АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7698/14 Справа № 206/602/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Болтунової Л.М., Тамакулової В.О.,

при секретарі Завідоновій К.Д.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_2, третя особа: Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради, про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання, посилаючись на те, що відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ПАТ «Дніпрогаз» надає відповідачу житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за його місцем проживання. Правовідносини між ними та відповідачем оформлювалися шляхом видачі розрахункової книжки і відкриттям особового рахунку № 505168. Проте відповідач в порушення вимог «Правил надання населенню послуг з газопостачання» зобовязання виконує неналежно оплата отриманих послуг здійснюється несвоєчасно, внаслідок чого по особовому рахунку боржника за період з 05 травня 2011 року по 31 грудня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 1540 грн. 68 коп., про що відповідача було повідомлено належним чином.

Судовим наказом Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2011 року було стягнуто з відповідача суму заборгованості, а в подальшому ухвалою цього ж суду від 25 квітня 2012 року судовий наказ було скасовано.

Разом з цим, відповідач в позасудовому порядку відмовляється в добровільному порядку погасити утворену заборгованість, у звязку з чим, з урахуванням уточнень, просили стягнути із відповідача суму боргу за надані послуги з газопостачання у розмірі 1540 грн. 68 коп. та судові витрати.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 26 червня 2014 року позов ПАТ «Дніпрогаз» задоволено частково та ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з газопостачання, що утворилася за період з 05 травня 2011 року по 31 грудня 2013 року в розмірі 1472 грн. 96 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., а всього 1716 грн. 56 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 107)

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене рішення цим вимогам закону не відповідає виходячи з наступного.

Задовольняючи позом частково місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_2 належним чином не виконує свої зобовязання перед перед позивачем, за спожитий природний газ своєчасно та у повному обсязі не розраховується, у звязку з чим з нього підлягає стягненню заборгованість за природний газ в сумі 1472 грн. 96 коп.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 17 листопада 2010 року між ПАТ «Дніпрогаз» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання послуг із газопостачання, згідно якого позивач здійснює постачання природного газу до будинку №70 по вул. М.Рильського в м. Дніпропетровську, який належить відповідачу, а відповідач зобовязаний сплачувати щомісячно за надані послуги згідно показань лічильника газу, а також цього ж дня між сторонами було укладено додаткову угоду про надання послуг з газопостачання, відповідно до якої вимикаючий пристрій на ввід за вимогою абонента, встановлюється на подвірї, яке є його приватною власністю (а.с.9 Т.1).

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор-прийняти виконання особисто.

Згідно із ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

А відповідно до п.17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999 року зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 165 від 17 лютого 2010 року, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлений інший строк.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України та ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач звертаючись до суду із вказаним позовом зазначив, що відповідач належним чином не виконує свої зобовязання перед позивачем, своєчасно та в повному обсязі не сплачує за природний газ, а тому з нього підлягає стягненню сума заборгованості в сумі 1540 грн. 68 коп.

Проте як вбачається з матеріалів справи відповідно до повідомлень про надання субсидії та рішення про призначення субсидії органом управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради відповідачу було надано субсидію з оплати за спожитий газ з 01 листопада 2010 по квітень 2011 року, з 01 жовтня 2011 року по квітень 2012 року, з 01 листопада 2012 року по квітень 2013 року та з 06 листопада 2013 року по квітень 2014 року (а.с.33-36 Т.1).

А згідно розрахунку суми заборгованості за спожитий природний газ було нараховано відповідачу до сплати відповідачу за період з 05 травня 2011 року по 31 грудня 2013 року в сумі 1914 грн. 82 коп., а сплачено відповідачем за цей період 1317 грн. 50 коп., та надана субсидія на суму 2637 грн. 33 коп., а всього сплачено за цей період - 3955 грн. 33 коп. (а.с. 10-12, 37-45, 57-68).

У звязку з чим заборгованість за спожитий природний газ за вказаний вище період за відповідачем взагалі відсутня та сума заборгованості в розмірі 1540 грн. 68 коп. нічим не підтверджена, а відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може грунтуватися на припущеннях. Проте інших доказів на підтвердження своїх позовних вимог суду надано не було.

За таких обставин колегія суддів вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими, у звязку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, а тому апеляційна скарга підлягнає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення яким відмовити в задовленні позову Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз».

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.О. Макаров

Судді Л.М. Болтунова

ОСОБА_3