Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

11 грудня 2014 року Подільський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Шаховніної М. О. ,

при секретарі - Матіос А. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Подільський районний відділ Головного
управління Державної міграційної
служби України в м. Києві про усунення
перешкод у здійсненні права власності
шляхом визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням, зняття з
реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа -
Подільський районний відділ Головного
управління Державної міграційної
служби України в м. Києві про усунення
перешкод у здійсненні права власності
шляхом визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням, зняття з
реєстраційного обліку.

Свої вимоги мотивує тим, що квартира
АДРЕСА_1 належить йому на праві
власності на підставі договору
дарування від 06 лютого 2014 року.

У спірній квартирі зареєстрований
ОСОБА_2

Посилаючись на те, що відповідач не
проживає у вищевказаній квартирі, не
оплачує комунальні послуги та не бере
участь в утриманні квартири, просить
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
на користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1 та зняти відповідача
з реєстрації за вказаною адресою.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав з тих же підстав, просив його
задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином
через оголошення в газеті «Урядовий
кур'єр» № 213 (5342) від 15.11.2014 року.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, направили до суду заяву, в якій
просять розглядати справу у
відсутність їх представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Заочний розгляд справи відбувається за
відсутності відповідача з дотриманням
вимог, встановлених законом, на
підставі ухвали про заочний розгляд
справи.

Суд, вважає можливим розглядати справу
у відсутності відповідача та
представника третьої особи на підставі
наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню частково
з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірне жиле
приміщення являє собою однокімнатну
квартиру, жилою площею 16,70 кв.м, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Дана
квартира належить позивачу на праві
власності відповідно до договору
дарування квартири від 06 лютого 2014 року
(а.с. 3).

У спірній квартирі зареєстровано дві
особи, що підтверджується довідкою
форми № 3 виданою КП "Куренівське
Подільського району м. Києва" від 12.09.2014
року № 6043 а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с.
5).

Позивач у судовому засіданні пояснив,
що відповідач ОСОБА_2 спірною квартирою
не цікавиться, витрат по ній не несе,
перешкод в користуванні квартирою йому
ніхто не створював. Замки в спірній
квартирі не змінював.

Спірні правовідносини регулюються
нормами ЦК України.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

У ч. 1 ст. 405 ЦК України зазначено, що
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Статтею 406 ЦК України визначено, що
право користування чужим майном
припиняється у разі припинення
обставин, які були підставою для
встановлення такого права.

Виїхавши з квартири на інше постійне
місце проживання, відповідач втратив
підставу для встановлення йому права
на користування житлом як це
передбачено ст. 406 ЦК України, а відтак
позивач підставно ініціює питання про
визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право
користуватися її квартирою.

На основі повно та всебічно з'ясованих
обставин справи, підтверджених
доказами, дослідженими в судовому
засіданні, встановивши правовідносини,
які випливають із встановлених
обставин, та правові норми, які
підлягають застосуванню, враховуючи,
що реєстрація відповідача порушує
права позивача вільно користуватися та
розпоряджатися своєю власністю, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню в цій частині, а
ОСОБА_2. потрібно визнати таким, що
втратив право користування житлом -
квартирою АДРЕСА_1

Разом з тим, не підлягає задоволенню
вимога позивача про зобов'язання
Подільський районний відділ Головного
управління Державної міграційної
служби України в м. Києві зняти
відповідача з реєстраційного обліку,
оскільки така вимога стосується
третьої особи, а не відповідача, та дане
питання не віднесене до компетенції
суду та може бути предметом судового
розгляду лише в разі відмови
відповідних органів зняти ОСОБА_2 з
реєстрації на підставі даного рішення
відповідно до ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місяця проживання».

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 316, 319, 383, 405, 406 ЦК України ст. ст. 3, 10, 11,
15, 58-60, 88, 209, 212-215, 224, 228, 233 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням -
АДРЕСА_1.

У решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Суддя М. О. Шаховніна