Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2014 Справа №607/16555/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого - судді Стельмащука П.Я.

- за участю секретаря Гапія В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПП «Укрбудінвест плюс» про визнання майнових прав на нерухоме майно ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ПП «Укрбудінвест плюс» про визнання майнових прав на нерухоме майно - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 44,01кв.м.

В обґрунтування вимог вказує, що між нею та ПП «Укрбудінвест плюс» укладено договір від 04.07.2007 року про участь у фонді фінансування будівництва об»єкта інвестування - однокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 44,01кв.м. Позивач умови договору виконала повністю, зокрема, нею було сплачено ПП «Укрбудінвест плюс» 151 130 грн. в рахунок повної та остаточної вартості об'єкту нерухомості. Відповідач умови договору належним чином не виконує. На даний час будівництво будинку не завершене, будівельні роботи не ведуться. При цьому у договорі сторони обумовили термін здачі об'єкта нерухомості в експлуатацію - ІІІ квартал 2008р.

Позивач та її представник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 04 липня 2007 року між ОСОБА_1 та ПП «Укрбудінвест плюс» укладено договір №40-4-Г про участь у фонді фінансування будівництва об»єкта інвестування - однокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 44,01кв.м.

Згідно п.1.6 договору, планове закінчення будівництва об»єкта будівництва - ІІІ квартал 2008р.

Відповідно до умов п.3.2 договору, довіритель зобов»язаний оплатити 100 % вартості проектної загальної площі об»єкта інвестування до 20 липня 2008року. У передбачений в договорі строк позивачем сплачено повну вартість об»єкта інвестування в розмірі 151 130грн., про що свідчать квитанції додані до матеріалів справи.

Позивачем умови договору виконано в повному обсязі, згідно договору, однак відповідач умови договору не виконує.

На даний час будинок, в якому знаходиться спірна квартира не завершений будівництвом, будівельні роботи не проводяться та відповідно будинок в експлуатацію не зданий.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задовольнити позовні вимоги з наступних мотивів.

Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно із вимогами ст. ст. 526, 529 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивачем умови договору виконано повністю. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо належного виконанням ним умов договору.

Згідно статті 177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є, зокрема, майнові права.

Відповідно до вимог ст. 190 ЦК України, майном як особливим об'єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

В силу вимог ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», майновими правами, які можуть оцінюватись, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами прав власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Таким чином, законодавець не ототожнює права власності на нерухоме майно і майнові права на нерухоме майно, адже вони за своєю правовою суттю є відмінними один від одного.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 повністю виконала умови договору, зокрема, повністю оплатила вартість предмета договору, у неї виникають майнові права на об'єкт пайової участі, а саме, однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 44,01кв.м.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що у даному випадку має місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за нею майнових прав на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 44,01кв.м.

Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір в розмірі 243,60грн.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 213, 215, 224-228, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.177, 190, 526, 529 Цивільного кодексу України, ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні», суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПП «Укрбудінвест плюс» про визнання майнових прав на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 майнове право на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 44,01кв.м.

Стягнути з ПП «Укрбудінвест плюс» на користь ОСОБА_1 243,60грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку лише у разі залишення судом, який його ухвалив, без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Головуючий П.Я.Стельмащук