Номер провадження: 22-ц/785/8218/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.09.2014 року м. Одеса

Суддя Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області Сєвєрова Є.С., розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, приватний нотаріус Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 24.07.2014 року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Також ОСОБА_2 звернулася до суду апеляційної інстанції з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 22.07.2011 року.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що відповідач є власником квартири на підставі спірного договору дарування та наявність такого правовстановлюючого документу надає йому можливість вільно розпоряджатись квартирою.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд /суддя/ повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, накладення арешту можливе лише за наявності певних умов, зокрема щодо існування таких обставин, що утруднять чи зроблять неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 09.04.2014 року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні заяви про накладення арешту на АДРЕСА_2, судом першої інстанції справу розглянуто без забезпечення позовних вимог.

На час звернення із клопотаням про забезпечення позову на стадії апеляційного провадження заявником не наведено доводів, які б свідчили про ймовірність подальшого утруднення чи унеможливлення заходів виконання рішення суду, тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.151,152,153 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Суддя апеляційного суду Одеської області Є.С. Сєвєрова