Справа № 657/1502/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11.12.2014
Каланчацький районний суд Херсонської
області у складі:

головуючого судді
Скригун В. В.

при секретарі
Ройченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Каланчак цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі - продажу
квартири дійсним та визнання права
власності на квартиру,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
проханням визнати дійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 31,8 кв.м. між нею
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнати за нею
право власності на вказану квартиру.

Мотивуючи свої вимоги позивач вказує,
що 05.03.1999 року через Херсонську товарну
біржу «Альтер-Его» вона, ОСОБА_1, та
відповідач ОСОБА_2 уклали договір
купівлі-продажу № 3131 нерухомого майна,
а саме квартири АДРЕСА_1. Вказану
квартиру вона придбала за 5170 грн.
Вказаний договір купівлі-продажу
нотаріально не був оформлений, а був
оформлений відповідно до ст. 15 ЗУ «Про
товарні біржі» та зареєстрований в
Журналі реєстрації біржових оборудок.
В подальшому квартира була
зареєстрована в Каланчацькому бюро
технічної інвентаризації. Позивач
вказує, що на момент купівлі квартири
вона носила прізвище «ОСОБА_1». 22.09.2014
року вона вступила в шлюб та змінила
прізвище на «ОСОБА_1». На даний час вона
має намір продати квартиру, однак не
має можливості цього зробити, так як
договір нотаріально не оформлений.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
пояснила, що оформити нотаріально
договір не бажає за відсутності коштів.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнав в повному обсязі та в судовому
засіданні пояснив, що дійсно продав
квартиру позивачці в 1999 році, на даний
час до неї претензій не має, згоден на
визнання за позивачкою право власності
на спірну квартиру в судовому порядку.

Судом встановлені слідуючі обставини
справи та відповідні їм
правовідносини.

05 березня 1999 року між ОСОБА_1 (прізвище
після укладення шлюбу ОСОБА_1.) та
ОСОБА_2 був укладений договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
посвідчений Херсонською товарною
біржею «Альтер-Его».

16 березня 1999 року договір
зареєстрований Каланчацьким державним
бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих і
перехідних положень ЦК України 2003 року,
що набрав чинності з 01 січня 2004 року,
цей Кодекс застосовується до цивільних
відносин, які виникли після набрання
ним чинності.

Таким чином, на спірні правовідносини
поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року,
чинного на час їх виникнення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 4 постанови від 28 квітня 1978
року "Про судову практику в справах про
визнання угод недійсними", щоб не
допустити неправильного визнання
дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК,
суд повинен перевірити, чи підлягала
виконана угода нотаріальному
посвідченню, чому вона не була
нотаріально посвідчена і чи не містить
вона протизаконних умов.

Як визначено ст. 41 ЦК (в редакції 1963
року) угодами визнаються дії громадян і
організацій, спрямовані на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав або обов'язків.

Частиною 1 ст. 42 ЦК (в редакції 1963 року)
передбачено форми угод, в яких їх може
бути укладено: усно або в письмовій
формі (простій чи нотаріальній).

Стаття 47 ЦК (в редакції 1963 року)
встановлює, що нотаріальне посвідчення
угод є обов'язковим лише у випадках,
зазначених у законі. Недодержання в цих
випадках нотаріальної форми тягне за
собою недійсність угоди з наслідками,
передбаченими частиною другою ст. 48
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР договір
купівлі-продажу квартири повинен бути
нотаріально посвідчений, якщо хоча б
однією з сторін є громадянин.
Недодержання цієї вимоги тягне
недійсність договору (стаття 47 цього
Кодексу).

Закон України від 10 грудня 1991 року
№1965-ХІІ «Про товарну біржу» є
спеціальним нормативним актом щодо
визнання правових умов створення і
діяльності товарних бірж на території
України та загальним стосовно
укладення договорів. З останнього
питання спеціальними є норми
Цивільного кодексу.

Тобто на час укладення договору
купівлі-продажу від 05 березня 1999 року
вимагалося дотримання обов'язкової
нотаріальної форми для договорів
купівлі-продажу нерухомого майна, тому
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог.

Керуючись п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 28 квітня 1978
року "Про судову практику в справах про
визнання угод недійсними" ст.ст. 41, 42, 47,
227 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання договору купівлі -
продажу квартири дійсним і визнання
права власності на квартиру -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Каланчацький районний суд, шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя:
Скригун В. В.

Повна версія тексту рішення
виготовлена 12.12.2014 року.