АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого: Болтунової Л.М.

суддів : Макарова М.О., Тамакулової В.О.

при секретарі: Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", третя особа - Національний Банк України про стягнення суми коштів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено. ( а.с.106)

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати і ухвалити нове рішення, задовольнивши його вимоги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції , колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 квітня 2010 року між сторонами у регіональному відділенні ПАТ КБ "Приватбанк", що знаходиться у м. Сімферополі, був укладений договір № SAMDN0866 ( вклад "мультивалютный"), за умовами якого позивач передав для розміщення на депозитному вкладі банку 5000 EUR з процентною ставкою 11,5 % річних, на строк 12 місяців. Зазначений договір автоматично проланговувався банком. 29 квітня 2014 року строк його дії закінчився.

17 травня 2012 року між сторонами у регіональному відділенні ПАТ КБ "Приватбанк", що знаходиться у м. Сімферополі, було укладено другий договір № SAMDN9587 ( вклад "мультивалютный"), згідно до якого позивач передав банку, для розміщення на депозитному вкладі, 6192 доларів США, з процентною ставкою 8,5 % річних, на строк 12 місяців. Після автоматичного проланговування, строк договору сплив 18 травня 2014 року.

Після неодноразового звернення до відповідача та отримання відмови у виплаті грошових коштів по депозитним вкладам, позивач подав позовну заяву до суду, в якій просив стягнути з відповідача за двома договорами загальну суму по вкладам та процентам, а саме: 6491,33 доларів США + 6584,21 доларів США = 13075 доларів США; 4814,66 грн. + 2702 грн. = 7516,66 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності на необґрунтованості.

Проте з таким висновком колегія суддів погодитись не може.

Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Частиною 1 ст.527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти зобов'язання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За правилами ч.1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

З наданих позивачем виписок з основних карт № 9352 "Приватбанк" за період з 28.04.2010 року - 07.08.2014 року та № 4603 з 17.05.2012 року - 07.08.2014 року, залишок грошових коштів на рахунках відповідно за договором № SAMDN0866 від 28 квітня 2010 року складає - 6206,87 доларів США, за договором № SAMDN9587 від 17 травня 2012 року - 6169,21 грн.

Зазначені документи, на думку колегії суддів, є належними доказами, в розумінні ч.2 ст.59 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково в сумі 12375,08 доларів США, яка повинна бути стягнута з відповідача. В решті позовних вимог, позивачем не було надано належних та допустимих доказів на їх підтвердження, а тому в цій частині слід відмовити.

Не заперечуючи проти викладених позивачем обставин у позовній заяві, відповідач, зазначав, що зобов'язання за договорами, укладеними працівниками філії "Кримське РУ ПАТ КБ "Приватбанк", кошти за якими вносились у відділенні банку на території АР Крим, котра на даний період часу окупована, повинні виконуватись АНО "Фонд захисту вкладників" за рахунок майна банку, яке знаходиться на території АР Крим.

Колегія суддів не погоджується з даними доводами і вважає їх безпідставними та такими, що суперечать вимогам закону та обставинам по справі.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Статтею 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Аналізуючи зміст рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що воно не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, а тому не може залишатися в силі, підлягає скасуванню, на підставі п.п.3, 4 ст.309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про часткове задоволенні позову. А отже апеляційна скарга задовольняється частково.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ПАТ КБ "Приватбанк" судовий збір на користь держави у розмірі 1 856,02 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення. Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь ОСОБА_2 - 12 375,08 доларів США, а також судовий збір на користь держави в сумі 1 856,02 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий Л.М. Болтунова

Судді: М.О. Макаров

В.О. Тамакулова