Справа № 148/6089/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року
Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді
Ковганича С.В.

при секретарі
Мрочко Т.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2,
ОСОБА_3

представників відповідача
Бідуна А.М., Баленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тульчина
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Кинашівської сільської ради, третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_7 про визнання
недійсним та скасування рішень
Кинашівської сільської ради № 583 від
2.08.2013 року "Про розгляд письмового
звернення жителя м. Тульчина ОСОБА_1.", №
584 від 2.08.2013 року "Про розгляд
письмового звернення жителя с.
Нестерварка ОСОБА_7." та зобов'язання
сільської ради вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до Кинашівської сільської
ради, третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_7 про
визнання недійсним та скасування
рішень Кинашівської сільської ради №
583 від 2.08.2013 року "Про розгляд
письмового звернення жителя м.
Тульчина ОСОБА_1.", № 584 від 2.08.2013 року
"Про розгляд письмового звернення
жителя с. Нестерварка ОСОБА_7." та
зобов'язання сільської ради вчинити
дії, мотивуючи свої вимоги тим, що 02
серпня 2013 року Кинашівська сільська
рада Тульчинського району Вінницької
області винесла рішення № 583 "Про
розгляд письмового звернення жителя м.
Тульчина ОСОБА_1.", яким відмовила йому у
наданні дозволу на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки
орієнтовною площею 0,40 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В той самий день Кинашівська сільська
рада своїм рішенням № 584 від 02 серпня 2013
року надала земельну ділянку площею 0,05
га ОСОБА_7.

Вищевказане рішення сільської ради
грубо порушує його конституційні
права, суперечать законодавству
України, попереднім судовим рішенням.

Відповідно до Рішення Кинашівської
сільської ради від 21 травня 1997 року "Про
передачу присадибних земель у приватну
власність", він є законним
землекористувачем земельної ділянки
площею 0,40 га за адресою Вінницька обл.,
Тульчинський район, АДРЕСА_1 на якій
розміщувався належний йому житловий
будинок.

Факт надання земельної ділянки у
приватну власність підтверджується
відміткою Кинашівської сільської ради
у його паспорті громадянина України на
сторінці 9, скріпленою печаткою
сільської ради та підписом сільського
голови.

Кинашівська сільська рада вже тривалий
час не надає йому можливості здійснити
законну приватизацію належної
земельної ділянки, а замість того
надала землю іншій людині.

Так, Кинашівська сільська рада в
оскаржуваному рішенні № 584 зазначає, що
надає дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки комунальної власності. Дана
земельна ділянка не перебуває в
комунальній власності, оскільки ще у 1997
році була надана йому.

Апеляційним судом Вінницької області
при судовому розгляді цивільної справи
№ 148/387/13-ц в рішенні від 21 червня 2013 року
було встановлено, що земельна ділянка є
приватизованою, а тому вона не може
належати територіальній громаді.
Земельна ділянка перебуває у
користуванні ОСОБА_1 до виготовлення
державного акту на землю.

Але Кинашівська сільська рада вже
декілька років не надає дозволу на
приватизацію, мотивуючи свої "відписки"
та відмови триваючими судовими
справами між ним та ОСОБА_7, який не має
до вказаної земельної ділянки жодного
відношення.

По цій причині, позивач вимушений
звернутись з позовом до суду, та
просить визнати незаконним рішення
сільської ради про відмову в наданні
права на приватизацію земельної
ділянки і скасувати його.

В судовому засіданні позивач та його
представники, позов підтримали в
повному обсязі, посилаючись на
обставини викладенні в позовній заяві.

Представники відповідача, сільський
голова та землевпорядник Кинашівської
сільської ради, позов не визнали. В
заперечення позовних вимог суду
пояснили, що приймаючи оскаржувані
позивачем рішення №583 та №584 від 02.08.2013
року, сільська рада, як колегіальний
орган, діяла виключно в межах та на
підставі діючого законодавства
України, з огляду на надані ОСОБА_1 на
засіданні 24 сесії 6 скликання сільської
ради, пояснення та представлені на
сесію документи.

Рішення № 583 від 02.08.2013 року прийнято
Кинашівською сільською радою
Тульчинського району Вінницької
області з врахуванням архівної довідки
№ 46 від 25.10.2010 року, з якої вбачається,
що в протоколі засідання виконкому від
21.05.1997 року № 5 питання про передачу
землі у приватну власність гр. ОСОБА_1
не розглядалось.

Приймаючи вказане рішення
Кинашівською сільською радою
Тульчинського району Вінницької
області було також враховано і те, що в
ході проведення досудового
розслідування кримінального
правопорушення передбаченого ст. 358 ч.1
КК України, заступником начальника СВ
Тульчинського РВ УМВС України у
Вінницькій області майором міліції
ОСОБА_8, 30.04.2013 року встановлено, що
голова Кинашівської сільської ради та
секретар Кинашівської сільської ради
не пересвідчившись в достовірності та
не встановивши, що в протоколі
Кинашівської сільської ради від 21.05.1997
року, були відсутні дані щодо передачі
у приватну власність гр. ОСОБА_1
земельної ділянки по АДРЕСА_1
безпідставно, неналежно виконуючи свої
службові обов'язки, видали гр. ОСОБА_1
витяг з рішення Кинашівської сільської
ради від 21.05.1997 року про передачу йому
земельної ділянки площею 0.40 га.

Земельна ділянка площею 0.05 га, на
розробку проекту землеустрою якої,
рішенням № 584 Кинашівської сільської
ради Тульчинського району Вінницької
області від 02.08.2013 року надано дозвіл
гр. ОСОБА_7, ніколи ОСОБА_1 чи іншій особі
не виділялася, не перебуває ні в
приватній, ні в державній власності,
знаходиться в межах села Нестерварка
Тульчинського району, на момент
прийняття рішення № 584 була земельною
ділянкою комунальної власності, що
спростовує доводи позивача про
перебування вказаної земельної
ділянки у його власності з 1997 року.

Також сільською радою зазначено, що
однією з підстав для відмови позивачу у
наданні дозволу на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки
площею 0,40 га в АДРЕСА_1, стали також
відомості зазначені в Протоколі № 2
зборів уповноважених колгоспників
колгоспу "Україна" с. Кинашів від 30.05.1990
року, згідно яких ОСОБА_1 з робочого
двору с. Нестерварка уповноваженими
зборами колгоспників наділено
земельну ділянку 0.05 га.

Однак, відповідно до вимог п.6 ч. 1 ст. 12-1.
ч.3 ст. 77 ЗК Української РСР (1970 року),
вказане рішення повинно було
обов'язково бути затвердженим
виконавчим комітетом сільської Ради
народних депутатів.

Позивач ніколи не звертався до
Кинашівської сільської ради
Тульчинського району Вінницької
області з заявою про затвердження
рішення загальних зборів
уповноважених колгоспників колгоспу
"Україна" с. Кинашів від 30.05.1990 року, і
таке рішення сільською радою не
затверджувалося, що підтверджується
відсутністю у позивача будь-яких
письмових доказів такого затвердження.

Також, заява ОСОБА_1 не могла бути
задоволена, оскільки за адресою
АДРЕСА_1 відсутня земельна ділянка
площею 0,40 га комунальної чи державної
власності, яка б знаходилась у
користуванні ОСОБА_1

Враховуючи відсутність вільних
ділянок площею 0,40 га по АДРЕСА_1 та
рішення загальних зборів
уповноважених колгоспників колгоспу
"Україна" с. Кинашів від 30.05.1990 року,
законні підстави для надання дозволу
гр. ОСОБА_1 на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки
площею 0,40 га по АДРЕСА_1, у Кинашівської
сільської ради відсутні.

Що ж стосується рішення №584 від 02.08.2013
року, яким гр. ОСОБА_7 надано дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
комунальної власності площею 0,05 га по
АДРЕСА_1, то вказана земельна ділянка
знаходиться з 2007 року у користуванні
ОСОБА_7, біля будинковолодіння та
земельної ділянки, яка перебуває у
власності його сім'ї, не знаходилась ні
у власності, ні в користуванні інших
осіб, тобто була вільною.

ОСОБА_7 своє право на безоплатну
приватизацію земельної ділянки, що
знаходиться у його користуванні не
реалізовував, а тому у Кинашівської
сільської ради Тульчинського району
Вінницької області, з огляду на
положення ст. 118 ЗК України (2001 року),
відсутні правові підстави для відмови
гр. ОСОБА_7 у задоволенні його заяви та
наданні земельної ділянки.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши матеріали
справи, суд встановив:

Рішенням № 583 від 2.08.2013 року 24 сесією 6
скликання Кинашівської сільської ради
Тульчинського району, ОСОБА_1 було
відмовлено у наданні дозволу на
розробку технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки орієнтовною площею
0,40 га в АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Рішенням № 584 від 2.08.2013 року 24 сесією 6
скликання Кинашівської сільської ради
Тульчинського району, надано дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
комунальної власності площею 0,05 га з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, в
АДРЕСА_1, гр. ОСОБА_7 (а.с. 9).

Згідно ст. 19 ч.2 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 12 ЗК України визначено
повноваження сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст,
до яких належать, зокрема,
розпорядження землями територіальних
громад, підготовка висновків щодо
вилучення (викупу) та надання земельних
ділянок відповідно до цього Кодексу,
інформування населення щодо вилучення
(викупу), надання земельних ділянок та
інші.

Пунктом 12 розд. Х "Перехідні
положення" ЗК України визначено, що до
розмежування земель державної та
комунальної власності, повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
до виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад віднесено
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Оцінюючи представленні сторонами
докази, зокрема щодо наявності права
власності у позивача на спірну
земельну ділянку судом враховано
постанову Тульчинського районного
суду від 3.06.2014 року, яка набула законної
сили 13.06.2014 року, в справі за
адміністративним позовом ОСОБА_7 до
Кинашівської сільської ради про
визнання нечинним витягу з рішення від
21.05.1997 року. Відповідно до вказаної
постанови судом визнано нечинним витяг
із рішення виконкому Кинашіваської
сільської ради від 21 травня 1997 року "Про
передачу присадибних земель у приватну
власність", яким ОСОБА_1 передано у
приватну власність земельну ділянку
площею 0,40 га по АДРЕСА_1. (а.с. 121-122).

При розгляді вказаної справи судом
також встановлено, що відповідно до
протоколу засідання виконкому
Кинашівської сільської ради № 5 від
21.05.1997 року, рішення про передачу
земельної ділянки ОСОБА_1 на засіданні
виконкому не розглядалось.

Вказані обставини, які відповідно до
вимог ст. 61 ч.3 ЦПК України, не
підлягають доказуванню, спростовують
доводи позивача про набуття права
власності на вказану земельну ділянку.

Крім того, суд вважає, неналежними та
недопустимими доказами посилання
позивача на те, що в його паспорті є
відмітка про приватизацію спірної
земельної ділянки. Так, відповідно до
вимог ст. 125 ЗК України, право власності
на земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
Статтею 126 цього ж Кодексу визначено, що
право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Судом також враховано доводи
відповідача та положення
нормативно-правових актів на час
отримання позивачем вказаної
земельної ділянки. Зокрема, відповідно
до протоколу № 2 зборів уповноважених
колгоспників колгоспу "Україна" с.
Кинашів від 30.05.1990 року, згідно яких
ОСОБА_1 з робочого двору с. Нестерварка,
уповноваженими зборами колгоспників
наділено земельну ділянку 0.05 га. Однак,
відповідно до вимог п.6 ч. 1 ст. 12-1. ч.3 ст.
77 ЗК Української РСР (1970 року, діючий на
момент прийняття рішення зборами
колгоспників) робітникам, службовцям,
пенсіонерам та інвалідам, які
проживають у сільській місцевості, при
наявності вільних присадибних земель у
колгоспах, радгоспах, інших державних
сільськогосподарських підприємствах,
організаціях і установах, присадибні
ділянки надавалися відповідно за
рішенням загальних зборів членів
колгоспу (зборів уповноважених) або
адміністрації радгоспу, підприємства,
організації чи установи, яке в
послідуючому повинно було бути
затверджено виконавчим комітетом
сільської ради народних депутатів.

Позивачем не представлено доказів
звернення до Кинашівської сільської
ради Тульчинського району Вінницької
області із заявою про затвердження
рішення загальних зборів
уповноважених колгоспників колгоспу
"Україна" с. Кинашів від 30.05.1990 року.
Представником відповідача, в свою
чергу зазначено, що таке рішення
сільською радою не затверджувалося.

Крім того, на час видачі витягу із
рішення Кинашівської сільської ради
від 21.05.1997 року, право приватної
власності громадян на земельні
ділянки, відповідно до Декрету КМУ від
26.12.1992 року "Про приватизацію земельних
ділянок", посвідчувалось відповідною
Радою народних депутатів, про що
робився запис у земельно-кадастрових
документах, з наступною видачею
державного акта на право приватної
власності на землю.

Таким чином, з аналізу досліджених
доказів, суд дійшов висновку, що спірна
земельна ділянка перебувала, на час
прийняття оскаржуваних рішень
сільською радою, в комунальній
власності Кинашівської сільської ради.
Дані обставини також підтверджуються і
зверненням позивача до сільської ради
щодо надання дозволу на розробку
технічної документації, і заперечують
його ж твердження про належність йому
спірної земельної ділянки.

Оцінюючи доводи позивача щодо права
власності на будинок з господарськими
будівлями, розташований за адресою
АДРЕСА_1 судом взято до уваги оглянуту в
судовому засіданні інвентаризаційну
справу КП "Тульчинське МБТІ". Згідно
наявної інформації в даній справі від
12.11.2012 року, вказаний житловий будинок з
господарськими будівлями було знято з
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, на підставі виконавчого листа №
2-1096/11 від 26.06.2012 року.

За правилами ст. 349 ч.2 ЦПК України, у
разі знищення майна, права на яке
підлягає державній реєстрації, право
власності на це майно припиняється з
моменту внесення за заявою власника
змін до державного реєстру.

Вказані обставини, спростовують доводи
позивача про право власності на
нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст. 10 ч. 3 (якою
визначено принцип змагальності
сторін), ст. 61 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків
встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України,
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи (ч. 1 ст.
57 ЦПК).

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь в справі,
що відображено в ст. 11 ЦПК України.

За вказаних обставин, суд прийшов до
висновку про відсутність порушення
вимог ЗК України, Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" зі
сторони Кинашівської сільської ради
при прийнятті рішень за заявами гр.
ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_7 при вирішенні
земельних питань, а відтак відмови в
позові, в зв'язку з його
безпідставністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
судові витрати присуджуються стороні,
на користь якої ухвалено рішення.
Оскільки в задоволенні позову ОСОБА_1
слід відмовити, тому вимога про
стягнення на його користь судових
витрат задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", ст. 12, 121, 125, 126 ЗК України, ст.
ст. 4, 8, 10, 15, 18, 57-60, 64, 81, 88, 159, 209, 212, 213-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Конашівської
сільської ради, третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_7
про визнання недійсним та скасування
рішень Кинашівської сільської ради №
583 від 2.08.2013 року "Про розгляд
письмового звернення жителя м.
Тульчина ОСОБА_1.", № 584 від 2.08.2013 року
"Про розгляд письмового звернення
жителя с. Нестерварка ОСОБА_7." та
зобов'язання сільської ради вчинити
дії - відмовити.

Судові витрати залишити за сторонами.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до апеляційного суду
Вінницької області через Тульчинський
районний суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Повний текст судового рішення
виготовлено 12.12.2014 року.

Суддя: