Справа № 683/2848/14-ц
13 листопада 2014 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого - судді Цимбалюка О.В.
при секретарі Поважнюк О.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Старокостянтинівський районний сектор управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області, про визнання такими, що втратили право на проживання та зобов'язання зняти з реєстрації,
В жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і просить визнати її такою, що втратила право на проживання в квартирі АДРЕСА_1.
В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Крім неї в квартирі зареєстровані син ОСОБА_3 та колишній чоловік позивачки ОСОБА_2, з яким з 09.03.2006 року розірвала шлюб, однак він залишається зареєстрованим в квартирі. Син ОСОБА_3 знаходиться за межами України, в Чеській Республіці і не бажає повертатись в Україну, однак також залишається зареєстрованим в квартирі.
Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без поважних причин не проживають у належній позивачці квартирі і не бажають в добровільному порядку знятись з реєстрації у цій квартирі, тому їх слід визнати такими, що втратили право на проживання житлом та зняти з реєстрації.
Позивачка, в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідачі, які у встановленому порядку оповіщені про час і місце судового засідання, до суду не з'явились. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.
Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом об'єктивно встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1. Крім неї в квартирі зареєстровані син ОСОБА_3 та колишній чоловік позивачки ОСОБА_2, з яким з 09.03.2006 року розірвала шлюб, однак він залишається зареєстрованим в квартирі. Син ОСОБА_3 знаходиться за межами України, в Чеській Республіці і не бажає повертатись в Україну, однак також залишається зареєстрованим в квартирі.
Зазначені обставини підтверджуються: довідкою про склад сім'ї № 043382 від 03.10.2014 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу, свідоцтвом про народження, актами обстеження квартири АДРЕСА_1 від 02.12.2012 року, 06.11.2013 року та 10.11.2014 року, в яких зафіксовано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зазначеній квартирі не проживають.
Оцінивши усі надані докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутні у квартири АДРЕСА_1 понад вісім років без поважних причин, а тому втратили право користування цим житлом.
Відповідно до ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 224-226 ЦПК України, ст.ст.319 ч.1, 346 ч.1 п.1 ЦК України, ст.ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, суд
Позов ОСОБА_1 задоволити частково.
Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.
В решті позовних вимог відмовити.
На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя: