Провадження №2-з/761/403/2014
У Х В А Л А

іменем України

05 листопада 2014 року Шевченківський
районний суду м. Києва в складі:

головуючого судді
Гайдук С.В.

при секретарі
Савенко О.І.

розглянувши у судовому засіданні в м.
Києві заяву представника позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову
в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи:
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна,
Служба у справах дітей Шевченківської
районної в м.Києві державної
адміністрації про визнання договору
купівлі-продажу в частині продажу 1/2
частини квартири недійсним, визнання
права власності на 1/2 частини квартири,
стягнення моральної шкоди та
зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи: приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна про
відшкодування збитків та моральної
шкоди,

В С Т А Н О В И В:

03.11.2014р. через канцелярію суду від
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_8
надійшла заява про вжиття заходів
забезпечення позову. Заяву
обґрунтовують тим, що ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 23.07.2014 року було скасовано
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 19 09.2013р. та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 17.12.2013р. у
даній справ і направлено на новий
розгляд. Звернувшись з запитом до
Служби у справах дітей Шевченківської
районної державної адміністрації у м.
Києві про надання інформації їй, як
представнику позивача стало відомо, що
відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звертались з заявою про отримання
дозволу на відчуження квартити
АДРЕСА_1. Вказала, що дані обставини
підтверджують наявність дій
відповідачів на відчуження спірної
квартири, яка є предметом спору.
Просила накласти арешт на ? частину
спірної квартири, оскільки невжиття
заходів забезпечення позову шляхом
накладення арешту, може зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України,
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Сторони в судове засідання не
викликались.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в разі якщо
відповідно до положень цього кодексу
розгляд справи здійснюється судом за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
технічними засобами не здійснювалось.

Суд перевіривши заяву та додані до неї
докази, прийшов до такого.

Судом встановлено, що ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 23.07.2014 року було скасовано
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 19 09.2013р. та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 17.12.2013р. і
направлено на новий розгляд справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна, Служба у
справах дітей Шевченківської районної
в м. Києві державної адміністрації про
визнання договору купівлі-продажу в
частині продажу 1/2 частини квартири
недійсним, визнання права власності на
1/2 частини квартири, стягнення
моральної шкоди та зустрічний позов
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті
особи: приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
про відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22.12.2006, № 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» визначено, що
забезпечення позову допускається з
метою забезпечити виконання судового
рішення в майбутньому.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

У відповідності до п. 4 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
22.12.2006 року, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитись, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовними вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом спору є визнання недійсним
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, який укладений між ОСОБА_9 та
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_7 в частині
продажу ? частини згаданої квартири.

Позов забезпечується шляхом
накладення арешту на майно, що належить
відповідачеві і знаходиться у нього
або в інших осіб (п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК
України).

Виходячи з того, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду по даній справі, а також з метою
запобігання подальшого відчуження
квартири, суд, вважає за необхідне в
порядку забезпечення позову накласти
арешт на ? частини спірної квартири до
закінчення розгляду даної справи.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову,
шляхом накладення арешту на ? частини
квартири АДРЕСА_1, яка на праві
власності в рівних частках належить
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Стягувач: ОСОБА_1, який проживає за
адресою: АДРЕСА_2.

Боржник: ОСОБА_4, який проживає за
адресою: АДРЕСА_1.

Боржник: ОСОБА_5, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_1.

Боржник: ОСОБА_6, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і підлягає
негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва протягом
п'яти днів з дня її проголошення через
Шевченківський районний суд м. Києва. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання.

СУДДЯ: