Справа № 136/2616/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"25" грудня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Кривенка Д. Т.

за участю секретаря
Марчук Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Липовець
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Брицької сільської ради Липовецького
району про визнання права власності на
житловий будинок в порядку спадкування
за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із
вищевказаним позовом до відповідача,
який обґрунтувала наступним чином.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Зарічне Тульчинського
району Вінницької області померла
ОСОБА_2, яка приходилась їй, ОСОБА_1,
бабусею по лінії батька, та, яка
постійно проживала та була
зареєстрована в с. Брицьке
Липовецького району Вінницької
області. Після її смерті відкрилася
спадщина, яка складається, серед
іншого, із житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_1. Ще за життя
06.07.2010 року, ОСОБА_2, на випадок своєї
смерті зробила особисте розпорядження,
відповідно до якого на її дошлюбне ім'я
ОСОБА_1 було складено заповіт на все
майно. Особи, які мають право на
обов'язкову частку у спадщині -
відсутні. У силу діючого на час
відкриття спадщини законодавства,
об'єкт спадкування вона прийняла
шляхом подачі нотаріусу заяви про
прийняття спадщини за місцем її
відкриття протягом 6-ти місяців. Проте
вирішити в нотаріальному порядку
питання про спадкування житлового
будинку вона не має можливості,
оскільки на будинок відсутні
правовстановлюючі документи, які
виготовити на даний час неможливо,
оскільки на померлу даний документ
відповідні органи не видають. За
наведених обставин, позивач просила
суд визнати право власності на
житловий будинок з погосподарськими
будівлями за нею, оскільки іншого
порядку чинним законодавством не
передбачено.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її
представник не з'явились, проте в зяві,
яку позивач надала суду, вона
зазначила, що позовні вимоги в
заявленому нею обсязі підтримує,
просила суд їх задовольнити, а розгляд
справи проводити у її відсутності.

Відповідач представник Брицької
сільської ради Липовецького району
Вінницької області в судове засідання
також не з'явився, в заяві адресованій
суду вказав про визнання позову та
просив суд розгляд справи проводити за
його відсутності.

Ураховуючи те, що сторони скористались
наданими їм ч.2 ст.158 ЦПК України
правами, заявляти клопотання про
розгляд справи за їх відсутності, суд
не вбачає підстав для відкладення
розгляду справи, що передбачені ст.169
ЦПК України, а тому проводить розгляд
справи на підставі зібраних у справі
доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
цивільної справи, повно з'ясувавши
обставини справи та перевіривши їх
зібраними у справі доказами встановив
наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Зарічне Тульчинського
району Вінницької області померла
ОСОБА_2, на що вказує свідоцтво про
смерть серії НОМЕР_1, видане виконкомом
Брицької сільської ради Липовецького
району Вінницької області. Ще за життя,
06.07.2010 року, ОСОБА_2 на випадок своєї
смерті зробила особисте розпорядження,
відповідно до якого на ім'я ОСОБА_1
після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1, що
доведено свідоцтвом про шлюб, заповіла
усе належне їй майно. Вказаний заповіт
був посвідчений 06.07.2010 року секретарем
виконавчого комітету Брицької
сільської ради Липовецького району
Вінницької області, зареєстрований у
реєстрі за № 67. Як встановлено із
матеріалів Спадкової справи №187/2012 до
майна померлої ОСОБА_2, яка була
витребувана судом, даний заповіт за
життя спадкодавця не змінювався та не
скасовувався. Відтак після смерті
ОСОБА_2 відкрилася спадщина за
заповітом. До складу спадкової маси,
серед іншого майна, увійшов житловий
будинок, розташований в АДРЕСА_1.
Належність спадкової маси саме ОСОБА_2
підтверджується довідками виконкому
Брицької сільської ради Липовецького
району Вінницької області, згідно з
якими: починаючи з 1965 року за даними
погосподарських книг право власності
на житловий будинок, розташований в
АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_2;
єдиним житловим будинком, який
належить ОСОБА_2, є житловий будинок, що
розташований за адресою : АДРЕСА_1.
Також, відповідно до даних із
технічного паспорта та свідоцтва про
право власності, яке незареєстроване в
БТІ на даний житловий будинок - його
користувачем/власником також
зазначено померлу. Земельна ділянка,
розташована під будинком в АДРЕСА_1,
призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, а
також земельна ділянка біля будинку,
призначена для ведення особистого
селянського господарства - знаходились
у приватній власності спадкодавця, які
згідно наявних у матеріалах справи
Свідоцтв про право на спадщину за
заповітом видани 13.10.2014 року державним
нотаріусом Кицюком О.П. Липовецької
державної нотаріальної контори,
успадкувала позивач.

До складу сім'ї померлої увійшли діти:
ОСОБА_5, 1953 року народженя та ОСОБА_6, 1955
року народженя, на що вказує довідка
видана 04.12.2013 року виконкомом Брицької
сільської ради Липовецького району
Вінницької області.

Отже, інших спадкоємців, які б мали
право на обов'язкову частку у спадщині
на майно померлої ОСОБА_2 не має згідно
матеріалів Спадкової справи. Позивач
спадщину прийняла шляхом подачі
нотаріусу заяви про прийняття спадщини
за місцем її відкриття протягом 6-ти
місяців після відкриття спадщини.
Вказане підтверджується заявою, яка
знаходяться серед матеріалів
спадкової справи № 187/2012, заведеної
Липовецькою державною нотаріальною
конторою Вінницької області після
смерті ОСОБА_2. Проте постановою
державного нотаріуса Липовецької
державної нотаріальної контори від
12.11.2014 року позивачеві було відмовлено
у вчиненні нотаріальної дії та видачі
на її ім'я свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на житловий
будинок, що розташований в АДРЕСА_1
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2,
оскільки заявницею нотаріусу було
пред'явлено документ, який не пройшов
державну реєстрацію в компетентних
органах.

Правовідносини, що є предметом спору
регулюються Главою 29 „Захист права
власності" Книги третьої „Право
власності" Цивільного кодексу України
та Книгою Шостою „Спадкове право"
Цивільного кодексу України 2004 року,
оскільки спадщина відкрилась після 1
січня 2004 року.

Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом; до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини та припинились
внаслідок його смерті, крім прав та
обов'язків, що нерозривно пов'язані з
особою спадкодавця.

Зі змісту ст.ст.1223, 1233 ЦК України, право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті; заповіт є особисте
розпорядження фізичної особи на
випадок своєї смерті.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР підтвердженням приналежності
будинку, який знаходиться в сільському
населеному пункті, можуть бути
відповідні довідки виконавчого
комітету сільської Ради депутатів
трудящих, які видавалися в тому числі і
на підставі записів у погосподарських
книгах.

До компетенції виконкомів місцевих рад
відносилось також питання узаконення
цих будівель та внесення записів про
право власності на будинки за
громадянами у погосподарські книги
місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснюється в Україні (УРСР) із 1979
року. В погосподарських книгах при
визначенні року побудування
зазначається рік введення в
експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів
УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988
роках сільськими, селищними, районними
радами народних депутатів
ухвалювалось рішення щодо оформлення
права власності та реєстрації будинків
у бюро технічної інвентаризації за
даними погосподарських книг сільських,
селищних рад із додатками списків
громадян, яким ці будинки належали.

Тобто записи у погосподарських книгах
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

Як убачається із матеріалів справи за
даними погосподарських книг сільської
ради житловий будинок за АДРЕСА_1
належав ОСОБА_2 На їх підставі ім'я
спадкодавця ще за її життя було видано
04.03.2010 року Свідоцтво про право
власності на житловий будинок з
прибудовою та господарські будівлі,
однак воно не було зареєстроване в
компетентних органах в установленому
законом порядку.

Встановлені судом обставини вказують
на те, що при житті ОСОБА_2 володіла та
користувалась об'єктом нерухомості,
тобто він перебував у її власності, яке
припинилось у зв'язку із її смертю
відповідно до ст.346 ЦК України. Позивач
спадщину за заповітом вчиненим на її
ім'я відповідно ст. ст. 1268-1270 ЦК України
прийняла, подавши заяву нотаріусу про
прийняття спадщини. Згідно матеріалів
Спадкової справи, вищезгаданий заповіт
спадкодавцем не було змінено та не було
скасовано; особи, які мають право на
обов'язкову частку у спадщині -
відсутні, відтак позивач є єдиним
спадкоємцем на майно померлої, частину
якого вона успадкувала, відтак його
решта також належить їй за правилами
ст.1268 ч.4 ЦК України.

За таких обставин, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги
грунтуються на нормах чинного
законодавства, доведені належними та
допустимими доказами, а тому
підлягають до задоволення у спосіб, що
обраний позивачем шляхом визнання за
нею права власності на спадкове майно в
порядку спадкування за заповітом.

На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1223, 1233, 1234,
1235, 1241, 1268 -1270, 1299 ЦК України, керуючись
ст. ст. 10, 60, ч.2 158, ч.4 174, 208-209, 212 - 215 ЦПК
України, суд, -

В И
Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
право власності в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка
настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Зарічне
Тульчинського району Вінницької
області - на цілий житловий будинок "А" з
верандою "а" та ганком з козирком,
загальною площею 55,7 кв.м, житловою
площею 31,9 кв.м, і господарські будівлі
та споруди: сарай " 50%Б", літню кухню "
50%Б", убиральню "Г", сарай "Д", погріб з
шиєю "П", навіс "Е", навіс "Ж", огорожу "№1",
ворота "№2", хвіртку "№3", криницю "№4",
розташовані в АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: Д. Т. Кривенко