Справа № 574/172/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Міщенко В. М.

при секретарі: Ключник О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Буринь справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрівська сільська рада Буринського району про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Олександрівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01 серпня 1996 року померла його тітка - ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із земельної частки (паю), розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Олександрійське», що знаходиться на території Олександрійської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0155249 від 27 грудня 1996 року.

Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вартість вказаної частки становить 76 954 грн. 94 коп.

Спадкоємцем її майна був її рідний брат, а його батько - ОСОБА_3, але останній, не прийнявши спадщину, 21.05.2012 року помер.

Тому спадкоємцем її майна є він ОСОБА_1М,

Те, що ОСОБА_3 є його батьком, а ОСОБА_2 є його рідною тіткою встановлено рішенням Буринського районного суду від 17.01.2014 року.

В установлений законом шестимісячний строк він прийняв спадщину, оскільки проживав разом з тіткою, що підтверджується доданою до позову довідкою сільської ради.

Після указаного строку він звернувся до державного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус в усній формі пояснила, що вона не може видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки сертифікат був виданий вже після смерті ОСОБА_2 Г.0., та пояснила, що питання успадкування, при таких обставинах, підлягає вирішенню в судовому порядку.

Внаслідок даних обставин він не може оформити спадкові права в повному обсязі на належне йому майно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, позов визнає, просить його задовольнити та просить слухати справу без його участі.

Суд, дослідивши обставини справи, вислухавши сторони, приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 01 серпня 1996 року померла тітка позивача - ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із земельної частки (паю), розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Олександрійське», що знаходиться на території Олександрійської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0155249 від 27 грудня 1996 року.

Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вартість вказаної частки становить 76 954 грн. 94 коп.

Спадкоємцем її майна був її рідний брат, а батько позивача - ОСОБА_3, але останній, не прийнявши спадщину, 21.05.2012 року помер.

Відповідно до ст.. 551 ЦК України 1961 року ОСОБА_3 був спадкоємцем другої черги, прийняв спадщину шляхом оперативного управління майном спадкодавця,а тому спадкоємцем її майна є позивач ОСОБА_1М,

Те, що ОСОБА_3 є батьком позивача, а ОСОБА_2 є рідною тіткою позивача встановлено рішенням Буринського районного суду від 17.01.2014 року.

Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України - правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч,1 ех, 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Із ст. 1218 ЦК України випливає, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1276 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ет. 328, 1223 ЦК України право власності кабувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із нравочинів.

В установлений законом шестимісячний строк позивач прийняв спадщину, оскільки проживав разом з тіткою, що підтверджується доданою до позову довідкою сільської ради.

Після указаного строку позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус в усній формі пояснила, що вона не може видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки сертифікат був виданий вже після смерті ОСОБА_2 Г.0., та пояснила, що питання успадкування, при таких обставинах, підлягає вирішенню в судовому порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно пункту 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від,30.03,200В р, «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоветановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Як вбачається із Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ № 000014, виданого 6 липня 1995 року на підставі рішення Олександрівської сільської ради народних депутатів від 27 червня 1995 року, та його додатку - ОСОБА_2 внесена до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай) по Олександрівській сільській раді і її право підтверджується сертифікатом № 0155249.

Крім того, Верховний суд України узагальнюючи практику розгляду земельних спорів, звернув увагу на те, що право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а також і не з часу отримання сертифіката, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП.

Олександрівська сільська рада не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_1.

Виходячи із вищевикладеного, керуючись ст. 213-215 ЦПК України, ст. 25, 331, 392, 1233-1235 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Олександрівське», розташованого на території Олександрівської сільської ради Буринського району Сумської області, розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0155249 від 27 грудня 1996 року, після померлої 01.08.1996 року його тітки - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк апеляційної скарги з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий