Справа № 428/608/13- ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Посохова І.С.,

при секретарі - Колядінцевій П.В.,

за участю заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за заявою прокурора міста Лисичанська в інтересах громадянина ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор міста Лисичанська в інтересах громадянина ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, в якій зазначено, що до прокуратури міста Лисичанська надійшла заява ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, учасника ВВВ, в якій вказується, що він спільно з ОСОБА_2 є співвласником квартири, проте після її смерті 20.04.2005 року він не може оформити майно на себе, виписати з домової книги ОСОБА_2 враховуючи, що Лисичанський відділ РАЦС свідоцтво про смерть йому не видає, оскільки ОСОБА_2 була похована як «невідома», про що міститься актовий запис № 758 від 21.04.2005 року. При зверненні ОСОБА_1 до Лисичанського ВРАЦС із заявою про внесення змін до актового запису на підставі протоколу впізнання та видачу свідоцтва про смерть ОСОБА_2 йому було відмовлено, оскільки без рішення суду вона буде вважатися як «невідома». Довідкою № 139 від 18.07.2011 року КП «Лисичанська ритуальна служба» встановлено, що 24 квітня 2005 року на кладовищі «Нове» була похована невідома жінка близько 30 років, яка померла 20.04.2005 року, довідка про смерть № 217, актовий запис № 758. Згідно протоколу впізнання від 23.04.2007 року невідому жінку впізнано як ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проте констатація цього лише в протоколі впізнання є недостатнім для того, щоб ВРАЦС видав свідоцтво про смерть. Окрім того, відсутність свідоцтва про смерть на ОСОБА_2 позбавляє позивача права на здійснення перерахунку в комунальних підприємствах, які вимагають надання судового рішення, щоб підтвердити факт смерті споживачки або свідоцтва про смерть, яке заявнику також не видають. ОСОБА_1 є пенсіонером, не має юридичної освіти та фінансової можливості самостійно звернутись до адвоката з метою підготовки відповідної заяви до суду, що і є підставою для здійснення прокурором представництва його інтересів.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в заяві, суду пояснив, що йому у спадщину надійшла квартира, яка знаходиться у місті Лисичанську. У вказаній квартирі зареєстрована ОСОБА_2 з сином. Коли вона померла, син пропав. В органах РАЦС йому не видають свідоцтво про її смерть, оскільки у 2005 році вона була похована як невідома особа, а в 2007 році при проведенні впізнання він впізнав її, але цього не достатньо для оформлення спадщини. Просив суд заяву задовольнити та встановити факт смерті ОСОБА_2, що сталась 20.04.2005 року.

Прокурор м. Лисичанська в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Представник заінтересованої особи Відділу реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України прокурор здійснює у суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим кодексом та іншими Законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного процесу. Так, статтею 121 Конституції України та ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладено обовязок захисту та представництво громадянина в суді.

Суд визнає правомочним представництво прокуратури в інтересах пенсіонера ОСОБА_1, адже він не має юридичної освіти та фінансової можливості, не може самостійно захистити свої порушені чи оспорюванні права або реалізувати процесуальні повноваження.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з протоколом впізнання від 23.04.2007 року ОСОБА_1 повідомив, що по предявленим для впізнання фотокарткам впізнає свою племінницю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з довідкою № 139 від 18.07.2011 року виданої директором КП «Лисичанська ритуальна служба», 24.04.2005 р. на кладовищі «Нове» м. Лисичанська була похована невідома жінка приблизно 30 років, яка померла 20.04.2005 р., довідка про смерть № 217 СМЕ, актовий запис № 758.

Згідно з копією домової книги за адресою: м. Лисичанськ, вул. 9-го Травня, 30/2, зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17.01.2001 року виданого завідуючою Лисичанською державною нотаріальною конторою ОСОБА_3, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4, померлої 14 квітня 2000 року, є ОСОБА_1, що мешкає у м. Сєвєродонецьку, пр. Хіміків (Комсомольський)АДРЕСА_1. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з: 2/4 частини квартири № 2 з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в буд. № 30 по вулиці 9-го Травня м. Лисичанська, Луганської області.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 від 29.06.2011 року він звертався до відділу РАЦС Лисичанського МУЮ з проханням видати йому свідоцтво про смерть ОСОБА_2. Однак, згідно з відповіддю заступника начальника Лисичанського міського управління юстиції та начальника відділу державної РАЦС у Луганській області № 875/02-2.22 від 02 липня 2011 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З пояснень заявника та досліджених в судовому засіданні матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно померла 20 квітня 2005 року і похована як «невідома».

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені в судовому засіданні, а також підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку з чим заява прокурора міста Лисичанська в інтересах громадянина ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву прокурора міста Лисичанська в інтересах громадянина ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 20 квітня 2005 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ І.С. ПОСОХОВ