Справа № 515/2819/13-ц
Провадження № 2/515/3021/13
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Чебан А.П.

при секретарі Білик М.М.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ПАТ КБ ПриватБанк про визнання договору іпотеки дому недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ ПриватБанк про визнання договору іпотеки дому недійсним, посилаючись на наступні обставини.

27.03.2008 року між ПАТ КБ ПриватБанк та позивачкою був укладений кредитний договір № ODT0GA00000021. В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором, 27.03.2008 року між Банком та батьком позивачки-Половим ОСОБА_5 був укладений Договір іпотеки дому, розташованого по вул.Лиманська, №7-в в м.Татарбунари Татарбунарського району Одеської області. Вищевказаний будинок належав ОСОБА_6 на праві приватної власності.

Позивачка зазначає, що на момент укладення договору іпотеки дому в даному будинку проживали її батьки, вона та її малолітні діти, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивачка вважає договір іпотеки дому укладений 27.03.2008 року між Банком та ОСОБА_7 незаконним, оскільки його укладення істотно порушує права її неповнолітніх дітей на житло та суперечить їх інтересам, а тому просить визнати вказаний договір іпотеки дому недійсним.

Позивачка та її представник адвокат ОСОБА_1 в судове засідання не зявились, однак направили до суду заяви про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача, ОСОБА_8 в судове засідання не зявилась, направила до суду заперечення на позовну заяву, згідно якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, оскільки при укладенні вищевказаного договору іпотеки ОСОБА_7 надав довідку, видану Виконкомом міської ради від 17.03.2008 року в якій зазначено, що за предметом іпотеки проживає лише ОСОБА_7 та ОСОБА_9, тобто на момент укладення договору малолітні діти не проживали та не були зареєстровані в спірному будинку.

Представник служби у справах дітей Татарбунарської райдержадміністрації в судове засідання не зявився, однак направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, просив суд винести рішення згідно діючого законодавства.

ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, однак направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, просив позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Із копії паспорту серії КМ 504605, виданого 04.12.2007 року (а.с.3) видно, що ОСОБА_2 з 02 лютого 2010 року зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Із копій свідоцтв про народження (а.с.5,6) видно, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_10 та ОСОБА_2.

Із копії кредитного договору № ODT0GA00000021 від 27.03.2008 року (а.с.20-23) видно, що ПриватБанк уклав з ОСОБА_2 кредитний договір на суму 150000 грн. строком до 27.03.2028 року.

У забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору, Банком 27.03.2008 року(а.с.9-16) було укладено з ОСОБА_7 договір іпотеки дому, предметом якого є житловий будинок з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Татарбунари,Татарбунарського району вул.Лиманська буд. 7-в.

За умовами вказаного договору, Іпотекодавець передав в іпотеку належний йому на праві приватної власності будинок №7-в, який розташований по вулиці Лиманська в місті Татарбунари Одеської області. Будинок належить ОСОБА_6,на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності /09.01.1986/, виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Татарбунарської міської ради від 10.07.1985 №189, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Татарбунарське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» від 09.01.1986 року у книзі 15, номер запису 105, в електронному реєстрі від 23.03.2007 року в реєстрову книгу за № 15 -105 реєстраційний номер 18323917.

Іпотекою забезпечувалось зобовязання ОСОБА_2 перед ЗАТ КБ ПриватБанк по сплаті кредиту за договором № ODT0GA00000021 від 27.03.2008 року.

Із копії довідки № 547 від 17.03.2008 року, виданої ОСОБА_6 Виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради(а.с.49) видно, що він дійсно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 та згідно домової книги за даною адресою зареєстрована ОСОБА_9.

Частина 3 ст. 29 Цивільного кодексу України, визначає, що місцем проживання фізичної особи у віці до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з яким вона проживає.

Відповідно до ч. 6 ст. 203 ЦК України, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Пунктом 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березні 2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" розяснено, що згідно зі статтею 32 ЦК, статтею 177 СК та статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

У зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

Із матеріалів справи (а.с.70) вбачається, що відповідачка після укладення договору іпотеки на предмет іпотеки зареєструвала двох неповнолітніх дітей, які права власності в зазначеному помешканні не мають, але ним користуються та в ньому проживають. Судом з достовірністю встановлено, що на момент укладення договору іпотеки (тобто на 27.03.2008 року) ні ОСОБА_2 ні її неповнолітні діти не були зареєстровані у спірному будинку. Даний факт підтверджується копією паспорту серії КМ 504605, виданого 04.12.2007 року, з якої видно, що ОСОБА_2 саме з 02 лютого 2010 року зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Тому, вимога ОСОБА_2 про визнання даного іпотечного договору недійсним у звязку з відсутністю дозволу органу опіки і піклування є безпідставною.

Відповідно, не має підстав для задоволення її позову.

Керуючись, ст. 29, 203, 215 ЦК України, ст.ст. 7, 177 Сімейного Кодексу України, ст.33 Закону України Про іпотеку, ст.ст.17, 18 Закону України Про охорону дитинства, ст.12 Закону України Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей, ст.ст. 3, 11, 15, 58, 59, 60, 213, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до ПАТ КБ ПриватБанк про визнання недійсним договору іпотеки дому №7-в по вул. Лиманська в м.Татарбунари Одеської області - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чебан