Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 лютого 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.,

суддів Куштан Б.П., Мацунич М.В.

при секретарі Голінко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Перечинського районного суду від 23 грудня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання виконання мирової угоди та стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про спонукання виконання мирової угоди та стягнення заборгованості. мотивувавши свої вимоги тим, що 30 листопада 2011 року між сторонами була укладена мирова угода, яка визнана ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2011 року, і згідно якої відповідач зобовязалася виплатити ОСОБА_1 вартість 1/3 частину будинку №242, розташованого в с.Ворочево Перечинського району Закарпатської області у грошовій одиниці України- гривні еквавілентним 12950, 00 доларів США, а позивач після повної виплати цієї грошової суми зобовязався звільнити займаний ним будинок та передати право власності своєї частки у розмірі 1/3 частини будинку ОСОБА_2 у термін два місяці з моменту повної виплати цієї грошової суми. Позивач неодноразово вимагав виплатити йому заборгованість за мировою угодою, проте відповідачка свідомо відмовляється це зробити. Не дивлячись на неодноразові звернення, відповідач протягом півроку після підписання мирової угоди та визнання її судом відмовлялася виконати взяті на себе зобов'язання. Невиконання відповідачем протягом 2-х років свого обов'язку, визначеного мировою угодою свідчить, на його думку, виключно про її намір уникнути виконання взятих на себе зобов'язань. На сьогоднішній день він не проживає та не користується будинком в с.Ворочево, №242, починаючи з липня 2012 року, оскільки проживає зі своєю сім'єю в м.Ужгород. Невиконання відповідачем своїх зобов'язань призводить до порушення його прав та законних інтересів і позбавляє його можливості придбати власне житло. Просив суд спонукати відповідачку до виконання мирової угоди, що визнана ухвалою Перечинського районного суду від 30 листопада 2011 року в справі №2-217/11 та стягнути з відповідачки на його користь заборгованість в сумі 12950, 00 доларів США, в еквіваленті грошової одиниці України - гривні, а саме 103470 грн. 50 коп.

Рішенням Перечинського районного суду від 23 грудня 2013 року у вищевказаному позові відмовлено повністю.

Позивач подав апеляційну скаргу на вищезазначене рішення, в якій порушив питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні апелянт скаргу з наведених підстав підтримали.

Представник відповідачки вважав, що підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь в судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у мировій угоді від 30 листопада 2011 року не встановлено строку виконання відповідачкою зобовязання, а виходячи із положень ст.530 ЦК України позивач не довів суду обставини, які б свідчили про те, що він належним чином предявив вимогу відповідачці щодо виконання нею свого зобовязання, а така в свою чергу ухилялася від її виконання.

Але з такою мотивацією рішення суду погодитись не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 30 листопада 2011 року між Бадзо - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 була укладена мирова угода, яка визнана ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2011 року, і згідно якої сторони взяли на себе наступні зобовязання: 1) визнати право власності на 1/3 частину будинку №242, розташованого в с.Ворочево Перечинського району Закарпатської області за ОСОБА_1, а 2/3 частини цього будинку за ОСОБА_2. 2) ОСОБА_2 зобовязалася виплатити ОСОБА_1 вартість 1/3 частину будинку №242, розташованого в с.Ворочево Перечинського району Закарпатської області у грошовій одиниці України гривні, еквавілентним 12950, 00 доларів США, а ОСОБА_1 після повної виплати цієї грошової суми зобовязався звільнити займаний ним будинок та передати право власності своєї частки у розмірі 1/3 частини будинку ОСОБА_2 у термін два місяці з моменту повної виплати цієї грошової суми; 3) витрати повязані з передачею ОСОБА_2 права власності частки будинку ОСОБА_1 несе ОСОБА_2; 4) визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, розташовану в урочищі Чонкаш, с.Сторожниця, Ужгородського району Закарпатської області, розміром 0,125 гектарів по 1/2 частині кожному; 5) Сторони зобовязалися в подальшому не висувати один одному претензії щодо розподілу спільно-набутого майна.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 на даний час не виплатила відповідачу ОСОБА_1 вартість 1/3 частину будинку №242, розташованого в с.Ворочево Перечинського району Закарпатської області, у грошовій одиниці України - гривні еквавілентним 12950, 00 доларів США.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Тобто, ОСОБА_2 зобовязала виконати умови Мирової угоди, яка визнана ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2011 року та виплатити позивачу вартість 1/3 будинку. Однак свого зобовязання не виконує, а тому ОСОБА_1 правомірно звернувся до суду за захистом своїх прав.

Враховуючи наведене, з ОСОБА_2 підлягає стягненню користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 12950 доларів США в еквіваленті грошової одиниці України по курсу НБУ, що становить 112 406 гривень.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 1552 гривні 50 копійок.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

А тому, керуючись ст.ст.307, 309, 315 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Перечинського районного суду від 23 грудня 2013 року скасувати.

Зобовязати ОСОБА_2 до виконання мирової угоди, що визнана ухвалою Перечинського районного суду від 30 листопада 2011 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 12950 доларів США в еквіваленті грошовій одиниці України по курсу НБУ, що становить 112 406 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1552 гривні 50 копійок

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подачі скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді :