Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 листопада 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів - Боднар О.В., Джуги С.Д.

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 31 жовтня 2013 року по справі за позовом Публічне акціонерне товариство «ІмексБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

ПАТ «ІмексБанк» звернулося в суд із даним позовом посилаючись на те, що 20 серпня 2007 року між АКБ «ІмексБанк» (правонаступника ПАТ «ІмексБанк») та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №73-07. Згідно п.1.1. Договору Позивач надає відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 32 100 доларів США зі сплатою 13% річних та визначеним в п.1.1.1. порядком погашення суми основної заборгованості з кінцевим терміном повернення основної заборгованості по кредиту 19.08.2012 року. Згідно п.4.4. Договору у випадку невиконання позичальником зобов»язань, визначених п.п.3.3.2.-3.3.12 цього договору протягом більше 5 днів, Кредитор має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. При цьому, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит підлягає поверненню з моменту отримання Позичальником відповідної письмової вимоги кредитора. Повернення кредиту здійснюється Позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення. 22 липня 2011 року Відповідачу була надіслана вимога-претензія №21/07 від 21.07.2011 року, в якій зазначено, що термін надання кредиту вважається таким, що закінчився і Позичальник зобов'язаний сплатити суму заборгованості впродовж 30 днів.

Станом на 03 жовтня 2012 року заборгованість відповідача по кредиту становить 153188,80 грн.; по відсотках 27672,01 грн.; пені за період з 06.12.2011 року по 03.10.2012 року 18038,76 грн. Посилаючись на вказане просив стягнути з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість в сумі 198889,57 грн. за кредитним договором №73-07 від 20.08.2007 року, з яких: 153188,80 грн. - по кредиту; 27672,01 грн. - відсотків; 18038,76 грн. - пені за період з 06.12.2011 року по 03.10.2012 року.

Заперечуючи позов відповідач, стверджував, що Позивач не довів, що він отримав кошти у іноземній валюті, як і видачу готівки та у якій валюті, враховуючи наведене просив Банк надати розрахунок заборгованості по вказаному кредиту в гривнях з врахуванням всіх погашених позичальником сум, розрахунки заборгованості по відсоткам та пені не містять основних складових передбачених ЦК та договором, - оскільки в них відсутнє посилання на періоди та дати повернення тілу кредиту, та дати (періоди) нарахованої прострочки платежів. Зазначав, що позивачем не надано наступні документи: розрахунки заборгованості з детальним помісячним описом пені, (штрафу), процентів, тіла кредиту з підписом відповідальної особи; окремі розрахунки по сумах, яка сплачена відповідачем за перші 24 місяці, з детальною розшифровкою по кожному місяцю та зазначенням черговості зарахування оплачених коштів (розподіл на проценти, тіло кредиту, пені, тощо); дані про спрямування платежів, та копій квитанцій за весь період погашення заборгованості (користування кредитом).

Рішенням суду від 31.10.2013р. позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ІмексБанк» - 187525,5 грн. заборгованості за кредитним договором №73-07 від 20.08.2007 року, з яких: 153188,80 грн. - заборгованість за кредитом; 27672 грн. - заборгованості по відсотках; 5 тисяч грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту; 1664,7 грн. - пені за несвоєчасну сплату відсотків та 1875 грн. судових витрат. У решті позову щодо стягнення пені - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення в частині задоволених позовних вимог Банку, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позовних вимогах Банку в цілому. В скарзі зазначає, що рішення в частині задоволення позовних вимог, постановлено з порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема така базується виключно на представленому Банком розрахунку, без відповідних первинних документів такого розрахунку, вважає, що рішення в більшій частині постановлено на припущеннях а не на відповідних належних доказах. Наводить й інші мотиви з яких, на його думку, рішення суду в частині його оскарження є незаконним та необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

В процесі розгляди справи в апеляційній інстанції, апеляційним судом, 18.07.2014 р. по справі за клопотанням представника відповідача була призначена судова економічна (бухгалтерська) експертиза, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (а.с.215-216).

14.08.2014 року на адресу апеляційного суду Закарпатської області поступило клопотання судового експерта про представлення додаткових матеріалів необхідних для дачі висновків, а саме: первинних документів на підтвердження здійснення операцій в межах кредитного договору № 73-07 від 20.08.2007 року за період з дати укладення договору по дату, станом на яку необхідно визначити розмір заборгованості; розрахунок розміру заборгованості ОСОБА_2 за весь період дії договору з посиланням на первинні документи, складений АТ «ІмексБанк», який може бути співставлено з розрахунками, проведеними в ході судово-економічної експертизи для відповідні на питання № 4, № 5 та № 6 в редакції ухвали (а.с.224-226).

Апеляційним судом 15.08.2014 р. на адресу ПАТ «ІмексБанк» відправлено листа про направлення в адресу апеляційного суду зазначенні в клопотанні експерта додаткові матеріали (а.с.277).

Відповіді на вказаний запит з ПАТ «ІмексБанк» не поступило.

У жовтні 2014 р. на адресу апеляційного суду із Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення за № 2860 про неможливість дачі висновку судово-економічній експертизі по даній справі (а.с.269).

За встановлених обставин колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, та дослідивши матеріали справи, із врахуванням вищенаведених обставин приходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасуванню із ухваленням в цій частині нового рішення виходячи із наступного.

Суд першої інстанції задовольняючи позов частково, виходив із того, що є встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір, та те, що ПАТ «ІмексБанк» неодноразово повідомляв ОСОБА_2 про несвоєчасну сплату сум кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом та необхідності дострокової сплати цих сум. Також судом зазначено, що станом на 03 жовтня 2012 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором №73-07 від 20.08.2007 року становить 153188,80 грн. - по кредиту; 27672,01 грн. - відсотків, та нарахована пеня - 18038,76 грн. Пояснення відповідача не спростовують позовних вимог. По справі не оспорюється факт укладення між сторонами кредитного договору. Таким визначено предмет договору, порядок надання кредиту та сплати відсотків, відповідальність сторін та інші умови. Розрахунок заборгованості позивачем проведено у відповідності з умовами договору.

Про те таких висновків суд першої інстанції дійшов на невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та порушенням і неправильним застосування норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та процесуального права, що у відповідності до п.1-2 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Зокрема, суд першої інстанції при розгляді справи ухвалою від 24.12.2012 року витребував від ПАТ «ІмексБанк» належним чином завіренні ряд документів, які поважав, за необхідними для правильного вирішення справи (а.с.91). В подальшому Банком дана ухвала виконана частково, зокрема не було виконано вимоги ухвали в частині, що стосується надання документів на підтвердження отримання кредиту, та ксерокопію самої кредитної справи.

Матеріалами справи також стверджено, що 20 серпня 2007 року між АКБ «ІмексБанк» правонаступником якого є (ПАТ «ІмексБанк») та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №73-07. Згідно п.1.1. Договору Позивач зобов'язався надати відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 32100 доларів США зі сплатою 13% річних та визначеним в п.1.1.1. порядком погашення суми основної заборгованості з кінцевим терміном повернення основної заборгованості по кредиту до 19.08.2012 року. Згідно п. 2.4.1. Договору Позичальник зобов'язаний здійснювати сплату відсотків у валюті, в якій наданий кредит, з 1 по 10 включно число кожного місяця, починаючи з 1 вересня 2007 року.

Кредит - це правовідносини кредитодавця та позичальника в зв'язку з виникненням, виконанням, забезпеченням виконання та припинення грошових зобов'язань за кредитним договором.

Кредитний договір за своєю юридичною природою є консенсуальним, оплатним і двостороннім. Тобто за змістом ст.638 та ч1. ст 640 ЦК України такий договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами. А тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що між сторонами укладений кредитний договір, та виникли відповідні кредитні правовідносини. Цей факт по суті сторонами і не оспорюється.

Разом з тим, сума кредиту вважається отриманою з моменту зарахування коштів у безготівковій формі на рахунок, що належить позичальникові, або з моменту отримання позичальником готівки у касі кредитодавця, що повинно стверджуватись відповідними первинним документами бухгалтерського обліку банківської системи.

Відповідач заперечуючи позов, оспорював саме виконання вказаного кредитного договору з боку Банку в супереч умовам кредитного договору, стверджував, що Банк на порушення умов договору не виконав його умови щодо зарахування йому суми коштів передбачених кредитною угодою. Натомість ОСОБА_2 стверджував про на наявність в матеріалах справи платіжного доручення №1 від 21.08.2007 року про перерахування на рахунок автосалону ООО «Авто Интернешил Закарпатье» саме суми 160 000 грн. У зв'язку з цим наполягав, що обставини видачі коштів саме у валюті (долари США), як це передбачено кредитним договором, позивачем не доведено. Стверджував, що Банк має провести вказані розрахунки виходячи із фактично перерахованої суми, та у відповідній грошовій одиниці.

В матеріалах справи відсутні первинні документи про підтвердження виконання Банком умов договору та перерахування на поточний рахунок ОСОБА_2 32 000 доларів США, а також первинні документи по розрахунку заборгованості наведеного Банком, що унеможливлює перевірку правильності вказаного розрахунку, при обґрунтованому запереченні відповідача про безпідставність такого розрахунку, та його клопотання про проведення відповідної судово-економічної експертизи по справі, яка була призначена апеляційним судом. І як уже було зазначено із Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення за № 2860 про неможливість дачі висновку судово-економічній експертизі по даній справі на підставі наявних в матеріалах справи доказах, та за відсутності з боку Банку, відповіді про направлення в адресу суду відповідно завірених додаткових доказів.

За встановлених обставин колегія суддів з врахуванням вимог статей 58-60 ЦПК України, щодо належності та допустимості доказів та того, що доказування не може ґрунтуватися на припущенні, приходить висновку, що Банком, як позивачем по справі, не доведено обставини виконання ним умов кредитного договору, а саме зарахування коштів у безготівковій формі на рахунок, що належить ОСОБА_2 або отримання таким готівки у касі кредитодавця саме у валюті із подальшим обміном такої на гривні України, на які він посилався як на підставу для задоволення позову, як не доведену первинними бухгалтерськими документами відповідну нараховану суму заборгованості, в силу чого позовні вимоги задоволенню не підлягають, як недоведені.

З врахуванням встановлених обставин та ст.ст. 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 31 жовтня 2013 року в частині задоволення позовних вимог Публічне акціонерне товариство «ІмексБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасувати, та ухвалити в цій частині, нове рішення яким у позові ПАТ «ІмексБанк» про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №73-07 від 20.08.2007 року, - відмовити.

Рішення в частині щодо відмови позовну про стягнення пені - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак таке може бути оскаржене в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: Судді: