Номер провадження № 22-ц/785/1200/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Станкевича В.А.

суддів Варикаші О.Д.

ОСОБА_2

при секретарі Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання угоди дійсною, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 (діючої в інтересах ОСОБА_3) на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2013 року, -

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання угоди дійсною та просив суд визнати договір купівлі-продажу 5/8 частин квартири № 35 будинку № 61 корпус № 2 по вул. Малиновського в м. Одесі, укладений 1 вересня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - дійсним

Представники позивача у судове засідання зявилися. Позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явилася.

Заочним рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2013 року у задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання угоди дійсною відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 1 вересня 2012 року між позивачем та відповідачем в простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_3 купив, а ОСОБА_4 продала 5/8 частин квартири № 35 будинку № 61 корпус № 2 по вул. Малиновського в м. Одесі. (а.с. 12)

Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно п. 13 Постанови № 9 Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

На підставі наведеного суд першої інстанції правильно зазначив, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України, на яку посилається позивач у своєму позові, не може бути застосована в даному випадку, оскільки договір купівлі-продажу підлягає, як нотаріальному посвідченню так і державній реєстрації.

Крім того, представники позивача і сам позивач не надали жодних переконливих доказів того, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При таких даних суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання угоди дійсною не підлягає задоволенню.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги переконливими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 (діючої в інтересах ОСОБА_3) -відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання угоди дійсною - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий : В.А. Станкевич

Судді О.А. Ступаков

ОСОБА_6