а. с. 11)

Ст. 29 ЦК України, встановлено, що
місцем проживання фізичної особи є
приміщенні у відповідному населеному
пункті, де фізична особа проживає
постійно, переважно чи тимчасово.

За місцем проживання проводиться
реєстрація громадян, що є підставок для
припущення про проживання особи в
зазначеному будинку, квартирі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з положеннями ст.212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що
-власник володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд . Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії ,
які не суперечать закону.

Ч.2 ст. 405 ЦК України встановлено, що
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла.

ст. 321 ЦК України встановлено, що -
право власності є непорушним , ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно з положеннями ст.212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

ст. 41 Конституції України встановлено,
що право власності є непорушним. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно
до закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб, згідно ч. 1 ст. 316 ЦК
України.

ст. 15 ЦК України, встановлено, що кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства

Згідно ч.1 ст.7 ЗУ "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Таким чином, оцінивши допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню тому суд
вважає, за необхідне визнати ОСОБА_2, 1952
року народження, таким, що втратив
право на користування житловою площею
квартири АДРЕСА_2.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. При поданні позовної
заяви позивач сплатив судовий збір у
розмірі 243, 60 грн., які підлягають
стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 41
Конституції України, ст. 15, 319, 321, 415, ЦК
України, ч.1 ст.7 ЗУ "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", ст.ст.15, 81, 88, 209,
215, 222, 223 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, 1952 року народження,
таким, що втратив право на користування
житловою площею квартири АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, яка подається
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: