Справа №173/3035/13-ц
Провадження №4-с/173/2/2014
У Х В А Л А

іменем України

20 травня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді: Трофимової Н.А.

при секретареві: Зубачевській О.А.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні скаргу Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
„Дніпропетровськгаз” на дії або
бездіяльність державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
ОСОБА_1 районного управляння юстиції
Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

06.11.2013 року Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації „Дніпропетровськгаз”
звернулося до суду зі скаргою на дії
або бездіяльність державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби ОСОБА_1 районного
управляння юстиції Дніпропетровської
області, в якій вказує, що 11.05.2012р.
відділом ДВС було отримано від
скаржника заяву про відкриття
виконавчого провадження від 11.05.2012р.
щодо примусового стягнення
заборгованості за спожитий природний
газ в сумі 430.36 грн. з ОСОБА_2. 16.05.2012р.
державним виконавцем Блікян Г.А. було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження № 32674697.
29.07.2013р. державним виконавцем Кваша О.М.
було винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві ВП
№ 32674697 з обґрунтуванням причини
повернення – “у боржника відсутнє
майно, на яке можливо звернути
стягнення, а заходи державного
виконавця щодо розшуку такого майна
виявилися безрезультатними”. Дану
постанову стягував отримав 28.10.2013р.
Скаржник вважає, що державним
виконавцем не здійснювались всі
обов”язкові дії щодо розшуку майна
боржника та стягнення належних ПАТ
“Дніпропетровськгаз” коштів, тому
постанова винесена з порушенням
закону, на підставі чого просить
визнати незаконною постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві виконавче провадження №
32674697 від 29.07.2013р. та визнати
протиправною бездіяльність державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби ОСОБА_1 районного
управління юстиції ОСОБА_3, яка полягає
у невиконанні судового наказу
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області по справі №
406/390/2012; 2-н/406/69/2012, виданого 23.04.2012р.; та
судовий збір по розгляду скарги
покласти на відділ державної
виконавчої служби ОСОБА_1 районного
управляння юстиції.

В судове засідання представник
скаржника з’явився, скаргу підтримав в
повному обсязі та просив її
задовольнити з підстав, зазначених в
скарзі. Подальшому надав заяву з
проханням розглядати скаргу за його
відсутністю (а.с. 39)

Заінтересована особа – державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби ОСОБА_1 районного
управляння юстиції ОСОБА_3 в судове
засідання не з’явився, про час, день та
місце судового засідання повідомлений
належним чином.

Боржник в судове засідання не
з’явився, про час, день та місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

Суд, вивчивши матеріали скарги,
дослідивши та оцінивши докази в їх
сукупності встановив наступне.

Судовим наказом
Верхньодніпровського районного суду №
406/390/2012; провадження № 2-н/406/69/2012, від
03.03.2012р. стягнуто з ОСОБА_2, яка мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
“Дніпропетровськгаз”, 430,36 грн., а
також судовий збір в сумі 107 грн. 30
коп.(а.с.5).

11.05.2013 року Наказ переданий на
виконання до ОСОБА_1 районного
управління юстиції заявою стягувача
від 11.05.2013 р. з проханням відкрити
виконавче провадження про стягнення з
боржника заборгованості в розмірі 430,36
грн. (зворотна сторінка а.с.5).

Постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
ОСОБА_1 районного управляння юстиції
ОСОБА_4 від 16.05.2013 року відкрито
виконавче провадження за судовим
наказом № 406/390/2012; провадження №
2-н/406/69/2012, від 03.03.2012р., та встановлений
строк до 7 днів з моменту винесення
постанови, для добровільного виконання
– сплати заборгованості. ( а.с.6;27).

29.05.2012р. державний виконавець Блікян
Г.А. зробив запит до управління
Пенсійного фонду у ОСОБА_1 районі –
щодо перебування боржника на обліку в
пенсійному фонді, як пенсіонера (а.с.28),
та до ОСОБА_1 ОДПІ щодо наявності
розрахункових рахунків,
зареєстрованих за боржником (а.с. 29).

Відповідно до ОСОБА_1 ОДПІ від 31.05.2012р.,
ОСОБА_2 не знаходиться на податковому
обліку у ОСОБА_1 ОДПІ, як фізична
особа-підприємець, тому не має
можливості надати інформацію стосовно
наявності поточних рахунків, відкритих
в установах банків (а.с.30).

Згідно з ОСОБА_5 пенсійного фонду
України у ОСОБА_1 районі від 12.07.2012р.,
ОСОБА_2 не перебуває на обліку у відділі
з призначення пенсій управління
Пенсійного фонду України у ОСОБА_1
районі (а.с.31).

26.07.2013 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
ОСОБА_1 районного управляння юстиції
ОСОБА_3 складено Акт в якому зазначено,
що на момент проведення перевірки
майнового стану боржника за адресою м.
Верхньодніпровськ, вул. Тітова, 31/64,
відсутнє майно на яке можливо
стягнення. Зазначений акт складений
без участі боржника та стягувача (а.с.34).

Постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
ОСОБА_1 районного управляння юстиції
ОСОБА_3 від 29.07.2013 року виконавчий
документ - судовий наказ № 406/390/2012; від
03.03.2012р., повернуто стягувачу на
підставі п.2 ч.1. ст. 47, ст. 50 Закону “Про
виконавче провадження” в зв’язку з
відсутністю майна на яке може бути
звернуто стягнення, а заходи
державного виконавця щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними (а.с.36).

Відповідно до ст.1 Закону України “Про
виконавче провадження” виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

За положеннями статей 6, 11 Закону
України “Про виконавче провадження”,
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

За положеннями ст. 32 Закону України
“Про виконавче провадження” заходами
примусового виконання рішень є: 1)
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

Проте, як убачається із матеріалів
виконавчого провадження, наданих суду,
при складанні Акта від 17.05.2013 року, яким
встановлено відсутність майна за
місцем проживання боржника,
безпосередньо боржник не був
присутнім, що виключає можливість
потрапляння державного виконавця та
понятих до квартири боржника, та,
відповідно встановлення відсутності
майна, на яке може бути звернуто
стягнення. Таким чином, зміст Акту не
відповідає фактичним обставинам та не
може бути прийнято судом як належне
здійснення виконавчих дій.

Крім того, в матеріалах виконавчого
провадження відсутні докази
здійснення державним виконавцем
будь-яких дій, направлених на
з’ясування наявності у боржника
джерела доходу за місцем роботи,
нерухомого майна та транспортних
засобів, на які можливо звернути
стягнення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 47 Закону
України “Про виконавче провадження”
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо, зокрема, у
боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернуто стягнення, а, здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Враховуючи, що державним виконавцем не
здійснені дії щодо встановлення місця
роботи, наявності майна боржника, на
яке може бути звернено стягнення, а
складений ним акт про відсутність
майна боржника не відповідає фактичним
обставинам, то повернення державним
виконавцем виконавчого документу на
підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України
“Про виконавче провадження” є
безпідставним.

За такими обставинами вимоги скаржника
про визнання незаконної Постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 29.07.2013р. – є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Підлягають частковому задоволенню
вимоги скаржника про визнання
протиправною бездіяльність державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби ОСОБА_1 районного
управління юстиції ОСОБА_3, яка полягає
у невиконанні судового наказу
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області по справі №
406/390/2012; 2-н/406/69/2012 від 03.03.2012р., з огляду
на наступне.

Із положень Закону України “Про
виконавче провадження” випливає, що
державний виконавець зобов’язаний
здійснити заходи які спрямовані на
примусове виконання рішення, тоді як
обов’язок самого виконання рішення
покладений на боржника.

Як встановлено судом, дійсно мала місце
протиправна бездіяльність державного
виконавця, проте вона полягала у
нездійсненні відповідних заходів
направлених на примусове виконання
судового наказу № 406/390/2012; 2-н/406/69/2012 від
03.03.2012р.

Враховуючи викладене, суд вважає
доведеною протиправну бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби ОСОБА_1
районного управління юстиції ОСОБА_3,
яка полягає у нездійсненні відповідних
заходів направлених на примусове
виконання судового наказу № 406/390/2012;
провадження № 2-н/406/69/2012, від 03.03.2012р. та
задовольняє вимоги в цієї частині.

Керуючись ст.ст. 1, 6, 11, 15, 32, 47 Закону
України “Про виконавче провадження”,
ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації “Дніпропетровськгаз” на
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби ОСОБА_1
районного управляння юстиції ОСОБА_3 –
задовольнити частково.

Визнати незаконною Постанову
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби ОСОБА_1
районного управляння юстиції ОСОБА_3
від 29.07.2013 року про повернення
виконавчого документу - судового
наказу № 406/390/2012; провадження №
2-н/406/69/2012, від 03.03.2012р., Публічному
акціонерному товариству по
газопостачанню та газифікації
“Дніпропетровськгаз”.

Визнати протиправною бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби ОСОБА_1
районного управління юстиції ОСОБА_3,
яка полягає у нездійсненні відповідних
заходів направлених на примусове
виконання судового наказу № 406/390/2012;
провадження № 2-н/406/69/2012, від 03.03.2012р.

В решті скарги, -відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом
подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали. Якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Головуючий
Н.А.Трофимова