Номер провадження: 22-ц/785/3283/14
Номер справи місцевого суду: 500/883/13-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.04.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Виноградової Л.Є.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Жус І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 грудня 2013 року,

встановила:

14 лютого 2013 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, визначених рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.06.2012 року в розмірі 911 грн., та просила стягувати з відповідача її на користь на утримання сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі - 3000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що матеріальний стан відповідача після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів покращився, він був працевлаштований на роботу на судах іноземних власників, отримує заробітну плату в розмірі, достатньому для сплати аліментів в більшому розмірі, ніж визначено у судовому рішенні.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та 29 березня 2013 року звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів (т.1 а.с.25), мотивуючи вимоги тим, що з часу ухвалення судового рішення його матеріальний стан та стан здоровя погіршились, із середини 2012 року він не працює, доходів не має, має боргові зобовязання перед іншими особами. Крім того, має захворювання хребта, перебуває на обліку у лікаря-уролога, потребує лікування, на що необхідні значні кошти.

Разом з тим, його сімейний стан змінився, оскільки з 2012 року він проживає однією сімєю з ОСОБА_7, яка у грудні 2012 року перенесла дві операції, що потягло додаткові витрати, яка також має на утриманні двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу. Додатково зазначив, що має батьків - пенсіонерів, які ніяких доходів, окрім пенсії, не отримують, потребують допомоги. Крім того, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.02.2013 року з нього на утримання батька стягнуто аліменти в розмірі 250 грн. щомісячно.

Посилаючись на зазначені обставини, просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання дитини до 400 грн.

Представник третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_5 проти задоволення позову ОСОБА_4 заперечував, оскільки збільшення розміру аліментів на утримання дитини може вплинути на можливість відповідача надавати аліменти на утримання батька. Проти задоволення зустрічних вимог ОСОБА_3 не заперечував.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 грудня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_4 були задоволені частково та було змінено розмір аліментів, визначений рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.06.2012 року, та було визначено стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_4 на утримання сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі - 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення ним повноліття, тобто до 12.10.2025 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 57,35 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_5, про зменшення розміру аліментів, було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування зазначеного судового рішення із ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та про задоволення його зустрічних позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та таким що ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про зміну зазначеного судового рішення в частині збільшення розміру суми аліментів, яка підлягає стягненню, із 1500 грн. до 3000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та таким що ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Крім того 11 березня 2014 року від ОСОБА_3 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Ізмаїльским міськрайонним судом Одеської області цивільної справи № 500/8579/13-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_4, про зміну розміру аліментів.

Своє клопотання ОСОБА_3 мотивує тим, що оскільки обидві цивільні справи повязані між собою, сторони у справі одні і ті ж самі, предметом спору є аліментні обовязки, а тому рішення у справі може вплинути на його права та обовязки при вирішенні даної справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість заявленого клопотання, заслухавши доповідача, доводи заявника клопотання, заперечень проти нього, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 210 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Як вбачається із матеріалів справи та тексту клопотання, 19.09.2013 року ОСОБА_5, який є батьком ОСОБА_3, звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів та додаткових стягнень на витрати, що повязані із хворобою.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області позовна заява була прийнята до розгляду.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.12.2013 року ці справи за заявою ОСОБА_4 були розєднані в окремі провадження через те, що справи не повязані між собою.

Колегія суддів також вважає, що розгляд справи за позовом ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів та додаткових стягнень на витрати, що повязані із хворобою, не може вплинути на права та обовязки осіб по даній справі.

Таким чином, то правових підстав для зупинення даної справи не вбачається.

З огляду на викладене та враховуючи, що матеріали справи не містять підстав вважати, що розгляд даної справи неможливий до розгляду справи за вищезазначеним позовом ОСОБА_5, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі, у звязку з чим у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 201, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 грудня 2013 року відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_8

ОСОБА_2