У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко ОВ.

при секретарі Соболь О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Красноармійську заяву Державного підприємства Вугільна компанія « Краснолиманська» про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Красноармійського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ДП «ВК « Краснолиманська» до ОСОБА_1 про забезпечення позову.

19 вересня 2014 року до Красноармійського міськрайонного суду надійшла позовна заява Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про забезпечення позову. В обґрунтування своєї заяви вказав, що відповідач по справі всупереч вимогам Статуту ДП «ВК»Краснолиманська» та положенням ч. 3 ст. 65 ГК України, наказом по підприємству № 828 самостійно покладає на себе виконання обов»язків генерального директора ДП «ВК»Краснолиманська». Такі дії відповідача викликали на ДП «ВК «Краснолиманська» реальні загрози знищення або пошкодження виробничо-технологічної, геологічної документації та документації з надракористування, фінансово-бухгалтерської документації підприємств; відсторонення органів управління підприємства від контролю від виробничого процесу у сфері виробничої безпеки та охорони праці, енергетичної та екологічної безпеки, загрози екологічного лиха; відсутності фізичної можливості контролю за територією та виробничим комплексом, яке передане в повне господарське володіння ДП «ВК «Краснолиманська» уповноваженим органом управлінні- Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, що виключає можливість забезпечення його збереження; позбавлення органів управління підприємства можливості забезпечувати та контролювати ви добудування та реалізацію готової вугільної продукції .

З метою захисту своїх матеріально-правових інтересів заявник просить прийняти заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії з управління Державним підприємством «Вугільна компанія «Краснолиманська», віднесені до компетенції Генерального директора підприємства, у тому числі:

1.1. Заборонити приймати рішення стосовно відчуження, передачу в оренду чи заставу майна та майнових прав підприємства ;

1.2. Заборонити вчиняти певні дії щодо реалізації готової вугільної продукції;

1.3. Заборонити відповідачу здійснювати будь-які платежі, пов»язані господасько-виробничою діяльністю ДП «ВК»Краснолиманська»

1.4. Заборонити приймати рішення стосовно прийому чи звільнення працівників підприємства;

1.5. Заборонити укладати нові та розривати укладені господарські та цивільні договори і угоди.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, що беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову при наявності підстав, передбачених цією статтею. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, як то передбачено ч.3 ст.151 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема. В тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв»язку із застосуванням відповідних заходів.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, привести до обмеження можливості господарюючого суб»єкта користуватися та розпоряджатися власним майном, що, в свою чергу може призвести до незворотних наслідків, суд вважає необхідним задовольнити заяву про забезпечення позову.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст.151, 152 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву Державного підприємства Вугільна компанія « Краснолиманська» про забезпечення позову,- задовольнити.

Прийняти заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії з управління Державним підприємством «Вугільна компанія «Краснолиманська», віднесені до компетенції Генерального директора підприємства, у тому числі:

1.1 Заборонити приймати рішення стосовно відчуження, передачу в оренду чи заставу майна та майнових прав підприємства ;

1.2 Заборонити вчиняти певні дії щодо реалізації готової вугільної продукції;

1.3 Заборонити відповідачу здійснювати будь-які платежі, пов»язані господасько-виробничою діяльністю ДП «ВК»Краснолиманська»

1.4 Заборонити приймати рішення стосовно прийому чи звільнення працівників підприємства;

1.5 Заборонити укладати нові та розривати укладені господарські та цивільні договори і угоди

до вирішення питання стосовно призначення генерального директора згідно із законодавства

Ухвалу про забезпечення позову надіслати до ДП «ВК «Краснолиманська» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлено ухвалу протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: