Справа № 212/5218/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу у складі:

головуючого судді; С.М.
Водоп’янова,

при секретарі Василенко С.М.

розглянув за участі сторін:
представника позивача Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» - Козіної Наталії
Володимирівни, відповідачки - ОСОБА_5 у
відкритому судовому засіданні у залі
суду у місті Кривому Розі цивільну
справу за позовом:

Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н
О В И В :

Позивач, Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» - звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування позову представник
позивача у своїй позовній заяві
зазначив, що відповідно до укладеного
договору № DNH4KP26490321 від 15 квітня 2006 року
ОСОБА_5 15 квітня 2006 року отримала кредит
у розмірі 2567 гривень 50 копійок зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов укладеного договору
та згідно ст.. 526, 527, 530, 1054 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону. У порушення
зазначених норм закону та умов
договору ОСОБА_5 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконала, своєчасно не сплатила суму
кредиту та відсотки за його
користування.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
ОСОБА_5 станом на 14 квітня 2014 року має
заборгованість - 26628 гривень 22 копійки
яка складається з наступного:

- 1032,90 грн. - заборгованість за кредитом;

- 7828,61 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом

- 17766,71 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором

У зв'язку із тим що 02 червня 2009 року
судом Жовтневого районного суду міста
Кривого Рогу з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» судовим наказом була
стягнута заборгованість у розмірі 7688
гривень 29 копійок, зараз сума
заборгованості становить - 18939 гривень
93 копійки.

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина)

- 947,00 грн. - штраф (процентна складова)

Тому він просить суд стягнути з ОСОБА_5
на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
заборгованість у розмірі - 20386 гривень 93
копійки за кредитним договором та
судові витрати в сумі - 243 гривні 60
копійок.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, посилаючись на
зазначені у позовній заяві факти.

Відповідачка ОСОБА_5 у судовому
засіданні позов не визнала та
зазначила, судовим наказом було з неї
стягнуто всю суму заборгованості з
урахуванням пені за кредитним
договором, позивач повинен був
звернутися до відділу державної
виконавчої служби Жовтневого
районного управління юстиції з заявою
про примусове виконання судового
наказу Жовтневого районного суду міста
Кривого Рогу від 02 червня 2009 року.
Позивач з не відомих причин не
звернувся до відділу державної
виконавчої служби про примусове
виконання судового наказу Жовтневого
районного суду міста Кривого Рогу від 02
червня 2009 року, тому пропустив всі
строки для повторного звернення до
відділу державної виконавчої служби
про примусове виконання судового
наказу. Тому позивач не має право
повторно звертатися до суду з позовом
про стягнення з неї всієї
заборгованості за кредитним договором,
оскільки судовим наказом Жовтневого
районного суду від 02 червня 2009 року вже
була стягнута з неї вся сума кредитного
боргу. Судовий наказ суду ніким не
оскаржений і вступив в законну силу.

Також, позивачем була подана позовна
заява до неї про стягнення
заборгованості 15 квітня 2014 року, тобто
після спливу встановленого законом
строку позовної давності. Тому
відповідачка подала заяву у якій
просила закрити провадження по цій
справі у зв'язку з стіканням строку
позовної давнини.

Згідно з умовами Заяви Позичальника,
позичальник зобов'язаний здійснювати
повернення кредиту частинами
(щомісячними платежами) в розмірі та в
строки, визначені графіком повернення
кредиту та щомісячно сплачувати
проценти за користування кредитом, а
також встановлено відповідальність за
порушення графіку повернення кредиту
та процентів за користування ним.

Оскільки умовами Заяви Позичальника
(графіком погашення кредиту)
встановлені окремі самостійні
зобов'язання, які деталізують обов'язок
боржника повернути весь борг частинами
та встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового платежу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення строку
його погашення.

За правилами, встановленими ч. 4
ст.267 ЦК України сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові. Тому вона вважає,
що строк позовної давності для
звернення до неї про стягнення
заборгованості по кредитному договору
позивачем пропущений.

Крім того, В 2007 році за її заявою
банк видав їй картку «Соціальна» на яку
перераховувалася грошова допомога на
утримання дитини.

З 18 травня 2010 року по 14 червня 2010
року позивач без її розпорядження та
згоди , незаконно списав з її
соціальної карти кошти, які вона
отримала на дитину, на погашення
кредиту у сумі 896 гривень 40 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 1071 Цивільного
кодексу України банк може списати
грошові кошти з рахунка клієнта на
підставі його розпорядження.

Відповідно до ч. 2 ст. 1071
Цивільного кодексу України грошові
кошти можуть бути списані з рахунка
клієнта без його розпорядження на
підставі рішення суду, а також у
випадках, встановлених законом чи
договором між банком і клієнтом.

Вона вважає, що банк незаконно списав
грошові кошти з соціальної карти на
погашення заборгованості за кредитом,
оскільки грошова допомога на утримання
дитини направлена на використання за
призначенням та являється власністю
відповідача.

Тому вона просить прийняти її
заперечення проти позову та закрити
провадження по цій цивільній справі.

Суд, вислухав сторони дослідив
матеріали справи а саме: виписки
розрахунків, копію судового наказу,
умови надання споживчого кредиту та
іншими доказами вважає, що позовні
вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не
підлягають задоволенню з наступних
підстав;

02 червня 2009 року судом Жовтневого
районного суду міста Кривого Рогу з
ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
судовим наказом була стягнута
заборгованість у розмірі 7688 гривень 29
копійок.

Відповідно до ст. 257 ЦК України від ПАТ
КБ «ПриватБанк» була подана до ОСОБА_5 05
травня 2014 року позовна заява про
стягнення заборгованості, тобто після
спливу встановленого законом строку
позовної давності тривалістю у три
роки.

Оскільки у кредитному договорі
передбачено, що його виконання
здійснюється частинами відповідно до
графіку погашення кредиту, то початок
перебігу позовної давності для
стягнення кредиту і процентів за
користування кредитом є день, коли
боржник повинен був сплатити черговий
платіж, однак не сплатив його, і
відповідно загальна позовна давність
застосовується до кожного щомісячного
простроченого платежу, який був
визначений графіком.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові. Строк
позовної давності, який вказано у
кредитному договору є на думку суду
таким що порушує права особи та не
відповідає нормам вказаного закону.

Крім того, судом встановлено, проти
чого не заперечувала і представник
позивача, в 2007 році ОСОБА_5 була видана
картка «Соціальна» на яку
перераховувалась грошова допомога на
утримання дитини.

Починаючи з 2008 року позивач без
розпорядження відповідача, та без її
згоди незаконно списував з всі
грошові кошти з соціальної карти на
погашення кредиту, чим грубо порушував
права відповідачки.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1071 ЦК України
Банк може списати грошові кошти з
рахунка клієнта на підставі його
розпорядження або грошові кошти можуть
бути списані з рахунка клієнта без його
розпорядження на підставі рішення
суду, а також у випадках, встановлених
законом чи договором між банком і
клієнтом. Однак відповідач такого
розпорядження не давав.

Тому списання з картки відповідачки
коштів позивачем, не може бути
підтвердженням того, що строк позовної
давності нею відновлено у червні 2010
року. Оскільки грошова допомога на
утримання дитини направлена на
використання за призначенням вона
являється власністю відповідача.

Тому у задоволенні позову повинно бути
відмовлено у повному обсязі, так як
судом встановлено, що позивачем
пропущено строк позовної давності без
поважних причин.

Керуючись ст. 257, 267, 526, 527, 530, 610, 1054, 1071
Цивільного Кодексу України, ст. 10,11,60,
212-214 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В
:

Відмовити у повному обсязі в
задоволені позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості у зв'язку з
пропуском строку позовної давності.

На рішення суду учасниками процесу та
зацікавленими особами може бути подана
апеляційна скарга на протязі 10 днів, з
дня виготовлення повного тексту цього
рішення суду, в палату з цивільних
справ Апеляційного суду
Дніпропетровської області, через
Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу.

Суддя: С. М. Водоп"янов