МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
"30" жовтня 2014 р. Справа № 370/2120/14-ц

Суддя Макарівського районного суду Київської області Тандир О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
ОСОБА_1, (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (далі відповідачі), в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 400 800 грн., боргу за договором позики, 14 593,53 грн., пені, 1877,75 грн., 3 % річних, а всього - 417 271,28 грн., стягнути з ОСОБА_3 за договором поруки на його користь 30 000 боргу.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 03.07.2013 року між ним та ОСОБА_2, було укладено договір позики №03/13, згідно якого ОСОБА_2, позичила у нього грошові кошти в сумі 30 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на момент укладення договору позики було еквівалентно 239 700 грн. Згідно п.2.3. Договору позики позичальник зобовязується повернути зазначену суму позики в строк до 03.07.2014 року. Крім того, в забезпечення виконання зобовязань за договором позики між ним та ОСОБА_3, було укладено договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_3, поручився за виконання частини обовязку ОСОБА_2, за Договором позики № 03/13 від 03.07.2013 року. Відповідно до Договору поруки у випадку порушення боржником обов'язку за основним договором, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязання
У встановлений договором строк, тобто до 03 липня 2014 року, ОСОБА_2, позику не ОСОБА_3, також не виконав своїх зобовязань поручителя за договором поруки. Станом на 26.08.2014 року офіційний курс НБУ гривні до долара США становить 1336 грн., за 100 доларів ОСОБА_4 чином станом на 26.08.2014 року заборгованість по позиці становить 30 000 доларів США, що еквівалентно 400 800 грн.
30.10.2014 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій він просив суд заборонити Державній реєстраційній службі України, її територіальним органам та державним реєстраторам Державної реєстраційної служби України, здійснювати реєстрацію права власності чи інших речових прав та обтяжень, а також реєстрацію припинення права власності чи інших речових прав та обтяжень щодо квартири АДРЕСА_1, заборонити Реєстраційній службі Головного управління юстиції у м.Києві та державним реєстраторам Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві здійснювати реєстрацію права власності чи інших речових прав та обтяжень, а також реєстрацію припинення права власності чи інших речових прав та обтяжень щодо квартири АДРЕСА_1.
Подану заяву позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_5, є власницею квартири АДРЕСА_2 загальною площею 146,20 кв.м, що підтверджується копією свідоцтва про право власності.
Позивач вказав, що сума стягнення за позовом є великою, разом з тим є докази, які вказують на те, що відповідач ОСОБА_2, має намір відчужити вказану квартиру, тому існує загроза утруднення виконання можливого позитивного рішення суду.
Крім того, ОСОБА_2, має можливість передати квартиру АДРЕСА_3 в іпотеку, в результаті чого вимоги іпотекодержателя будуть мати пріоритет перед вимогами інших кредиторів ОСОБА_2, в тому числі позивача, що також може призвести до неможливості виконання рішення суду.
Окрім цього позивачу стало відомо, що співвласником квартири ОСОБА_6, подано до Державної реєстраційної служби заявку про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3.
Позивачу не відомо на підставі якого документу, ОСОБА_6, має намір перереєструвати право власності на квартиру на себе. Таким документом може бути рішення суду, на підставі чого право власності може бути зареєстровано реєстраційною службою і за наявності арешту.
За таких обставин, є підстави вважати, що в подальшому, ОСОБА_2, чи іншим особами можуть вчиняться дії щодо реєстрації права власності чи інших речових прав та обтяжень щодо квартири АДРЕСА_3, в результаті яких квартира вибуде із власності ОСОБА_2, що значним чином ускладнить вирішення справи, призведе до порушення розумних строків її розгляду, а також унеможливить виконання прийнятого судом рішення суду у разі задоволення позову.
При цьому, позивач вважає, що вжиття лише одного виду забезпечення позову у вигляді арешту, є недостатнім, оскільки накладення арешту не позбавляє можливості передати квартиру в іпотеку, чи здійснити перереєстрацію права власності на неї на підставі судового рішення.
Суд, вивчивши матеріали позову та заяви про його забезпечення приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Відповідно до ст. 152 ЦПК України способами забезпечення позову є, зокрема, заборона вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може стати на заваді виконання рішення суду.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу про стягнення суми еквівалентної 30 000 доларів США.
ОСОБА_4 з матеріалів доданих до заяви про забезпечення позову вбачається, що ОСОБА_2, найближчим часом має намір продати квартиру АДРЕСА_4, що може призвести до неможливості виконання рішення суду.
Крім того, ОСОБА_2, має можливість передати квартиру АДРЕСА_5 в іпотеку, в результаті чого вимоги іпотекодержателя будуть мати пріоритет перед вимогами інших кредиторів ОСОБА_2, в тому числі ОСОБА_1, що також може утруднити виконання рішення суду.
Окрім того, позивач підтвердив доказами, що співвласником квартири ОСОБА_6, подано до Державної реєстраційної служби заявку про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_4. З копії заявки не вбачається на підставі якого документу, ОСОБА_6, має намір перереєструвати право власності на квартиру на себе. Тобто, як обґрунтовано зазначає позивач, таким документом може бути рішення суду, на підставі чого право власності може бути зареєстровано реєстраційною службою і за наявності арешту.
Враховуючи вимоги позивача та ціну позову, і те, що для виконання рішення в подальшому необхідно його забезпечити, а невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення, суд приходить до висновку про задоволення заяви.
Обираючи вид забезпечення позову, суд враховує, що накладення арешту не позбавляє можливості передати квартиру в іпотеку чи здійснити перереєстрацію права власності на неї на підставі судового рішення, тому вважає необхідним для забезпечення виконання рішення заборонити Державній реєстраційній службі України, її територіальним органам та державним реєстраторам Державної реєстраційної служби України, здійснювати реєстрацію права власності чи інших речових прав та обтяжень, а також реєстрацію припинення права власності чи інших речових прав та обтяжень щодо квартири АДРЕСА_6.
Вказаний спосіб забезпечення позову передбачений законом, є співмірними заявленим позовним вимогам і його невжиття дійсно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -
Заяву ОСОБА_1 (м.Київ, вул. Каунська,12/1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) про забезпечення позову в цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 (АДРЕСА_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ОСОБА_3 ( смт. Макарів Макарівського району Київської області, вул. Комарова,7) про стягнення заборгованості - задовольнити.
Копію ухвали негайно після її постановлення надіслати особам, що беруть участь у справі та для виконання до Державної реєстраційної служби України, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом 5 днів з моменту отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає чинності 30.10.2014 року.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік.

Суддя О.В. Тандир