ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/162/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2014 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ДРАГА А.О.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Іванівського Районного Управління Юстиції Херсонської області на постанову органу державної виконавчої служби про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постанову про відкриття провадження , суд -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_2 12.08.2014 року звернувся до Дарницького районного суду м.Києва зі скаргою на постанову Відділу державної виконавчої служби Іванівського районного управління юстиції Херсонської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постанову про відкриття виконавчого провадження, у своїй скарзі зазначив, що 29.07.2014 року він отримав конверт з рекомендованим повідомленням від ВДВС Іванівського РУЮ Херсонської області в якому містились наступні документи :

- супровідний лист № 2173 від 23.07.2014 року до постанови про відкриття виконавчого провадження.

- постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.07.2014 року за виконавчим листом №6-219/2009, у пункті 2 зазначено, що боржнику до 30.07.2014 року потрібно добровільно виконати рішення суду та надати квитанцію до Іванівського РУЮ.

- постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуєення від 23.07.2014 року за цим же викнавчим листом.

Вважає незаконною постанови про відкриття виконачого провадження від 23.07.2014 року винесену головним державним викнавцем ВДВС Іванівського РУЮ Коваленко Т.В., адже в ній визначено конкретний строк добровільного виконання рішення до 30.07.2014 року, тоді як скаржник отримав вказану постанову 29.07.2014 року згідно відтиску поштампу на конверті ВДВС направив постанову скаржнику 27.07.2014 року. Тобто постанова про відкриття виконавчого провадження не передбачала 7 діб для добровільного виконання рішення суду.

Також головний державний виконавець ВДВС Іванівського РУЮ Коваленко Т.В. 23.07.2014 року винесла постанову про арешт майна скаржника та оголошення заборони на його відчуження, не чекаючи строку передбаченого ст. 25 Закону Україна "Про виконавче провадження" на добровільне виконання.

Скаржник ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, в скарзі зазначив, що просить розглянути її в режимі відеоконференції, однак вказане клопотання не може бути розглянуто судом оскільки в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва, що знаходиться за адресою м. Київ вул. Севастопольська 14 відстуній зал для розгляду справ в режимі відеоконференції, а тому про дату та місце скарги повідомлявся судовою повісткою.

Представник стягувача Кредитної спілки "Центр Фінансових послуг" в судове засідання не з"явився, про дату та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Представник ВДВС Іванівського РУЮ у Херсонській області - , в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином., на адресу суду направили заперечення, які надійшли на адресу Дарницького районного суду м. Києва 28.08.2014 року та зареєстровані в загальній канцелярії суду за вх. № 39540, в яких зазначили що проти задоволення скарги заперечують в повному обсязі та письмові заперечення на скаргу за вх. № 39927 від 01.09. 2014 року, в яких просив розглянути скаргу у їх відсутність, у зв"язку з дальністю проїзду.

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновків щодо відмови в задоволені вимог скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», виконанню підлягають рішення, ухвали і постанови судів у цивільних справах.

З матеріалів справи вбачається, що 23.07.2014 року Головним державним виконацем ВДВС Іванівського РУЮ у Херсонській області Коваленко Т.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ( а.с. 5)

23.07.2014 року на адресу ОСОБА_2. було надіслано постанову державного виконавця про арештмайна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 6).

Відповідно до статті 14 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Зміст ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України не містить жодних застережень, які б надавали можливість за тих чи інших умов не виконувати судові рішення, які набрали законної сили. Зазначена норма Закону має імперативний характер і довільному та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановою може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Згідно п.3.6.3 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Мінюста від 15.12.1999 року № 74/5, за заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає у його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов"язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред"явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред"явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення суду у строк до семи днів з моменту винесенння постанови ( у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п"ятнадцяти днів) та зазначає, що в разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов"язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання до відділу Державної виконавчої служби Іванівського Районного Управління Юстиції Херсонської області стягувачем КС "Центр фінасових послуг" повторно пред"явлений на виконання виконавчий лист № 6-219/2009 року виданий Дарницьким районним судом м. Києва щодо примусового стягнення з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки "Центр фінасових послуг" солідарно заборгованість в сумі 20 960 гривень 26 коп. В заяві від 11.07. 2014 року стягувач вказав, що відповідно до статті 25 та ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» з метою забезпечення виконання рішення суду одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження просив накласти арешт на рухоме та нерухоме майно боржника, оголосити заборону на його відчуження. Отже в рамках відкритого виконавчого провадження на підставі заяви стягувача 23.07. 2014 року винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях Головного державного виконаця ВДВС Іванівського РУЮ у Херсонській області Коваленко Т.В відсутні дії, які б свідчили про неправомірність прийнятих нею рішень, а сукупність дій та заходів, здійснені у межах наданих повноважень з використанням наданих їй прав, що направлені на реальне виконання рішення суду з метою захисту інтересів стягувача.

Враховуючи вищевикладене,суд вважає, що державним виконавцем при накладенні арешту на кошти боржника ОСОБА_2, права скаржника не були порушені, а тому відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 383, 384, 385, 386, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Іванівського Районного Управління Юстиції Херсонської області на постанову органу державної виконавчої служби про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постанову про відкриття провадження , відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам у справі рекомендованою поштою для відому.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п"яти днів з дня проголошення ухвали, через районний суд.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК