пр. № 2/759/4554/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді П»ятничук І.В.,

при секретарі Іванові К.Ю., Колодій Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока»

3-ті особи: Департамент охорони здоров»я Виконавчого органу Київської міської Ради, Первинна профспілкова організація Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока»

про визнання незаконним та скасування наказу та відшкодування моральної (немайнової) шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока» та просила суд постановити рішення визнати незаконним винесення ОСОБА_1 догани відповідно до наказу головного лікаря КМКОЛ №83 від 26 червня 2014 р., скасувати наказ головного лікаря КМКОЛ №83 від 26 червня 2014 р., та стягнути з Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока» на користь ОСОБА_1 моральну (немайнову) шкоду в розмірі 3000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що вона -позивач ОСОБА_1 працює на посаді лікаря-офтальмолога відділення вітреоретинальної хірургії Київської міської клінічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» (далі - КМКОЛ «ЦМХО») з 2013 року. Наказом Головного лікаря КМКОЛ «ЦМХО» № 83 від 26.06.2014 р. вона - позивач була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, причиною до притягнення до дисциплінарної відповідальності стало нібито неналежне виконання посадових обов'язків; порушення порядку ведення медичної та статистичної документації та порядку ведення лікування хворих, неякісне надання медичної допомоги. Однак, як вказує позивач, будь-яких порушень трудової дисципліни з її боку не було допущено, а оголошення догани не має законного підґрунтя і є наслідком неприязних стосунків, що склалися між нею та Головним лікарем КМКОЛ «ЦМХО» ОСОБА_4 позивач вважає, що застосування Відповідачем до неї оскаржуваного дисциплінарного стягнення, що передбачене Наказом № 83 від 26.06.2014 р., є актом непрямої дискримінації за ознакою участі у ППО КМКОЛ «ЦМХО». Зазначає, що в Акті перевірки історій хвороб № 4 зазначено, що «в ході перевірки вибірково вивчено: медичні картки стаціонарних хворих «№ 2296, 1187,2751, 1844, 2092, 1187, 1767, 93, 2247, 2246, 2770, 2781, 3120, 3027, 1846, 1766, 71, 2320, 3033, 3039, 4288, 4261, 4275, 3714, 3485, 3395, 3352, 2843, 4249, 4256, 4357, 4259». Проте, результати виявлених порушень ведення первинної медичної документації всіх зазначених медичних карток в Акті перевірки історій хвороб № 4 окремо зазначалось. Комісія обмежилась лише загальним переліком виявлених порушень без зазначення конкретних фактів порушень в кожній медичній картці окремо, на відміну від історій хвороб пацієнтів її-позивача та інших членів ППО КМКОЛ «ЦМХО». В Акті перевірки історій хвороб № 4 встановлено порушення лише по історіях хвороб № 2296, 1187 (лікуючий лікар ОСОБА_6), № 4256 (хірург ОСОБА_5, лікуючий лікар Позивач), № 4257 (хірург ОСОБА_5, лікуючий лікар Позивач), названі лікарі-офтальмологи є члена ППО КМКОЛ «ЦМХО». Той факт, що комісія КМКОЛ «ЦМХО» від 13.05.2014 р. згідно Наказу № 38, здійснюючи перевірку історій хвороб, встановила загальні порушення при веденні первинної медичної документації але в Акті перевірки історій хвороб № 4 відобразила та виділила лише порушення лікарів-офтальмологів членів ППО КМКОЛ «ЦМХО», свідчить про ситуацію, за якої особа або група осіб за ознакою їх членства у профспілці, зазнала упередженого ставлення та обмеження у визнанні, реалізації, користуванні правами і свободами, що є актом непрямої дискримінації. Також позивач вказує, що з посадовою Інструкцією лікаря-офтальмолога відділення Вітреоретинальної хірургії від 03.01.2011 р., вона не була ознайомлена. Крім того позивач вказує що винесення даного наказу про накладення на неї стягнення у вигляді догани здійснено не в порядку передбаченому чинним трудовим законодавством України, а саме було допущено порушення під час застосування до позивача оскаржуваного дисциплінарного стягнення є порушення строків на ознайомлення з Наказам № 83 від 26.06.2014 р. Відповідно до п. 31 Постанови Державного комітету СРСР по праці і соціальних правах № 213 від 20.07.1984 р. «Про затвердження типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій», наказ (розпорядження) про застосування дисциплінарного стягнення із зазначенням мотивів його застосування оголошується (повідомляється) працівникові, підданому стягненню, під розписку в триденний термін, як вбачається з Акту від 03.07.2014 р., що наявний в матеріалах справи, позивача було ознайомлено з Наказом № 83 від 26.06.2014 р. лише 03.07.2014 р., тобто з порушенням строків передбачених п. 31 Постановою Державного комітету СРСР по праці і соціальних правах № 213 від 20.07.1984 р. «Про затвердження типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій». Крім того, як вказує позивач, оскільки вона вважає що незаконно притягнута до дисциплінарної відповідальності, і порушення її прав та гарантій як працівника призвели до значних моральних страждань, оскільки даною доганою було поставлено під сумнів її професіоналізм та кваліфікованість, що призвело до виникнення упередженого ставлення до неї зі сторони колег та пацієнтів. А також, винесення оспорюваної незаконної догани призвело до виникнення у неї побоювань щодо її незаконного звільнення з боку адміністрації підприємства, де вона працює, що мало наслідком прикладання додаткових зусиль по організації свого життя. А тому вона вважає, що КМКОЛ «ЦМХО» повинне відшкодувати моральну шкоду в розмірі, який визначає в сумі 3 000(трьох тисяч) гривень. Враховуючи вищенаведене та посилаючись на ст..ст.139, 147, 149, 150, 237-1, 252 КЗпП України просила заявлені позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судовму засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, вказуючи на обставини викладені в позовній заяві та додаткових поясненнях до неї.

Представник позивача в судовму засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити вказуючи на те, що відповідачем при винесенні позивачу догани порушено як строки застосування до позивача дисциплінарного стягнення та строки ознайомлення із наказом про застосування дисциплінарного стягнення, а також відповідно до акту перевірки історій хвороб № 4 зазначено, що комісією з перевірки від 13.05.2014 р. вивчались нормативно-правові та локальні акти, а саме накази Міністерства охорони здоров'я України, Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), КМКОЛ «ЦМХО», якими встановлено порядок ведення медичної та статистичної документації і порядок лікування пацієнтів КМКОЛ «ЦМХО», однак серед переліку нормативно-правових та локальних актів, що вивчались комісією в ході перевірки від 13.05.2014 р., поряд із загальними нормативними актами, що встановлюють загальний порядок ведення медичної та статистичної документації, також зазначені локальні акти КМКОЛ «ЦМХО», ознайомлення позивача з якими не відбувалось, як встановлено, позивача не було ознайомлено з Наказом КМКОЛ «ЦМХО» № 35 від 06.02.2013 р. «Про удосконалення системи управління та експертизи якості медичної допомоги в КМКОЛ «ЦМХО», Наказом № 15 від 28.01.2002 р. «Про обов'язковий мінімум параклінічних обстежень госпіталізованих хворих», з Положенням про права пацієнтів в лікувальних закладах по КМКОЛ «ЦМХО» від 30.11.2011 р., Наказом № 12 від 12.01.2011 р. «Про попередження випадків застосування незатверджених Державним Фармакологічним формуляром лікарських засобів медичних препаратів», Розпорядженням КМКОЛ «ЦМХО» № 4 від 28.09.2001 р. що є підставою для скасування даного наказу про догану. Зазначала, що суперечки позивача з керівництвом дійсно мали місце і виникли лише внаслідок того, що позивач не стала членом профспілкової організації створеної керівництвом центру а стала членом Первинної профспілкової організації КМКОЛ «ЦМХО» створеної 08.05.2014 р. керівником якої є ОСОБА_7 а також наджавала допомогу та бла активним учасником подій під час Євромайдану, надавала допомогу постраждалим учасникам.

Представник відповідача Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока» в судовому засіданні заперечувала щодо заявлених позовних вимог та просила в їх задоволенні відмовити вказуючи на обставини викладені в запереченнях до даної позовної заяви, в подальшому в судові засідання не з»явилась, про причини неявки суду не повідомила, тому суд вважає можливим розглянути справу в відсутності представника.

Представник третьої особи Департаменту охорони здоров»я Виконавчого органу Київської міської Ради, в судове засідання не з»явився, надав суду заяву з проханням розгляду справи в відсутності що суд з урахуванням думки учасників судового розгляду вважає за можливе.

Представник третьої особи Первинної профспілкової організації Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока» в судовму засіданні підтримала заявлені позивачем позовні вимоги вказуючи на те, що керівництвом Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока» здійснюється переслідування всіх членів Первинної профспілкової організації Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока», шляхом накладення дисциплінарних стягнень, звільнення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників позивача, відповідача, третьої особи, пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_3, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу №177-к від 02.09.2013 р. ОСОБА_1 прийнята за сумісництвом посаду лікаря-офтальмолога відділення вітрео-ретинальної хірургії Київської міської клінічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» на 0,25 вакантної ставки з 02.09.2013 р.

02.09.2013 р. ОСОБА_1 ознайомлена з посадовою інструкцією лікаря-офтальмолога відділення вітрео-ретинальної хірургії Київської міської клінічної лікарні «Центр мікрохірургії ока».

З правилами внутрішнього трудового розпорядку, ввідним інструктажем з техніки безпеки та умовами праці ОСОБА_1 ознайомлена.

Згідно до наказу №58 від 13.05.2014 р. про проведення перевірки створено комісію з перевірки історій хвороб та обставин викладених у рапорті в.о. заступника головного лікаря з питань експертизи якості меддопомоги, вказаним наказом встановлено строк роботи даної комісії з 13.05.2014 р. по 23.05.2014 р.

Відповідно до акту перевірки історій хвороб від 13.06.2014 р. встановлено, що в ході перевірки вибірково вивчено: медичні картки стаціонарних хворих «№ 2296, 1187,2751, 1844, 2092, 1187, 1767, 93, 2247, 2246, 2770, 2781, 3120, 3027, 1846, 1766, 71, 2320, 3033, 3039, 4288, 4261, 4275, 3714, 3485, 3395, 3352, 2843, 4249, 4256, 4357, 4259». Особливої уваги зазначено заслуговують історії хвороб №4256, №4257 хірург ОСОБА_5, лікуючий лікар ОСОБА_1

Визначено в медичній картці №4256 та №4257 виявлено порушення ведення історії хвороби встановлені при роботі коммісії.

Крім того комісією 26.06.2014 р. складено акт про вичвлення та виправлення помилок в акті №4 від 13.06.2014 р. про перевірку історій хвороб.

Відповідно до наказу №83 від 26.06.2014 р. позивачу, як лікареві-офтальмологу відділення вітреоретинальної хірургії КМКОЛ «ЦМХО», за підписом головного лікаря ОСОБА_4 було оголошено догану за неналежне виконання посадових обов'язків; порушення порядку ведення медичної, статистичної документації та порядку проведення лікування хворих; неякісне надання медичної допомоги, а саме: систематичні порушення, оформлення добровільної згоди на обробку персональних даних та інформованої добровільної згоди на операцію та знеболення, а саме відсутність інформації щодо запланованого оперативного втручання, що не дає змогу оцінити поінформованість хворого про об'єм оперативних втручань; порушення порядку призначення лікарських засобів та їх дозування; відсутність обґрунтування показань до операції; допущення неповного догоспітального обстеження хворих; відсутність відмітки ефективності лікування в стаціонарі деяких хворих; невірно або неповно вказаний діагноз; допущення розбіжності клінічного діагнозу та діагнозу заключного клінічного та інших порушень вимог нормативно-правових актів Міністерства охорони здоров'я України, внутрішніх актів КМКОЛ «ЦМХО», виявлених комісією КМКОЛ «ЦМХО», створеної наказом від 13.05.2014 року № 58, та відображених в Акті перевірки історій хвороб № 4 від 13.06.2014 р.

Відповідно до наданих суду заяв 18.06.2014 р., 19.06.2014 р. позивач зверталась до відповідача з заявами з яких вбачається що позивач категорично не погоджується з обставинами встановленими в акті №4.

Відповідно до акту від 03.07.2014 р. ОСОБА_1 відмовилась від ознайомлення під підпис з наказом №83 від 26.06.2014 р. «Про винесення догани».

Відповідно до протоколу №1 установчих зборів первинної профспілкової організації КМКОЛ «Центр мікрохірургії ока» від 18 березня 2014 р. створено на базі КМКОЛ «Центр мікрохірургії ока» дану первинну профспілкову організацію та прийняти до її членів осіб за списком та поданими заявами, як вбачається з доданого списку ОСОБА_1 є членом даної профспілкової організації.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Таким чином, трудовою дисципліною передбачено додержання працівниками норм, закріплених КЗпП України, правил внутрішнього трудового розпорядку, статутів, положень, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливо застосування положень ст. 147 КЗпП України.

Відповідно до ст. 147 Кодексу законів про працю України (далі по тексту - КЗпП України), за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Частиною 1 статті 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Тобто, виключною компетенцією власника або уповноваженого ним органу є видача наказів, визначення підстав, мотивів, обґрунтування та виду дисциплінарного стягнення. В свою чергу, до компетенції суду належить перевірка додержання передбачених законом підстав та порядку застосування до працівників дисциплінарного стягнення, тобто законність наказу.

Однак в даному випадку судом встановлено, що до застосування даного дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 жодних нарікань з приводу виконання обов»язків не мала, працювала на 0,25 ставки, а тому суд вважає, що в даному випадку при застосуванні до позивча дисциплінарного стягнення у вигляді догани керівництвом КМКОЛ «Центр мікрохірургії ока» не враховано як ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, так і обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Крім того допитані судом в якості свідків ОСОБА_3 вказувала суду на те, що була пацієнтом позивача, проходила курс лікування та операцію в КМКОЛ «Центр мікрохірургії ока» і може охарактеризувати позивача тільки з позитивної сторони, як уважного, доброго, терплячого лікаря.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 вказував суду на те що як і позивач є членом первинної профспілкової організації КМКОЛ «Центр мікрохірургії ока» від 18 березня 2014 р. і як і до позивача до нього застосовано догану а в подальшому звільнено з роботи, вказував що позивач виконувала покладені на неї обов»язки відповідно до норм законодавства та посадової інструкції, вказував що комісією переглядались виключно історії хвороб пацієнтів які лікувались у лікарів членів профспілки і лише членам даної організації було оголошено догани.

Крім того, суд вважає доцільним зазначити, що ч. 1, 3 ст. 241 КЗпП України встановлено, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк. Якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день.

Як встановлено в судовму засіданні дійсно відповідачем при застосуванні до позивача оскаржуваного дисциплінарного стягнення не дотримано встановлених законодавством строків на притягнення до дисциплінарної відповідальності та строків ознайомлення з наказом про застосування дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч.1ст.148 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Згідно ч. 1, 3 ст. 241-1 КЗпП України встановлено, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, то строк закінчується в останній день цього місяця.

Обґрунтовуючи вказані в Наказі № 83 від 26.06.2014 р. підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідач посилається на Акт перевірки історій хвороб № 4 комісії, що діяла згідно Наказу КМКОЛ «ЦМХО» № 58 від 13.05.2014 р. Сам Акт перевірки історій хвороб № 4 не містить ні дати його складання, ні дати здійснення перевірки, а тому встановити момент виявлення підстав, згідно яких до Позивача було застосоване оскаржуване дисциплінарне стягнення, аналізуючи лише Акт перевірки історій хвороб № 4 неможливо.

Проте, Наказом КМКОЛ «ЦМХО» № 58 від 13.05.2014 р. про проведення перевірки встановлено строк роботи даної комісії з 13.05.2014 р. по 23.05.2014 р., а отже Акт перевірки історій хвороб № 4 складено комісією за результатами її роботи в період її діяльності. З огляду на вище викладене, можна стверджувати що підстави притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності були виявлені в період з 13.05.2014 р. по 23.05.2014 р.

Враховуючи вимоги ч.1 ст. 148 та ч. 3 ст. 2411 КЗпП України, останнім днем для притягнення посадових осіб до дисциплінарної відповідальності з підстав, що виявлені комісією з перевірки, призначеної Наказом КМКОЛ «ЦМХО» № 58 від 13.05.2014 р., не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці, мало б бути 24.06.2014 р.

Позивача ж було притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом застосування до нього дисциплінарного стягнення на підставі Акту перевірки історій хвороб № 4 комісії КМКОЛ «ЦМХО» у вигляді догани, Наказом № 83 від 26.06.2014 р.

Отже, відповідачем було застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани на підставі Акту перевірки історії хвороб № 4, з порушенням строку притягнення до дисциплінарної відповідальності, встановленого ч. 1 ст. 148 КЗпП України, тобто пізніше одного місяцяз дня виявлення обставин, що викладені в Акті. Оскільки протягом строку з 24.05.2014 р. по 26.06.2014 р. позивач не був звільнений від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю та не перебував у відпустці, то строк на притягнення його до дисциплінарної відповідальності за викладені в Акті перевірки історій хвороб № 4 обставини закінчився 24.06.2014 р., тобто по закінченню місячного строку з моменту виявлення комісією перевірки історій хвороб обставин, що викладені в Акті перевірки історій хвороб № 4.

Однак, як вбачається з обставин справи, зазначені вище вимоги закону при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани, відповідачем не дотримані.

Крім того суд вавжає доведеним і допущення відповідачем порушення строків на ознайомлення позивачем Наказам № 83 від 26.06.2014 р. про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Відповідно до п. 31 Постанови Державного комітету СРСР по праці і соціальних правах № 213 від 20.07.1984 р. «Про затвердження типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій», наказ (розпорядження) про застосування дисциплінарного стягнення із зазначенням мотивів його застосування оголошується (повідомляється) працівникові, підданому стягненню, під розписку в триденний термін.

Як уже зазначалось вище, ч. 1, 3 ст. 241 КЗпП України встановлено, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк. Якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день.

Однак, як вбачається з Акту від 03.07.2014 р., що наявний в матеріалах справи, позивача було ознайомлено з наказом № 83 від 26.06.2014 р. лише 03.07.2014 р., тобто з порушенням строків передбачених п. 31 Постановою Державного комітету СРСР по праці і соціальних правах № 213 від 20.07.1984 р. «Про затвердження типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій».

Отже, відповідачем при прийнятті оскаржуваного Наказу № 83 від 26.06.2014 р. про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, порушено строки застосування до позивача дисциплінарного стягнення та строки ознайомлення із наказом про застосування дисциплінарного стягнення, що є підставою для його скасування.

Щодо посилань позивача на дискримінацію за ознаками участі в профспілковій організації слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», забороняється дискримінація за ознаками належності до профспілки.

Суд, не вважає доведеними обставини на які посилається позивач щодо дискримінації за ознаками належності до профспілки.

Разом з тим, суд вважає що у порушення вимог ст.. 149 КЗпП України, при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності, керівництво КМКОЛ «ЦМХО» не врахувало ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну позивачем шкоду, обставини за яких вчинено проступок і попередню роботу позивача до призначення на цю посаду.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної (немайнової) шкоди в розмірі 3000 грн. суд вважає доцільним зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене суд не вважає доведеними заявлені позивачем позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, а тому вважає доцільним відмовити в задоволенні вказаних вимог.

Відповідно до ст..88 ЦПК України суд вважає доцільним стягнут и з відпвідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати незаконним наказ № 83 від 26 червня 2014 року, виданий головним лікарем Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока» ОСОБА_4 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Скасувати наказ № 83 від 26 червня 2014 року, виданий головним лікарем Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока» ОСОБА_4 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог - відмовити.

Стягнути з Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока» на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

ун. № 759/12318/14-ц

пр. № 2/759/4554/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді П»ятничук І.В.,

при секретарі Іванові К.Ю., Колодій Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока»

3-ті особи: Департамент охорони здоров»я Виконавчого органу Київської міської Ради, Первинна профспілкова організація Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока»

про визнання незаконним та скасування наказу та відшкодування моральної (немайнової) шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст. ст. 209, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати незаконним наказ № 83 від 26 червня 2014 року, виданий головним лікарем Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока» ОСОБА_4 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Скасувати наказ № 83 від 26 червня 2014 року, виданий головним лікарем Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока» ОСОБА_4 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог - відмовити.

Стягнути з Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока» на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя