Справа № 296/3085/12-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"17" вересня 2014 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді Галасюка Р.А.,

секретаря Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 327 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Управління Держземагентства у Житомирському районі Житомирської області, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою м. Житомир, вул. Східна,42-а шляхом знесення (демонтування) самочинно збудованого паркану, що знаходиться на його ділянці та зобовязати відповідача відновити межові знаки, що були знесені нею в наслідок самочинного будівництва паркану на його ділянці.

В обґрунтування позову посилається на те, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЛ № 571636 він є правомірним власником земельної ділянки площею 0,0669 гектарів у межах згідно з планом меж земельної ділянки за кадастровим номером :04:005:0048. Земельна ділянка розташована за адресою: м. Житомир, вул. Східна, 42 та має наступне цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. ОСОБА_2 своїми діями самовільно зайняла його земельну ділянку, збудувала паркан, який частково знаходиться на його земельній ділянці.

09.06.2011 року він звернувся до КП «Інспекції з благоустрою м. Житомира» з заявою про допомогу у виниклій ситуації, на що отримав відповідь вирішувати спірні питання із сусідами за взаємною згодою.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач та її представник заперечували щодо задоволення позову у повному обсязі.

Треті особи в судове засідання не зявилися, розгляд проводився у їх відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЛ № 571636 є власником земельної ділянки площею 0,0669 гектарів у межах згідно з планом меж земельної ділянки за кадастровим номером :04:005:0048. Земельна ділянка розташована за адресою: м. Житомир, вул. Східна,42 та має наступне цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно приписів п. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 125 ЗК України «Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

В ході розгляду справи, зокрема з письмових доказів (а.с.124-137) встановлено, що будь-яких порушень прав позивача, як власника і користувача земельної ділянки, відповідач у справі при встановленні паркану, який просить знести позивач, не допустила, межі земельної ділянки ОСОБА_2 за адресою: м. Житомир, вул. Східна, 42-а, площею 0,0390 га із цільовим використанням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, проходять по існуючому паркану та збігаються з твердими точками на місцевості.

З огляду на викладене, є підстави діти висновку, що вимоги позову про усунення перешкод в користуванні власністю задоволенню не підлягають через їх необґрунтованість і недоведеність.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 316, 319, 321 ЦК України, ст. ст. 116, 125, 152 ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Управління Держземагентства у Житомирському районі Житомирської області, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Cуддя Р. А. Галасюк