Номер провадження: 22-ц/785/2257/14
Номер справи місцевого суду: 510/1166/13-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комаровська Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого Комаровської Н.В.,

Суддів Гончаренко В.М., Короткова В.Д.,

З участю секретаря Волчанського О.Ю.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу а позовом ОСОБА_2 до КП «Водоканал» Ренійської міськради Одеської області з участю третьої особи ОСОБА_3 про скасування наказів,визнання звільнення незаконним,поновлення на роботі,стягнення заробітку за час вимушеного прогулу за апеляційною скаргою КП «Водоканал» Ренійської міськради Одеської області на рішення Ренійського районного суду Одеської області від 18.11.2013р.,-

в с т а н о в и л а :

10.07.2013р. ОСОБА_2 звернувся до суду з названим позовом і в обґрунтування вимог посилався на те,що він працював на посаді енергетика в КП «Водоканал» і наказом № 26 від 01.07.2013р. звільнений з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України.Підставою для видання вказаного наказу був наказ № 43 від 26.04.2013р. про скорочення чисельності штату працівників,яким скорочена посада енергетика.

Позивач просив скасувати вказані накази,посилаючись на те,що вони видані директором КПМ «Водоканал» ОСОБА_3 всупереч Статуту комунального підприємства,визнати його звільнення незаконним в зв*язку з тим,що йому не була запропонована інша робота на підприємстві,не отримана згода профспілки на звільнення,поновити його на роботі та стягнути заробіток за час вимушеного прогулу.

Відповідач та третя особа позов не визнали,посилаючись на дотримання адміністрацією всіх вимог трудового законодавства при вивільнення працівника.

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 18.11.2013р. позов задоволений.

Скасовані накази від 26.04.2013р. та від 01.07.2013р.,позивач поновлений на роботі,стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 19090,17 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 4435,09 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі КП «Водоканал» просить про скасування рішення,мотивуючи тим,що висновки суду не відповідають фактичним обставинам

справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,доводи апеляційної скарги та заперечення на неї,розглянувши матеріали справи,перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та заявлених вимог,колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

При розгляді справи судом встановлено,що КП «Водоканал» Ренійської міськради є унітарним підприємством,що належить до комунальної власності м.Рені,підпорядковується Ренійській міській раді (далі- власник),уповноваженому нею органу на підставі рішення ради.

Розділом IV Статуту КП «Водоканал»,затвердженого рішенням Ренійської міськради №26 від 28.01.2011р. передбачено,що штатний розпис підприємства затверджує міський голова.

Із досліджених судом штатних розписів,в том числі штатного розпису від 01.07.2013р.,вбачається,що вони не затверджувались міським головою,а в рядку «согласовано» не міститься дата такого узгодження.

Таким чином,суд дійшов висновку про неприйняття рішення про скорочення чисельності штату та видання відповідного документу самим власником Ренійською міською радою,а також порушення директором КП «Водоканал» п.8.1 Статуту про обов*язковість затвердження штатного розпису міським головою,в зв*язку з чим скасував накази від 26.04.2013р. про скорочення чисельності штату та від 01.07.2013р. про звільнення позивача з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України.

Суд також дійшов правильного висновку про те,що відповідач не надав доказів в підтвердження своїх заперечень проти стверджень ОСОБА_2 про порушення адміністрацією ч.2 ст.40 КЗпП України,яка передбачає можливість звільнення працівника за п.1 ст.40 КЗпП України в разі,якщо неможливо перевести за його згодою на іншу роботу.

Ніяких письмових доказів в підтвердження пропозицій на переведення ОСОБА_2 ,а також відмови позивача від переведення на іншу запропоновану роботу ,відповідач не надав.

Суд дав правильну оцінку свідченням свідка ОСОБА_4, який посилався на те,що ОСОБА_2 пропонувалась робота електрика ,оскільки вказаний свідок в КП «Водоканал» не працює.

Стягуючи на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу,суд правильно розрахункував його розмір у відповідності до постанови КМ України № 100 від 08.02.1995р. ,якою затверджений Порядок обчислення середньої заробітної плати.

Разом з тим, суд не врахував роз*ясень Пленуму Верховного Суду України,викладених в п.32 постанови від 06.11.1992р. « Про практику розгляду судами трудових спорів»,згідно якому при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній

заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю),

який працівник мав в цей час.

В засіданні судової колегії сторонами визнано те,що в період вимушеного прогулу ОСОБА_2 перебував на обліку як безробітний в Ренійському РЦЗ з 26.07.2013р. по 26.12.2013р. та отримав 11870,49 грн.,в підтвердження чого надана довідка Ренійського РЦЗ ( а.с.157).

Зазначена сума підлягає відрахуванню із суми стягнутого на користь позивача середнього заробітку.

Таким чином стягненню підлягає 7219,68 грн. ( 19090,17-11870,49).

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те,що відсутність згоди профспілки на звільнення ОСОБА_2 не є підставою для визнання незаконним звільнення позивача,оскільки в процесі розгляду справи 30.10.2013р. така згода профспілки була отримана.

Враховуючи наведене,колегія суддів вважає,що рішення суду підлягає зміні відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України,оскільки висновки суду щодо стягнення середнього заробітку на користь позивача не відповідають фактичним обставинам справи,із зменшенням суми стягнення до 7219,68 грн.

Керуючись ст.ст.307 ч.1.п.3,309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу КП «Водоканал» Ренійської міськради Одеської області задовільнити частково.

Рішення Ренійського районного суду Одеської області від 18.11.2013р. змінити, зменшивши розмір стягнутого з КП «Водоканал» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку до 7219,68 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В.Комаровська

Судді: В.М.Гончаренко

ОСОБА_5