11.12.2014 637/1116/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

08 грудня 2014 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - Тордія Е.Н.

за участю секретаря - Сергієнко В.С.

позивача - ОСОБА_1

відповідачки - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди.

В судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що в результаті скоєння злочину неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 1 грудня 2013 року , а саме викрадення останніми його транспортного засобу ВАЗ-211540, реєстраційний номер НОМЕР_1, йому було спричинена матеріальна шкода у розмірі 4 595.00 грн. а також моральна шкода яку він оцінив у 4000 грн. Вироком Шевченківського районного суду Харківської області віл 20 березня 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнані винними та засуджені за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України. На досудовому слідстві та при вирішенні справи у суді родичі обвинувачених, враховуючи , що вони були неповнолітні , виплатили йому : ОСОБА_2 2000 грн. в рахунок сплати за ремонт автомобіля, пізніше він отримав по пошті ще 1000 грн. ОСОБА_7 сплатила йому 3000 грн. матеріальної шкоди і 2000 грн. моральної . Відповідачка по справі моральну шкоду не сплачувала. Вся ця подія не, а би, як вплинула на його життя. Автомобіль для нього , є не тільки способом пересування , а ще існування. Він займається своїм господарством, реалізує свою продукції самостійно, враховуючи викрадення автомобіля , його пошкодження та ремонт він був вимушений найняти інший автомобіль, що було незручно. Зірвалась його поїдка до сина , якому він хотів повезти продукти. Враховуючи , що він є людина , яка самостійно господарює, він не зміг придбати необхідні ісходні матеріали для посіву своєї земельної ділянки на весні , як розраховував. Ця подія взагалі внесла в його життя несподіванки, порушила його плани і вимусила його находи виході зі складних фінансових труднощів. Хлопці пошкодили автомобіль і на його ремонт потрібні були гроші , які сплачувались не образу, а частками. Він був вимушений шукати ці гроші,щоб як найскоріше забрати автомобіль з ремонту . В цей час він повинен був сплатити гроші за навчання доньки його дружини , яка мешкає з ними, та знаходиться на його і дружини утриманні. Враховуючи ,що родичі ОСОБА_6 з ним розрахувались , претензій до них він не має. Виходячи зі сказаного просить суд стягнути моральну шкоду у розмірі 2000 грн. з відповідачки, так як вона є матерю неповнолітнього ОСОБА_5

В судовому засіданні відповідачка та її представник заперечували проти позовних вимоги , прохали в їх задоволенні відмовити. Відповідачка суду пояснила,що дійсно її син скоїв злочин ,за що був засуджений, під час досудового та судового слідства в рахунок збитків вона сплатила 3000 грн., вважає ,що відшкодувала як матеріальний так і моральний збиток. Окрім того зазначила ,що позивач має це транспортний засіб і мав можливість пересуватися.

Суд вислухавши учасників судового процесу , свідків , вивчивши матеріали справи дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 20 березня 2014 року

ОСОБА_5, ОСОБА_6 визнані винними за ч.3 ст. 185 , ч. 2 ст. 289 КК України . За обставинами справи 3 листопада 2013 року останні, спільно проникли в домоволодіння гр. ОСОБА_8 та скоїли крадіжку майна на загальну суму 979 .00 грн. Окрім того 1 грудня 2013 року скоїли крадіжку транспортного засобу ВАЗ-211540, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 спричинивши матеріальний збиток на загальну суму 4595.00грн.

Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії, чи вчинені вони цією особою.

Тому встановлені вказаним вироком суду обставини з питань, чи мали місце дії, чи вчинені вони відповідачем є обов'язковими при розгляді даної цивільної справи.

За правилами ч.1,2 ст. 1179 Цивільного кодексу України неповнолітня особа ( у віці від 14-до18 років) відповідає за завдану шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна ,достатнього для відшкодування завданої нею шкоди , ця шкода відшкодовується в частці , якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками ( усиновлювачами) або піклювальнитками, якщо вони не доведуть ,що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Тобто вважається, що судом встановлено, що син відповідачки вчинив злочин, передбачений ч.2 .ст. 289 КК України, та даним злочином позивачу завдана матеріальна шкода у сумі 4595.00 грн.

Відповідно до ст.1167 ч.1 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

В судовому засіданні встановлено , та не заперечується сторонами ,що під час судового слідства відповідачка передала позивачу 3000 грн. в рахунок відшкодування шкоди ,2000 грн. як зазначила відповідачка в рахунок матеріальної шкоди , залишок в рахунок моральної шкоди.

Згідно з постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах по відшкодуванню моральної (немайнової шкоди)»від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру унаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу завданих позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідачів та інших обставин.

В судовому засіданні допитаний у якості свідка ОСОБА_9 пояснили, що позивач дійсно має, своє господарство та існує завдяки йому , транспортний засіб є способом перевезення та доходу ,завдяки якому живе родина позивача. Вона є тіткою неповнолітнього ОСОБА_10 та засвідчила факт того ,що сплатила позивачу , поступово 3000 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної. Зазначила ,що дійсно позивач має старий автомобіль , на якому не можливо далеко рухатися , тільки в межах городу. Та засвідчила,що коли,автомобіль позивача був на ремонті , він наймав інший транспорт для реалізації своєї продукції.

ОСОБА_11 пояснив суду в судовому засіданні , що позивач існує завдяки свого продукції , яку самостійно реалізує, в чому йому необхідний транспорт.

Відповідно до довідки №02-24/80 Безм'ятежнеської сільської ради Шевченківського району Харківської області, від 03 лютого 2014 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в АДРЕСА_1. В своєму господарстві станом на 03 лютого 2014 року має 4 (чотири) корови, згідно погосподарськой книги №03, особового рахунку № 0083-1.

Таким чином суд дійшов до висновку , що позивачу, неправомірними діями сина відповідачки завдана моральна шкода, оскільки він був позбавлений права користування транспортним засобом для здійснення своєї діяльності, що є джерелом доходу його родини, а також порушив його плани розпорядитися майном на свій розсуд., тому суд вважає, що у позивача є право вимагати відшкодування моральної шкоди, що порушення законних прав позивача призвело його до моральних страждань, його вимоги про відшкодування моральної шкоди ґрунтуються на матеріальному законі і знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд вважає необхідним врахувати згідно із ст.23 Цивільного кодексу України конкретні обставини по справі: глибину душевних страждань у зв'язку з противоправною поведінкою відповідача щодо нього, що позивачу довелося нервувати та переживати, був порушений нормальний уклад його життя, це вимагало додаткових зусиль по організації його життя, що він не міг займатися своїми необхідними справами, заробляти гроші, реалізувати свої звички.

Враховуючі вказані обставини, факт того , що позивачу , відповідачкою сплачено 3000 грн. під час досудового та судового слідства , вимоги розумності і справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1500 грн.

За правилами ст.79,81,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача та держави стягуються судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,61, 79,81,88, 209, 212-215, ЦПК України, ст.ст.23, 1167, 1179 Цивільного кодексу України, Пленуму ВРС України від 31 березня 1995 року«Про судову практику в справах по відшкодуванню моральної (немайнової шкоди)», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка народилась в с.Микільське Шевченківського району Харківської області, працює медичною сестрою в амбулаторії сімейного лікаря с.Безм'ятежне, інд. код НОМЕР_2, зареєстрована в АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с.Безм'ятежне Шевченкуівського району Харківської області, інд. код НОМЕР_3, зареєстрований в АДРЕСА_1, 1 500 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 200 грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 43.60 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ