Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.2014 Справа №607/19055/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі Круцько О.Б.

- з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з продовженням навчання, у розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х річного віку.

В обґрунтування вимог вказує, що син ОСОБА_3 продовжує навчання у Технічному коледжі Тернопільського національного технічного університету ім.. І.Пулюя І-ІІ рівня акредитації, на денній формі навчання, у зв'язку з чим потребує від батька матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати сину допомогу, хоча в добровільному порядку коштів на утримання сина та оплати половини вартості навчання не надає.

Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала, зіславшись на доводи викладені у позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши думку позивачки, яка не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи, вважає за необхідне, проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.12.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 16.12.1995 року, виданим відділом РАГС Івано-Франківського міськвиконкому, про що зроблено актовий запис за №1923.

Від даного шлюбу у сторін народилися сини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 02.03.2004 року, виданим відділом РАГС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №395 та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 09.11.1996 року, виданим відділом РАГС Івано-Франківського міськвиконкому, про що зроблено актовий запис за №2040 .

Рішенням тернопільського міськрайонного суду від 03.08.2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 06.07.2010 року і до досягнення ними повноліття.

НОМЕР_4 син ОСОБА_3 досяг повноліття.

Встановлено, що син ОСОБА_3 продовжує навчання у Технічному коледжі Тернопільського національного технічного університету ім. І.Пулюя І-ІІ рівня акредитації, на денній формі навчання, за державним замовленням, що підтверджується довідкою за №3/22-605 від 11.09.2014 року, виданою Технічним коледжем Тернопільського національного технічного університету ім. І.Пулюя. Планове завершення навчання березень 2016 року.

Самостійно заробляти на життя у зв'язку з навчанням на денній формі навчання син ОСОБА_8 не має можливості.

Син ОСОБА_3 проживає разом із позивачкою в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою ПП ''Благоустрій'' за №1120 від 12.09.2014 року та не заперечує відповідач.

Відповідач ОСОБА_2 є пенсіонером та з 23.04.2014 року отримує пенсію у відповідності до ЗУ ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб'', розмір якої станом на 01.12.2014 року складає 2860,86 грн., що підтверджується довідкою Головного УПФ України в Тернопільській області за №5560/04 від 05.12.2014 року.

Встановлено, що ОСОБА_2 у добровільному порядку не виконує свого обов'язку щодо утримання сина ОСОБА_3 у зв'язку з продовженням ним навчання, хоча може таку допомогу надавати.

Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 03.08.2010 року, після досягнення старшим сином повноліття, з відповідач стягують аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частки доходу(1/2/2).

Інших утриманців крім двох синів не має.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до вимог ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Встановлено, що відповідач є пенсіонером та з 23.04.2014 року отримує пенсію у розмірі 2860,86 грн., має регулярним та стабільний дохід. Інших утриманців, крім сина ОСОБА_3 та неповнолітнього сина ОСОБА_6 не має.

Син ОСОБА_3 продовжує навчання та самостійно заробляти на життя не має можливості, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є працездатним, отримує стабільний, регулярний дохід, у вигляді пенсії, інших утриманців крім двох синів не має, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу сину, у зв'язку з продовженням навчання та розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача слід визначити у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з 14.11.2014 року і до закінчення сином навчання , але не пізніше досягнення ним 23-річного віку.

В силу вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм матеріальним становищем чи станом здоров'я не може надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання у розмірах визначених судом.

Керуючись ст. ст.4, 10, 60, 212, 215, 223, 224-226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180, 183, 198-201 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з 14 листопада 2014 року і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення ним двадцяти трьохрічного віку.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з відповідача в користь державного бюджету 243,60 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку лише у разі залишення судом, який його ухвалив, без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча І.М. Черніцька

Копія вірна

Суддя І.М. Черніцька

Головуючий суддяІ. М. Черніцька