№2-6519/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2014 року Солом"янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого- судді Кушнір С.І.,

при секретарі - Загородній І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 03.10.2014 р. звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що діти перебувають на її утриманні, відповідач не надає допомоги на утримання дітей. Відповідач їздить на заробітки до Росії, має нерегулярний дохід, відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність та заперечення проти позову, в яких зазначив, матеріальний стан не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі, який зазначила позивач. З червня 2014 р. перебуває у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Не заперечував сплачувати аліменти по 100 грн. на дитину щомісяця до повноліття дітей.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають трьох дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 30.09.2013 р. шлюб між сторонами було розірвано.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи це тим, що діти мешкають з нею, відповідач не надає допомоги на утримання дітей.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач від другого шлюбу має доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

Аналізуючи матеріали справи та пояснення сторін щодо порядку утримання та способу життя, який склався відносно утримання неповнолітніх дітей, враховуючи, те що відповідач не працює, має на утриманні малолітню доньку, суд враховує вік дітей та їх потреби в існуванні (їжа, одяг, користування житлово-комунальними та медичними послугами) та потреби в реалізації соціального та духовного розвитку, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 на кожну дитину в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки, як встановлено судом, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей.

В свою чергу, суд звертає увагу на те, що у випадку зміни обставин, що мають істотне значення, зацікавлена сторона може звернутися до суду з вимогою про зміну розміру аліментів.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судовий збір в сумі 243,6 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст.367 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 223, 294, 367 ЦПК України, ст.ст.180-182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 на кожну дитину в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.10.2014 р. та до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243,6 грн.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

СУДДЯ: Кушнір С.І.