Справа № 169/344/14-ц
Провадження № 2/169/81/14
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 грудня 2014 року смт Турійськ
Турійський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Хвіц Г.Й.
при секретарі Ганюк З.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання справу за позовом Турійської районної державної адміністрації Волинської області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -
Турійська районна державна адміністрація Волинської області звернулася в суд з позовом про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що ОСОБА_2 зареєстрована за місцем проживання в с.Бобли Турійського району Волинської області разом із сином ОСОБА_1, який є дитиною-інвалідом і перебуває в Іваничівській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат на неповному державному утриманні. Оскільки, в червні 2013 року, після закінчення навчального року, ОСОБА_2 не забрала сина на канікули додому, на телефонні дзвінки вихователів не відповідала, за місцем реєстрації була відсутня, то ОСОБА_1 тимчасово було влаштовано у Рожищенський притулок для дітей служби у справах дітей Волинської обласної державної адміністрації. Однак, відповідно до висновоку служби у справах дітей Турійської районної державної адміністрації Волинської області ОСОБА_1 було повернуто на навчання в Іваничівську спеціальну загальноосвітню школу-інтернат. Так як ОСОБА_2 протягом тривалого часу не цікавиться життям та вихованням сина, не відвідує його та не виявляє будь-якого піклування про нього, то просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по його вихованню.
Представник позивача - органу опіки та піклування Божко Т.П. у судове засідання не з'вилася, однак подала адресовану суду письмову заяву про те, що вона повністю підтримує позов з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить справу за даним позовом розглядати за її та відповідача відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала.
Зі згоди представника позивача та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задовольненню.
Так, зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого повторно 12 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, видно, що, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року і його матір'ю є ОСОБА_4 (а.с.3).
За відомостями Турійського районного сектору УДМС України у Волинській області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: с.Бобли Турійського району Волинської області (а.с. 19 ).
Як вбачається й з довідок Боблівської сільської ради Турійського району Волинської області, виданих 25 червня 2013 року №631, 04 грудня 2013 року №1258, 10 грудня 2013 року №1280, 22 січня 2014 року №105, що ОСОБА_2 дійсно зареєстрована в с.Бобли Турійського району Волинської області, однак за вищевказаним зареєстрованим місцем проживання не проживає і місцеперебування її невідоме (а.с. 5-7).
З акта обстеження умов проживання дитини від 25 червня 2013 року видно, що ОСОБА_1 навчається в Іваничівській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат, а ОСОБА_2 за місцем реєстрації в с.Бобли Турійського району Волинської області не проживає і місцеперебування її невідоме (а.с. 11-12).
Та обставина, що ОСОБА_1 виховується в Іваничівській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат і відповідач ОСОБА_2 з червня 2013 року не бере участі у вихованні свого сина, не відвідує його та не допомагає йому матеріально, стверджується й повідомленнями вищевказаної школи-інтернат від 27 червня 2013 року № 227 та від 28 серпня 2013 року № 266 (а.с.14-15).
Наведені у зазначених вище повідомленнях обставини об'єктивно підтверджуються і висновком комісії з питань захисту прав дитини Турійської районної державної адміністрації Волинської області від 05 березня 2014 року № 0513/32/2-14, з якого вбачається, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_1 є доцільним, так як вона вихованням дитини не займається, проживає окремо від неї, за місцем проживання її навідує, не цікавиться життям та навчанням сина, не турбується про його здоров'я і не допомагає йому матеріально (а.с.17).
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
У відповідності з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Таким чином, на підставі викладеного вище суд приходить до висновку, що, оскільки ОСОБА_2 вихованням власної дитини не займається, проживає окремо від неї, за місцем проживання її не відвідує, не цікавиться життям та навчанням сина, не турбується про його здоров'я і не допомагає йому матеріально, хоча має реальну можливість робити це, то вона свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини, а тому ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно ОСОБА_1, так як для цього є законні підстави.
Крім того, згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 243.60 грн., оскільки позивач звільнений від його сплати у відповідності з п.7 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".
Керуючись п.2 ч.1 ст.164, ст.165 СК України, ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", п.7 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", ст.ст.10, 11, 60, ч.3 ст.88, ст.ст.212-215, ч.1 ст.224, ст.ст.225, 226 ЦПК України, суд,-
Позов Турійської районної державної адміністрації Волинської області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_2 у доход держави судовий збір в сумі 243.60 (двісті сорок три гривні 60 копійок).
Рішення може бути переглянуте Турійським районним судом за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення. Строк, протягом якого розглядалася заява про перегляд рішення, не включається до строку на його апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий