АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8374/14 Справа № 206/914/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Поштаренко О. В. Доповідач - Колодяжна Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Колодяжної Н.Є.

суддів - Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Самарської районної в м. Дніпропетровську ради, Дніпропетровської міської ради, треті особи - приватний нотаріус, Управління Держземагенства, ОСОБА_3, - про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі Дніпропетровська міська рада просить скасувати рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2014 року, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає скаргу необґрунтованою, а оскаржуване рішення законним, таким, що підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 0,0604га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

24 вересня 2008 року ОСОБА_5 у встановленому законом порядку у 6-місячний строк звернувся до нотаріальної контори та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку.

З огляду на правила ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1270 та ч.1 ст.1296 ЦК - батько позивачки є таким, що прийняв спадщину після своєї матері.

Висновок суду про те, що належна останній земельна ділянка залишилась неуспадкованою, є помилковим та протирічить висновкам самого ж суду з посиланням на ч.3 ст.1268 ЦК, згідно якої- спадкоємці, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини (що має місце у даному випадку), вважаються такими, що прийняли спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.ст. 81, 131 ЗК України, передбачено набуття права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом

мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_5. Після смерті батька позивачка у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в тому числі, на спірну земельну ділянку. Однак, 23.07.2012 року постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа (Державного акту) на спадкове майно, який при житті не був отриманий ОСОБА_5.

Враховуючи те, що відсутність факту реєстрації ОСОБА_5 свого особистого права власності на спадкову земельну ділянку, не ставить в залежність доведеність факту прийняття ним спадщини (оскільки це різні інститути права), а також, враховуючи дійсно встановлені районним судом обставини та перелічені вище норми закону, якими керувався суд,- є всі підстави вважати, що рішення про задоволення позовної заяви ОСОБА_2 є законним.

При цьому райсудом було також враховано наступне.

Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), крім того ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відсутність факту реєстрації права власності на спадкове майно - земельну ділянку, перешкоджає оформленню позивачем своїх спадкових прав.

З врахуванням всього наведеного, рішення повинне бути залишеним без змін.

Доводи апеляційної скарги загалом стосуються незаконності факту прийняття спадщини позивачкою після її бабусі ОСОБА_4 Відповідь з цього питання наведена вище із посиланням на норми матеріального права.

Твердження у скарзі про відсутність спору про право з врахуванням, що міська рада не порушувала прав позивача, - не можна приймати до уваги з огляду на те, що є наявним факт неможливості оформлення позивачкою права на спадкування нерухомого майна- земельної ділянки,- відносно якого органи місцевого самоврядування здійснюють владні управлінські функції. Права відповідача, з огляду на законність судового рішення, цим рішенням не порушуються. В той же час, дружина ОСОБА_5, яка також прийняла спадщину, була залучена до справи в якості 3-ї особи, у судовому засіданні, як видно із його журналу, позовні вимоги підтримала.

Підстав для скасування або зміни рішення - не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради - відхилити.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровськ від 23 квітня 2014 р. - залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку у 20-денний строк.

С У Д Д І

Колодяжна Н.Є.

Бараннік О.П.

Лисична Н.М.