Справа № 713/797/14-ц
Провадження №2/713/331/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2014
м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької
області в складі судді Круглюка В.Г.,
при секретарі Головач О.Д., за участю
представника позивача Українець О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Вижниця
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „ПриватБанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ
:

Позивач ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся
в суд з позовною заявою до ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної шкоди, в
якій вказував, що 18.11.2013 року ОСОБА_4
було призначено на посаду
касира-операціоніста у Вижницьке
відділення Чернівецької філії ПАТ КБ
„ПриватБанк" та укладено трудовий
договір та договір про повну
матеріальну відповідальність.

Зазначав, що 18.03.2014 року у Вижницькому
відділенні Чернівецької філії ПАТ КБ
„ПриватБанк" було проведено раптову
(позапланову) ревізію, про що складено
акт, відповідно до якого встановлено
наявність нестачі матеріальних
цінностей, які не відповідають даним
бухгалтерського обліку, загальний
розмір якої складає 834175 грн., 142700
долларів та 44 330 євро.

Посилався, що ОСОБА_4 надавала грошові
кошти керівникові Вижницького
відділення Чернівецької філії ПАТ КБ
„ПриватБанк" без жодних на те
дозвільних документів і внаслідок
зловживання службовим становищем та
перевищення своїх службових
повноважень заподіяла матеріальну
шкоду банкові у розмірі 2 828 485, 1 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ
КБ „ПриватБанк" завдану матеріальну
шкоду у розмірі 2 828 485, 1 грн. та понесені
судові витрати.

Ухвалою Вижницького районного суду від
18.07.2014 року клопотання представника
позивача ПАТ КБ „ПриватБанк"
задоволено та залучено до участі у
справі у якості співвідповідача
ОСОБА_3, а ухвалою від 23 вересня 2014 року
у зв"язку зі зміною прізвища ОСОБА_4
прийнято вважати прізвищем
відповідача ОСОБА_2.

15.10.2014 року ПАТ КБ „ПриватБанк" подано
уточнену позовну заяву, в якій просив
стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" завдану
матеріальну шкоду у розмірі 2 828 485, 10
грн. та понесені судові витрати в
розмірі 3 654 грн.

В судовому засіданні представник
позивача Українець О.П. заявлений позов
підтримав та надав пояснення, які
аналогічні викладеному в уточненій
позовній заяві. Додатково просив
стягнути з відповідачів в солідарному
порядку витрати, пов"язані з викликом
відповідачки ОСОБА_3 через засоби
масової інформації до суду.

В адресованій суду заяві від 04.11.2014 року
представник відповідача ОСОБА_5 просив
справу розглянути на підставі наявних
в ній доказів за відсутності
відповідача ОСОБА_2 та її представника.
Крім того, в письмових запереченнях
заявлені вимоги банку не визнав,
оскільки за заявою представника
позивача СУ УМВС України в
Чернівецькій області зареєстровано та
розслідується кримінальне провадження
стосовно начальника Вижницького
відділення ЧФ ПАТ КБ „ПриватБанк"
ОСОБА_3 за фактом привласнення нею
зазначених у позові грошових коштів.
Просив в задоволенні позову відмовити
за безпідставністю.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання
не з"явилася, хоча належним чином через
засоби масової інформації - газету
„Урядовий Кур"єр" була повідомлена про
місце, час та дату слухання справи.
Причини неявки суду не відомі.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18 листопада 2013
року між ПАТ КБ „ПриватБанк" в особі
директора Хмельницької філії
Браніцького Ю.О. та ОСОБА_4 було
укладено трудовий договір, відповідно
до умов якого ОСОБА_4 приймається на
роботу в банк на посаду
касира-операціоніста, що підтверджено
копією трудового договору.

18.11.2013 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та
ОСОБА_4 укладено договір про повну
матеріальну відповідальність,
предметом якого є прийом працівником
на себе повної матеріальної
відповідальності за незабезпечення
цілісності і/або схоронності
матеріальних цінностей роботодавця
при виконанні покладених трудовим
договором і локальними актами
роботодавця трудових обов"язків і
встановлених законодавством вимог,
порушення яких тягне до фінансових
втрат роботодавця, що підтверджено
копією договору.

З копії договору про повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність від 02.04.2002 року
вбачається, що ОСОБА_3 бере на себе
повну матеріальну відповідальність за
безпеку збереження довірених їй
установою банку цінностей.

Згідно копії наказу від 30.06.2011 року
ОСОБА_3 призначено керівником
Вижницького відділення Чернівецької
філії ПАТ КБ „ПриватБанк".

Таким чином, сторони по справі
знаходяться в трудових відносинах та
регулюються Кодексом законів про Працю
України.

З акту ревізії цінностей вбачається, що
за станом на 18.03.2014 року проведена
раптова ревізія цінностей, які
знаходяться в касі, якою встановлено
загальну суму нестачі: 834 175 грн.; 142 700
доларів, що за службовим
розпорядженням НБУ від 18.03.2014 року
становить 1392752 грн.; 44 330 євро, що за
службовим розпорядженням НБУ від 18.03.2014
року становить 601558, 1 грн.

Довідкою про рух коштів Вижницького
відділення Чернівецької філії ПАТ КБ
«ПриватБанк» за період з 28.02.2014 року по
18.03.2014 року підтверджено, що недостача в
касі станом на 18.03.2014 року всього
становить 834175 грн.; 142 700 доларів; 44 330
євро.

Ст.130 КЗпП України встановлено загальні
підстави і умови матеріальної
відповідальності працівників, зокрема
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків.

При покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника. Ця відповідальність, як
правило, обмежується певною частиною
заробітку працівника і не повинна
перевищувати повного розміру
заподіяної шкоди, за винятком випадків,
передбачених законодавством.

Ст.134 КЗпП України встановлено, що
відповідно до законодавства
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках, коли:

1) між працівником і підприємством,
установою, організацією відповідно до
статті 135-1 цього Кодексу укладено
письмовий договір про взяття на себе
працівником повної матеріальної
відповідальності за незабезпечення
цілості майна та інших цінностей,
переданих йому для зберігання або для
інших цілей;

2) майно та інші цінності були одержані
працівником під звіт за разовою
довіреністю або за іншими разовими
документами;

3) шкоди завдано діями працівника, які
мають ознаки діянь, переслідуваних у
кримінальному порядку;

4) шкоди завдано працівником, який був у
нетверезому стані;

5) шкоди завдано недостачею, умисним
знищенням або умисним зіпсуттям
матеріалів, напівфабрикатів, виробів
(продукції), в тому числі при їх
виготовленні, а також інструментів,
вимірювальних приладів, спеціального
одягу та інших предметів, виданих
підприємством, установою, організацією
працівникові в користування;

6) відповідно до законодавства на
працівника покладено повну
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації при виконанні трудових
обов'язків;

7) шкоди завдано не при виконанні
трудових обов'язків;

8) службова особа, винна в незаконному
звільненні або переведенні працівника
на іншу роботу;

9) керівник підприємства, установи,
організації всіх форм власності,
винний у несвоєчасній виплаті
заробітної плати понад один місяць, що
призвело до виплати компенсацій за
порушення строків її виплати, і за
умови, що Державний бюджет України та
місцеві бюджети, юридичні особи
державної форми власності не мають
заборгованості перед цим
підприємством.

В письмових поясненнях ОСОБА_4
пояснила, що „давала гроші ОСОБА_3,
керуючій відділенням у м.Вижниця, не
відображаючи в програмі. Переважно у
валюті. Суми бували різні, залежно від
підкріплення. Гроші передавала у
конвертах, інколи в руки ОСОБА_3, інколи
вона чекала її під вікном каси з
клієнтом, якому вона передавала гроші.
Бувало і таке, що їй суму казала через
телефон і казала хто прийде і кому
передати".

В заяві керівнику служби безпеки по
Чернівецькій області від 21.03.2014 року
ОСОБА_3 зізналася в тому, що „вона з
каси Вижницького відділення взяла 44330
євро, 142700 доларів та 834000 грн. Ці гроші
знаходилися в сейфі інкасатора та
відсіку касира. Касир ОСОБА_4 в цьому не
винна, вона виконувала її вказівки".

З копії повідомлення про підозру від
11.04.2014 року вбачається, що ОСОБА_3
підозрюється у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.191 ч.5
КК України. Зокрема, під час досудового
розслідування встановлено, що ОСОБА_3,
перебуваючи на посаді керуючої
Вижницького відідлення ЧФ ПАТ КБ
„ПриватБанк", являючись
матеріально-відповідальною особою за
збереження коштів та відповідальною у
межах повного збитку, заподіяного
банку при виконанні посадових
обов"язків, діючи умисно, з корисливих
мотивів, маючи службовий вплив на
касира-операціоніста Вижницького
відділення ЧФ ПАТ КБ „ПриватБанк"
ОСОБА_4 та погрожуючи їй звільненням з
посади, в період часу з 26.02.2014 року по
18.03.2014 року, перебуваючи на своєму
службовому місці, а саме в приміщення
Вижницького відділення ЧФ ПАТ КБ
„ПриватБанк", неправомірно
втручаючись в роботу каси віділення
шляхом надання незаконних вказівок
касиру здійснювати фальсифікацію у
електронному вигляді касових грошових
проводок між касою відділення та
сейфом інкасатора, штучно збільшувала
ліміт каси, після чого використовуючи
своє службове становище та
матеріальну залежність
касира-операціоніста ОСОБА_4, надавала
останній вказівки про відкриття сейфу,
де зберігалися грошові кошти
відділення та щоденно здійснювала
вилучення грошових коштів з сейфу, які
в подальшому використовувала на
власний розсуд.

Виходячи з вимог закону, для
притягнення працівника до повної
матеріальної відповідальності
необхідна наявність сукупності
чотирьох умов, зокрема: наявність
протиправних дій чи бездіяльності
працівника; спричинення підприємству
шкоди; наявність причинного зв'язку між
протиправними діями працівника та
спричиненими ним наслідками у вигляді
матеріальної шкоди та наявність вини
працівника в її спричинені.

При цьому під прямою дійсною шкодою
слід розуміти втрату, погіршення або
зниження цінності майна, необхідність
для підприємства, установи організації
провести затрати на відновлення,
придбання майна чи інших цінностей або
провести зайві, тобто викликані
внаслідок порушення працівником
трудових обов'язків, грошові виплати.

З п.п.15, 23 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 14 від 29.12.1992 р. «Про
судову практику в справах про
відшкодування шкоди, завданої
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками» з наступними змінами
вбачається, що факт спричинення
працівником підприємству, установі,
організації матеріальної шкоди може
бути підтверджено даними
бухгалтерського обліку й іншими
документами про наявність і розмір
прямої дійсної шкоди - матеріалами
інвентаризації, актами ревізії та
обліковими документами, актами й
іншими документами про недостачу,
зіпсування, втрату, знищення майна,
довідками й іншими документами про
вартість майна.

Таким чином, судом встановлено, що
ОСОБА_2, як касиром-операціоністом, було
порушено умови договору про повну
матеріальну відповідальність, за
умовами якого вона була зобов"язана
дбайливо ставитися до матеріальних
цінностей роботодавця і вживати
заходів для запобігання заподіянню їм
шкоди; здійснювати свої повноваження
відповідно до процедур, правил
порядків, зазначених у нормативних
актах роботодавця; вчасно повідомляти
роботодавцеві про всі обставини, які
загрожують забезпеченню цілісності
і/або схоронності матеріальних
цінностей, своєчасності поповнення
карток клієнтів при встановленні
бонусів, шахрайських дій відносно
матеріальних цінностей.

Крім того, п.4.6 вказаного Договору
передбачено, що збиток, заподіяний
декількома працівниками
роботодавцеві, що підлягає
відшкодуванню, розподіляється між
працівниками пропорційно ступеню
провини кожного з них.

Як роз"яснив Пленум Верховного суду
України в Постанові N 14 від 29.12.92 року
„Про судову практику в справах про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам,
організаціям їх працівниками" п.16
розмір шкоди, заподіяної з вини
кількох працівників, визначається для
кожного з них з урахуванням ступеня
вини, виду і меж матеріальної
відповідальності. Солідарна
матеріальна відповідальність
застосовується лише за умови, якщо
судом встановлено, що шкода
підприємству, установі, організації
заподіяна спільними умисними діями
кількох працівників або працівника та
інших осіб.

Враховуючи наведене вище, а також
беручи до уваги те, що шкода, завдана
ПАТ КБ «ПриватБанк» не може
розцінюватися як заподіяна спільними
умисними діями ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
оскільки у них відсутній спільний
умисел і, як встановлено досудовим
слідством та не заперечується
сторонами по справі, ОСОБА_3, як керуюча
Чернівецькою філією Вижницького
відділення ПАТ КБ «ПриватБанк»,
здійснювала службовий вплив на
касира-операціоніста ОСОБА_2,
втручалася в роботу каси відділення, що
підтверджується, крім іншого,
письмовими поясненнями відповідачок,
чим ПАТ КБ «ПриватБанк» заподіяно
матеріальної шкоди на загальну суму 2 828
485, 1 грн. Разом з тим, суд зауважує, що
ОСОБА_2 було порушено посадові
обов»язки та договір про повну
матеріальну відповідальність, так як
вона усвідомлювала протиправність дій
ОСОБА_3, однак, не повідомила
керівництво вищого рівня про можливі
шахрайські дії останньої та видавала
гроші з каси за вказівкою керуючої без
дозвільних документів, у зв»язку з чим
суд приходить до висновку, що з
урахуванням ступеня вини кожної з
відповідачок, з них підлягає до
стягнення шкода, завдана банку, у
відсотковому відношенні, а саме з
ОСОБА_2 слід стягнути на користь банку 20
% завданої матеріальної шкоди, а з
ОСОБА_3 - 80 %.

Ч.1 ст. 79 ЦПК України встановлено види
судових витрат, які складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи, а згідно ч.3 цієї ж
статті до витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать,
зокрема, витрати, пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» 20 % завданої банку
матеріальної шкоди, що становить 565 697
(п»ятсот шістдесят п»ять тисяч шістсот
дев»яносто сім) грн.. 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованої в АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» 80 % завданої банку
матеріальної шкоди, що становить 2 262 788
(два мільйони двісті шістдесят дві
тисячі сімсот вісімдесят вісім) грн.. 08
коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» 20 % від
суми судових витрат, що становить 814
(вісімсот чотирнадцять) грн.. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» 80 % від
суми судових витрат, що становить 3 259
(три тисячі двісті п»ятдесять дев»ять)
грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Чернівецької області через Вижницький
районний суд Чернівецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
В. Г. Круглюк