АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6186/14 Справа № 180/1261/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
03 липня 2014 року
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2014 рік липень 03 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :
головуючого - Бараннік О.П.,
суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,
при секретарі - Білоус А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Придніпровська залізниця» на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 травня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Придніпровська залізниця», ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И Л А :
У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною завою до Державного підприємства «Придніпровська залізниця» та ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що приватний підприємець ОСОБА_3 володів джерелом підвищеної небезпеки автобусом БАЗ А 079.04 реєстраційний номер АЕ 5761АА, згідно тимчасового реєстраційного талону серії ДАП № 297586, виданого 28.04.2010 року та використовував зазначений транспортний засіб для перевезення пасажирів у місті Марганці, у тому числі і за маршрутом «Поліклініка-Городище», який пролягав через залізничний переїзд 115км+566м перегону Нікополь-Марганець, що належить ДП «Придніпровська залізниця».
02.08.2010 року приватний підприємець ОСОБА_3 в усній формі, без офіційного оформлення та без проведення відповідних інструктажів, прийняв на роботу водієм свого автобусу водія ОСОБА_4, якому доручив перевезення пасажирів по вищевказаному маршруту.
Також позивач зазначав, що в порушення пунктів 2.18, 2.13, 3.1.18 Інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів, затвердженої наказом Міністерства транспорту та звязку України № 54 від 26.01.2007 року, у звязку з автобусним рухом через вищезазначений залізничний переїзд, на цьому переїзді не було встановлено автоматичного шлагбауму для перекриття проїзної частини на всю ширину, на переїзді був відсутній черговий та цей проїзд не було обладнано освітленням.
За наявності зазначених порушень, а також допустивши 12.10.2010 року ще й порушення правил дорожнього руху, ОСОБА_4, під час переїзду вказаного залізничного переїзду, допустив на ньому зіткнення з електровозом ВЛ-8 № 1583, побудованим 10.01.1967 року, який належить обертовому депо Нікополя Криворізького локомотивного депо Придніпровської залізниці, що прямував без вагонів потягом № 4502.
В результаті вказаного зіткнення постраждало 53 особи, з яких 46 загинуло, в тому числі і батько позивача ОСОБА_5, факт рідства з яким підтверджено відповідними документами.
Таким чином, посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що вказана аварія сталася внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, які належать відповідачам, позивач просив стягнути з державного підприємства «Придніпровська залізниця» та ОСОБА_3 у солідарному порядку на свою користь моральну шкоду у розмірі 200 000 гривень, а зі Страхової групи «ТАС» - 2 550 гривень.
Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 травня 2014 року з Державного підприємства «Придніпровська залізниця» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнуто 100 000 гривень солідарно . Цим же рішенням з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_2 стягнуто 2 550 гривень.
В апеляційній скарзі Державне підприємство «Придніпровська залізниця», посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині стягнення моральної шкоди у солідарному порядку, просило зазначене рішення суду в зазначеній частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ДП «Придніпровська залізниця» про стягнення моральної шкоди відмовити в повному обсязі.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ДП «Придніпровська залізниця» підлягає відхиленню, а рішення суду в оскаржуваній частині залишенню без змін, виходячи з наступного.
Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом, постановив рішення про стягнення з ДП «Придніпровська залізниця» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у солідарному порядку.
Доводи ДП «Придніпровська залізниця» про незаконність та необґрунтованість солідарного стягнення моральної шкоди, що залізниця приймала активну участь у здійсненні фінансової допомоги постраждалим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та про відсутність вини машиністів локомотива у цьому ДТП, не можуть бути підставою для скасування рішення суду в оскаржуваній частині, оскільки Державне підприємство «Придніпровська залізниця» є власником одного із джерел підвищеної небезпеки, а тому відповідно до положень частини 2 ст. 1188 ЦК України зобовязано відшкодовувати завдану іншим особам шкоду незалежно від наявності його вини.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
Апеляційну скаргу Державного підприємства «Придніпровська залізниця» відхилити.
Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 травня 2014 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.
Головуючий:
Судді: