Справа № 589/6910/13-ц р.
Провадження № 2/589/80/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2014 р. -

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О. В.,

з участю секретаря судового засідання Антошко Т. А.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника КП «ШКЗ «Імпульс» - ОСОБА_4,

представника ТОВ «Шостка-Тепло» - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, треті особи: Казенне підприємство «Шосткинський казенний завод «Імпульс», товариство з обмеженою відповідальністю «Шостка-Тепло»,

- про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувшись до Шосткинського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, свої вимоги мотивував тим, що в січні 2012 року та 12 жовтня 2013 року повторно сталося затоплення належної йому квартири АДРЕСА_1. Причиною затоплення в жовтні 2013 року став зрив саморобного крану «Маєвського» в квартирі відповідачки, що розташована над квартирою позивача. Внаслідок затоплення в квартирі позивача в кімнаті пожовкла стеля, в кухні стеля також вкрилася жовтими плямами і почала лущитися, арка при вході в кухню пожовкла та потріскалася, на стелі в ванній кімнаті зявились тріщини, а двері вкрилися жовтими плямами; вказаним йому заподіяна майнова шкода у сумі 2 550 грн., яку він і просить стягнути з відповідачки.

Крім того, просить стягнути з відповідачки 800 грн. моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях та переживаннях у зв'язку з пошкодженням його майна та дискомфорті викликаному незручностями проживання в своїй квартирі, яка значно пошкоджена внаслідок залиття. Необхідність звернення до комунальних служб та суду також негативно впливає на його самопочуття.

Окрім вказаного позивач просив стягнути понесені ним судові витрати.

В подальшому позивач вимоги збільшив в частині відшкодування матеріальної шкоди та просив стягнути з відповідачки 5 419 грн.

В судовому засіданні позивач та його представники вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просили позов задовольнити. Крім того позивач пояснив, що з 1995 року він постійно проживає в с. Паліївці. В належній йому квартирі АДРЕСА_2 живе його донька ОСОБА_7 та її чоловік ОСОБА_1 Про затоплення квартири йому повідомила донька по телефону, він приїхав наступного дня та побачив, що стеля в кухні, кімнаті та ванній мокра. В залі довелось знімати лінолеум та сушити. Ремонт в квартирі робили за його кошти років за 5 до затоплення. Моральна шкода полягає в тому, що він хвилювався з приводу пошкодження належної йому квартири.

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона в день затоплення до квартири відповідачки не заходила, а підіймався до її квартири чоловік, який, повернувшись, сказав, що там зірвало кран на батареї.

Представник позивача ОСОБА_1 пояснив, що 12 жовтня 2013 року зі стелі почала бігти вода, він підійнявся до відповідачки і побачив, що в неї затоплена водою квартира, він спустився до себе, подзвонив в ЖКО та викликав слюсаря, який прийшов приблизно через півгодини та перекрив воду. Він також переживав з приводу затоплення квартири, у нього підвищувався тиск.

Представник позивача - ОСОБА_8 в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити, пояснивши, що відповідальність за заподіяну затопленням шкоду має нести відповідачка, оскільки вона не дбала про належний стан системи опалення в її квартирі.

Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечили, посилаючись на відсутність вини відповідачки у затопленні квартири позивача. Так, відповідачка пояснила, що придбала квартиру АДРЕСА_3 у 2003 році, з того часу і проживає в ній. За весь час проживання, вона ніяких змін до системи опалення не вносила. 12 жовтня 2013 року вона була вдома в спальній кімнаті, коли почула шум; забігши до зали, вона побачила, що з батареї опалення «фонтаном» йде вода. Відповідачка побігла до підвалу, щоб перекрити воду, але двері підвалу були замкнені, знайшовши ключ від підвалу, перекрити кран не змогли, бо він був дуже заржавілий, тоді вона подзвонила в ЖКО, щоб викликати слюсаря, на що диспетчер повідомила, що слюсар лише один і він на виклику. Лише через годину прийшов слюсар та перекрив подачу води. До приходу слюсаря і вона, і сусіди (крім сусідів знизу представників позивача), вичерпували воду, намагаючись не допустити ще більшого затоплення. Також пояснила, що подача тепла була приблизно 9-10 жовтня, ніхто кран не чіпав, повітря не спускав. Їй ніхто не повідомляв, що буде приходити комісія з ЖКО для складання акту затоплення, і її не запрошували бути присутньою при складанні акту.

Представниця відповідачки - ОСОБА_3 також заперечила проти задоволення позову, зазначивши, що в заподіянні шкоди позивачу відсутня вина відповідачки, оскільки за належний стан системи опалення несе відповідальність житлова-експлуатаційна організація, в даному випадку КП «ШКЗ «Імульс», оскільки саме цій організації її довірителька сплачує кошти за обслуговування будинку. Відповідно до Правил утримання будинку та прибудинкових територій КП «ШКЗ «Імпульс», як обслуговуюча організація, повинно було провести ревізію кранів та іншої запірної арматури систем опалювання і гарячого водопостачання, в тому числі і ревізію крану «Маєвського», що стояв на батареї відповідачки, проконтролювати наявність повітря в приладах верхніх поверхів та спустити повітря із системи. Крім того, КП «ШКЗ «Імпульс» зобовязане регулярно проводити профілактичні огляди і поточний ремонт системи, а також ознайомити мешканців будинку з правилами користування квартирними нагрівальними приладами, але виконавець послуг жодного з перелічених обовязків в квартирі відповідачки не виконував, що підтверджується довідкою начальника ЖКВ КП ШКЗ «Імпульс» від 15.01.2014 року. Отже, оскільки кран «Маєвського» є найвищою точкою в системі опалення пристроєм для спуску повітря з системи, він є невідємною частиною системи опалення, а отже не є майном відповідачки, і вона не несе відповідальність за технічний стан цього пристрою. Також представник відповідача відзначила, що після зриву крану слюсар зявився лише через годину після виклику. Весь цей час до приходу слюсаря дії відповідачки були спрямовані на запобігання затопленню: вона і сусіди вичерпували воду. Крім того, майно її довірительки також дуже постраждало внаслідок затоплення.

Представник КП «ШКЗ «Імпульс» в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що згідно договору на обслуговування будинку № 9 по вул. Орджонікідзе в м. Шостка організація здійснює контроль за безперебійним функціонуванням в будинку систем опалення та їх обслуговування лише до вводу в квартиру. Перед пуском тепла на будинку було розміщено відповідне оголошення, були проведені належні випробування гідравлічних систем. Так як 12 жовтня 2013 року була субота - на чергуванні був лише 1 слюсар. Він своєчасно зявився за викликом та перекрив воду. Зважаючи на вказане, вина КП «ШКЗ «Імпульс» у залитті квартири позивача відсутня.

Представник ТОВ «Шостка-тепло» щодо вирішення позову поклалась на розсуд суду, відзначивши, що вина теплопостачальної організації у зриві крану в квартирі відповідачки відсутня, оскільки показники тиску в системах опалення в день, коли трапилась ця подія, були в межах норми.

Суд, заслухавши сторони, їх представників, покази свідків, дослідивши надані докази, прийшов до наступного:

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні надав покази, що працює слюсарем в ЖКВ КП «ШКЗ «Імпульс» приблизно 6 років, загальний стаж роботи слюсарем становить 20 років. В жовтні місяці 2013 року, точний день він не памятає, йому зателефонував диспетчер ЖКВ та повідомила, що затоплює квартиру в будинку № 9 по вул. Орджонікідзе. Коли він прийшов хвилин через 40 (йшов пішки, бо машини, яка б доставляла слюсарів за викликами, в ЖКВ не має) до цієї квартири, то побачив, що вона залита водою, яку вичерпували люди, що знаходились в квартирі. Свідок перекрив в підвалі воду. Потім в квартирі відповідачки він побачив, що з батареї вирвало так званий кран «Маєвського». Цей кран був саморобний, а не заводського виготовлення, оскільки мав вигляд звичайного болта з латуні, виточеного на станку. На цьому крані була зірвана різьба, тому його і вирвало з батареї. Оскільки на крані були виїмки характерні для слідів саме гайкового ключа, свідок вважає, що кран, коли спускали повітря, крутили не викруткою, як належить, а гайковим ключем, що і призвело до зношення і зриву різьби на крані. Разом з тим, свідок не виключив можливості утворення слідів від гайкового ключа, коли ним намагалися забити кран назад в батарею після його зриву. Скільки часу простояв цей кран в батареї визначити неможливо, але він мав два слою фарби. Куди потім подівся цей кран свідок також не знає.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що працює електриком на КП «ШКЗ «Імпульс», в жовтні 2013 року, точний день не памятає, він лагодив розетку на кухні в квартирі відповідачки, коли почув хлопок та шум води, побігши на цей шум він побачив, що в залі з батареї йде вода, заглушка з батареї лежала на відстані не менше 1 м від батареї. Відповідачка принесла йому гайковий ключ, і він спробував цим ключем забити заглушку в батарею, але її виштовхувало під натиском води, яка йшла «фонтаном». Відповідачка побігла дзвонити, щоб викликати слюсарів. Чекати довелось хвилин 40, поки не прийшов слюсар та не перекрив подачу води. Весь цей час відповідачка та сусіди вичерпували воду. Коли прийшов слюсар до квартири відповідачки, то сказав, що кран, який стояв в батареї непридатний, але чому слюсар так сказав свідок не знає. Куди потім поділась ця заглушка-кран - свідок також не знає.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 донька відповідачки, показала, що квартиру мати придбала приблизно в 2001 році, батареї вони ніколи «не чіпали». В 2011 році до них приходив слюсар, який показав, як спускати повітря з системи опалення. Він приходив за викликом матері, оскільки сусіди скаржились, що внаслідок повітря в системі холодні батареї . Тоді слюсар розяснив і показав, що спускати повітря треба відкручуючи поступово кран викруткою. Після цього спускати повітря з системи опалення завжди приходила вона (свідок) і робила це викруткою, гайковим ключем вони ніколи кран не чіпали. Жодних претензій у слюсаря щодо крану не було. Восени 2013 року повітря не спускали, бо батареї були теплі.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що мешкає в квартирі № 69 в одному будинку з позивачем та відповідачкою. Коли сталося затоплення, достеменно дату не памятає, він був вдома, куховарив. Прибігла відповідачка, повідомила, що її затоплює, на що він порадив їй знайти ключі від підвалу та перекрити вентиль, згодом вона знову прибігла, та повідомила, що вентиль неможливо перекрити, на що свідок їй порадив викликати слюсарів. Воду перекрили десь через півгодини, а то і більше після цього. Приготувавши їжу, свідок пішов до квартири відповідачки, та допомагав вичерпувати воду, якої було дуже багато, особисто свідок вичерпав не менше 20 відер води. Загалом воду вичерпувало 6 чоловік. Свідок бачив кран, який стояв на батареї відповідачки, на ньому була збита майже вся різьба. У свідка стоять приблизно такі ж крани на батареях, повітря з системи опалення він також спускає сам, за 42 роки, що свідок живе в цьому будинку, ніхто ніколи не приходив та не показував, як спускати повітря з системи опалення.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Поясненнями сторін та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_6 є власником квартири № 63, а ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_4. (а.с. 7, 43-45)

Також сторонами не заперечується та підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, що 12 жовтня 2013 року сталось затоплення квартири позивача внаслідок зриву крану з батареї опалення в квартирі відповідачки. ( а.с. 4, 46, 56)

Посилання на те, що акт про залиття квартири позивача від 15.10.2013 року складений без участі відповідачки, а тому не може бути доказом, є безпідставними, оскільки цим актом встановлено лише факт залиття квартири позивача та пошкодження майна, які виникли внаслідок цього ( а.с. 4).

Актами гідравлічних випробувань, готовності до опалювального сезону підтверджується, що були проведені належні підготовчі роботи та випробування систем опалення будинку перед пуском тепла ( а.с. 134-136)

Копіями погодинних звітів ТОВ «Шостка-Тепло» підтверджується, що тиск води в системі опалення 12 жовтня 2013 року відповідав встановленим нормам. (а.с. 142-144)

Відповідно до п.13 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», внутрішньобудинковою системою гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення є система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або (у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі споживача (житлового приміщення у гуртожитку), нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).

Відповідно до договору № 1/008-43/1 від 15.02.2008 року, укладеного між ЖКВ КП «ШКЗ «Імпульс» та кооперативом «В нове життя», ЖКВ КП «ШКЗ «Імпульс» забезпечує надання послуг по утриманню будинку і прибудинкової території за адресою вул. Орджонікідзе, буд. 9, зокрема ЖКВ КП «ШКЗ «Імпульс» здійснює контроль за безперебійним функціонуванням в будинку систем опалення, холодного водопостачання, каналізації та електропостачання; обслуговування вказаних систем будинку здійснюється до введення в квартиру. (а. с. 97)

Вказаним спростовуються посилання відповідачки та її представника, що відповідальність за ремонт, обслуговування та контроль за системою опалення в квартирі відповідачки, в тому числі і за станом крану «Маєвського» на батареї, покладається на ЖКВ КП ШКЗ «Імпульс», оскільки договором чітко визначено межі відповідальності обслуговуючої організації за стан внутрішньобудинкових систем.

В судовому засіданні встановлено, що окремого договору щодо обслуговування, ремонту та контролю за системою опалення в її квартирі відповідачка з житлово-експлуатаційною організацією не укладала.

Зважаючи на вказане, не можуть бути враховані судом і посилання сторони відповідача як на підставу відповідальності житлово-експлуатаційної організації за зрив крану з батареї відповідачки на зазначене в договорах про надання населенню послуг з теплопостачання від 01.01.2002 р. та від 12.10.2004 р. положення, що ремонт і регулювання систем центрального опалення та гарячого водопостачання, ремонт окремих секцій опалювальних приладів та ділянок труб з усуненням витікань здійснює ЖКО відповідно до наказу Держбуду України № 214 від 03.09.1999 р. (а.с.82-85). Крім того, вказаний наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства N 109 від 22.07.2005 р.

Враховуючи, що тиск води в системі опалення був в межах норми, були проведені належні випробування перед пуском тепла, суд приходить до висновку, що саме неналежний стан крану «Маєвського» став причиною затоплення, оскільки показами свідків підтверджено, що кран «Маєвського» був саморобний та різьба на ньому була зірвана.

Відповідно з ч. ч. 4, 5 ст. 319, 322 ЦК України власність зобов'язує.

Таким чином, за належний технічний стан внутрішньоквартирних систем несе відповідальність власник квартири, а отже відповідачка мала вживати заходи щодо контролю за станом крану «Маєвського» на батареї.

Згідно акту від 15.10.2013 р. (а.с. 4) після затоплення були виявлені наступні пошкодження в квартирі позивача:

- пожовтіння стелі в кімнаті на площі 17,52 кв. м;

- в ванній кімнаті двері вкрились жовтими плямами, а на стелі зявились тріщини;

- на кухні стеля на площині 4,96 кв. м вкрилась жовтими плямами та почала лущитись;

- арка при вході на кухню пожовтіла та потріскалась.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 489 від 27 червня 2014 року обстеження квартири АДРЕСА_5 експерт здійснював особисто в присутності ОСОБА_7

За результатами обстеження встановлена наявність слідів залиття приміщень, а саме:

- спостерігаються руді плями на поверхні стелі коридору;

- двері ванної кімнати вкриті рудими плямами;

- на стелі ванної кімнати спостерігається ураження грибком та відшарування вапняної побілки;

- на поверхні стелі кухні спостерігаються руді плями, на стінах місцями відставання шпалер та розкривання швів, на відкосах вікон місцями руді плями;

- на поверхні стелі кімнати загального користування спостерігаються руді плями та відшарування шпакльовки від залізобетонних плит.

Згідно висновку розмір майнової шкоди, заподіяної залиттям квартири становить 3 889 грн. (а.с. 168-178).

Виходячи з аналізу положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630, Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 N 76, ліквідація течі в системах опалення, гарячого та холодного водопостачання, каналізації має здійснюватись негайно з моменту їх виявлення.

З пояснень сторін та показів свідків, зокрема і слюсаря ОСОБА_9, вбачається, що слюсар прийшов та перекрив подачу води в систему опалення будинку не раніш ніж через 40 хвилин після повідомлення ЖКВ про залиття. Враховуючи, що весь цей час вода продовжувала заливати квартиру відповідачки і відповідно квартиру позивача, суд не виключає, що у разі негайного, якнайшвидшого перекриття води, розмір майнової шкоди був би меншим. Суд також звертає увагу, що в довідці, виданій ЖКВ КП "ШКЗ "Імпульс" від 24.12.2013 року, не вказано час, коли диспетчеру надійшло повідомлення про залиття (а.с.56). Таким чином бездіяльність обслуговуючої будинок організації у вжитті заходів щодо негайної ліквідації течі сприяла, на думку суду, заподіянню шкоди у визначеному експертом розмірі. Разом з тим, клопотання про проведення відповідної експертизи з метою визначення розміру шкоди в залежності від тривалості залиття сторони не заявляли, тому суд позбавлений можливості визначити ступінь вини обслуговуючої організації.

Враховуючи, що в 2012 році мало місце затоплення ванної кімнати позивача, що підтверджується актом від 12.01.2012 року (а.с. 5) та поясненнями сторін в судовому засіданні, ремонт після якого не проводився, що підтвердив в судовому засіданні ОСОБА_1, суд вважає за необхідне виключити з визначеного експертом розміру майнової шкоди витрати на ремонт ванної кімнати: 3 889 124, оскільки ціни на будівельні матеріали та послуги з ремонту з січня 2012 року значно збільшилися. Таким чином розмір майнової шкоди, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 3 765 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Заподіяння позивачу моральної шкоди завданої пошкодженням його майна внаслідок залиття є очевидним, оскільки пошкодження майна у будь-якому випадку викликає хвилювання та страждання у власника цього майна, бо особі необхідно докладати зусиль для відновлення пошкодженого майна, нести непередбачувані витрати.

Разом з тим, суд не може врахувати посилання позивача щодо душевних страждань з приводу незручностей проживання в квартирі з пошкодженнями внаслідок залиття, оскільки, згідно пояснень самого ж позивача в судовому засіданні, він не живе в належній йому квартирі.

Зважаючи на вказане, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає належним до стягнення з відповідачки на користь позивача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 400 грн.

Згідно з п. 2, 4 ч. 3 ст. 79 Кодексу до судових витрат крім іншого належать витрати на правову допомогу та витрати, повязані з проведенням судових експертиз.

Договором про надання правової допомоги від 11.11.2013 р. та квитанцією № 1/02 ( а.с. 10,11) підтверджується оплата позивачем 300 грн. за підготовку позовної заяви.

Згідно рахунку № 105 від 16.04.2014 року вартість робіт на виконання експертизи становить 1537 грн., яка була оплачена позивачем згідно квитанції № 15 від 05.05.2014 р. (а.с. 159, 167) .

Таким чином, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачки підлягає стягненню пропорційно до задоволених вимог (69,48 % - задоволеної майнової вимоги та 50 %- вимоги про відшкодування моральної шкоди) - 274,09 грн. сплаченого судового збору (159,39 + 114,70); 208, 44 грн. витрат на правову допомогу та 1 068,25 грн. витрат, повязаних з проведенням судової будівельно-технічної експертизи.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 у відшкодування завданої йому залиттям квартири майнової шкоди 3 765 гривень та 400 гривень у відшкодування моральної шкоди, визначивши до стягнення загалом 4 165 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 159 грн. 39 коп. сплаченого позивачем судового збору за майнову вимогу та 114 грн. 70 коп. судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди, 208 грн. 44 коп. витрат на правову допомогу та 1 068 грн. 25 коп. витрат, повязаних з проведенням судової будівельно-технічної експертизи, визначивши до стягнення судових витрат загалом 1 550 грн. 78 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_13