АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8403/14 Справа № 205/3137/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шавула В. С. Доповідач - Колодяжна Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Колодяжної Н. Є.

суддів - Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі - Надтока А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області - про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні власністю, зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2014 року, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, не взяття до уваги надані нею доводи та докази.

Апеляційний суд, вивчивши скаргу, матеріали справи, вважає скаргу необґрунтованою, а рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та поясненнями сторін (в тому числі, в апеляційній інстанції) встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 був батько позивачки- ОСОБА_4., який проживав у цій квартирі з відповідачкою без реєстрації шлюбу. Згідно відомостей адресно-довідкового сектору ВГІРФО УМВС України в Дніпропетровській області від 15 травня 2014 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 13 вересня 2001 року.

В зв*язку з перенесеним ОСОБА_4 інсультом та похилим віком- 82роки- донька- позивачка- забрала його до себе, де він проживає до даного часу.

Згідно договору купівлі-продажу від 4 квітня 2014р.- ОСОБА_4 продав, а позивачка придбала в нього спірну квартиру та стала її новим власником, зареєструвавши своє право відповідно до чинного законодавства.

Погоджуючись з рішенням суду про обґрунтованість позовних вимог нового власника- ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням та знаття її з реєстрації., апеляційний суд враховує наступне.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 150 ЖК України, де передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності зі ст. ст. 316, 319 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Правилами ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частини 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави для висновку про те, що право члена сім'ї власника житлового приміщення користуватись цим житлом існує лише за нявністю у власника права приватної власності на це майно.

Оскільки житлові права членів сім'ї власника приміщення є похідними від прав власника цього житла, то припинення права власності особи на житло припиняє право членів сім'ї на користування ним та є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла.

Таким чином, після набуття ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_2, відповідачка є такою, що втратила право користування вищезазначеним майном.

Звернення нового власника до суду із позовною заявою про позбавлення права користування жилим приміщенням саме в тому розумінні, що припинення права власності особи на житло припиняє право членів сім'ї на користування ним, а не в розумінні правил ст.ст.71, 72 ЖКУ, ст.405ч.2 ЦКУ - - є однією із форм захисту власником своїх прав.

Враховуючи вищевикладене та встановлені обставини даної справи, апеляційний суд вважає, що рішення про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування спірною квартирою є законним.

Усі доводи, викладені в апеляційній скарзі, ретельно вивчені та визнані такими, що не впливають на законність рішення з огляду на перелічені вище передбачені законом підстави щодо захисту прав нового власника спірного житла.

Багаточисленні посилання відповідачки на протиправне виселення її позивачкою та позбавлення можливості проживати у квартирі не мають правового значення, оскільки вимоги про вселення у встановленому законом порядку та своєчасно не були пред*явлені і ці питання у законній площині не могли бути предметом розгляду судом.

Доводи про ігнорування судом документів щодо проживання та реєстрації ОСОБА_3 у спірній квартирі є помилковими, оскільки саме ці обставини судом з*ясовувались, знайшли підтвердження та відображені у рішенні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

Н.М. Лисична