Справа № 209/2783/13-ц
Провадження № 2-п/209/63/14
УХВАЛА

17 грудня 2014 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Байбари Г.А.

при секретарі Вітязь Х.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2014 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Обґрунтовує заяву тим, що 26 лютого 2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ухвалено заочне рішення за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до неї про стягнення заборгованості. Вважає, що вказане рішення суду підлягає перегляду за наступними обставинами. Нею не були подані заперечення на позовну заяву та вона не зявилась до суду в звязку з тим, що не була належним чином попереджена про дату розгляду справи, не отримувала судову повістку, копію позовної заяви та додатків до неї. Про те, що судове засідання відбудеться 10.10.2013 року їй стало відомо випадково. У вказану дату та час вона не могла бути присутньою, про що нею було написана відповідну заяву з проханням відкласти розгляд справи. Про наступні дати розгляду справи вона не була повідомлена, ніяких повісток не отримувала. Звертає увагу суду, що кредитний договір, про який йдеться в рішенні суду, вона підписала в серпні 2009 року, а не 15.08.2008 року. Свідками цього є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були присутні під час підписання нею документів банку. Фактично цей договір від її імені укладала її подруга ОСОБА_4 і саме вона отримувала кошти від банку, а потім сплачувала необхідні платежі. Заочне рішення вона особисто належним чином не отримувала, дізналась про існування рішення випадково, була ознайомлена зі справою 10 жовтня 2014 року, через що вважає, що існують підстави для поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, письмово просила суд провести розгляд справи за її заявою про перегляд заочного рішення за її відсутності.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про поважність причин неявки суду не повідомила.

Вивчивши заяву, додані до неї документи та матеріали справи, суд вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 231 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судова повістка на 26 лютого 2014 року відповідачеві не була вручена. Поштове відправлення повернуто до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що є підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Керуючись статтями 231, 232 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочне рішення Дніпровського райсуду м. Дніпродзержинська від 26 лютого 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - скасувати і призначити справу до розгляду в загальному порядку на 13-00 годин 23 січня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Байбара Г.А.