АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9736/14 Справа № 201/8596/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Демидова С. О. Доповідач - Колодяжна Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Колодяжної Н. Є.

суддів - Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі - Надтока А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 - про усунення перешкод в користуванні власністю та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2014 року, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний сул, вивчивши скаргу та матеріали справи, вважає скаргу необґрунтованою, а рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходились в шлюбних відносинах з 28 червня 1997 року по 23 грудня 2008 рік. За період шлюбу ними було придбано у власність ? частку квартири АДРЕСА_1. Право власності на ? квартири було зареєстровано за відповідачем, про що видано свідоцтво про право власності. Інша половина квартири була зареєстрована за батьком відповідача ОСОБА_5, а після його смерті перейшла у спадок ОСОБА_4. В послідуючому 02 листопада 2011 року рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було розділено спільно нажите майно подружжя та визнано за позивачкою право власності на ? частку.

Згідно ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відмовляючи у вимогах позивачки про зобов*язання відповідача надати доступ до спірної квартири, в тому числі, для проведення технічної інвентаризації, районний суд обгрунтовано виходив із недоведеності її вимог.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилалась на те, що відповідач не впускає її до квартири, а також не дає можливості фахівцям провести її технічну інвентаризацію для складання технічного паспорту.

Між тим, із матеріалів справи, зокрема, Довіреності, оформленої в м.Москва, та пояснень представників сторін, є встановленою та обставина, що позивачка проживає у м.Москва Російської Федерації. Однак, ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні не було зазначено та надано належних доказів, та не вказано обставин, які б підтверджували її приїзд до м.Дніпропетровськ та щодо порушення особисто її або її представника за довіреністю прав з боку відповідача, не надано доказів, як б свідчили про її реальні наміри отримати технічний паспорт на спірну квартиру, звернення з цього питання до відповідного органу та виклик техніка для проведення технічної інвентаризації, а також її звернення до відповідача в досудовому порядку для вирішення даного питання.

Враховуючи викладене та недотримання позивачкою вимог ст.60 ЦПК, - райсуд не мав законних підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про неповне з*ясування судом обставин справи є безпідставними, оскільки вони також не ґрунтуються на доказах.

Той факт, що позивачка під час розгляду справи пропонувала відповідачеві проект мирової угоди із зазначенням умов, згідно яких відповідач зобов*язується не чинити перешкоди їй та надати доступ до квартири, що вона вважає підтвердженням обґрунтувань її позову, - не дає підстав для скасування рішення, оскільки відповідачем ця угода не підписана та, згідно пояснень його представника, - умови її ним не визнані, а тому такий документ, за відсутності визнання згоди на його укладення, - не може вважатись належним доказом.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

Н.М. Лисична