АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 674/1607/14-ц
Провадження № 22-ц/792/2470/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючої - судді Кізюн О.Ю.

суддів: Харчука В.М., Переверзєвої Н.І.

при секретарі Дорощук О.М.

з участю: ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні справу провадженням № 22ц/792/2470 /14 за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_3 на ухвалу судді Дунаєвецького районного суду від 10 листопада 2014 року про повернення заяви.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

встановила:

В жовтні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до Дунаєвецької міської ради про встановлення факту родинних відносин та встановлення права власності на спадкове майно.

Ухвалою судді від 31.10.2014 року позовну заяву залишено без руху.

10.11.2014 року позивачі на адресу суду надіслали лист про неможливість виконання ухвали судді від 31.10.2014 року, оскільки вони надали суду всі наявні у них докази, а решту доказів вони мали намір витребувати, заявивши відповідне клопотання до суду під час попереднього судового засідання. За таких обставин сплачений ОСОБА_1 розмір судового збору є оптимальним.

Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду від 10 листопада 2014 року позовну заяву визнано неподаною і повернуто позивачам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 просять скасувати ухвалу від 10.11.2014 року як незаконну і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з підстав, передбачених ч.3 ст.312 ЦПК України, відповідно до яких апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Артемчук В.М. Справа №22ц/792/2470 /14

Доповідач -Кізюн О.Ю. Категорія № ухвала судді

судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Згідно ч.2 цієї ж статті якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору вважається неподаною і повертається позивачеві.

Залишаючи позовну заяву без руху суддя виходила з того, що заява подана з порушенням ст.ст.119,120 ЦПК України, а саме: не зазначено ціни позову; не викладені обставини, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги; не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, зокрема: документи, які підтверджують про наявність у померлих майна, вартість цього майна, відмова нотаріуса в оформленні спадщини після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6, витяги із спадкових реєстрів про відкриття спадкових справ після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відмова відділу РАЦС про відсутність актового запису про одруження померлих. Крім цього, позивачами не в повному розмірі сплачено судовий збір.

Проте, повністю погодитись з такими висновками не можна з наступних мотивів.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. Зокрема, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, даних в п.7 постанови № 2 „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

За таких обставин колегія суддів визнає неправомірними вимоги ухвали від 31.10.2014 року щодо не зазначення в позовній заяві доказів, зокрема: документи, які підтверджують про наявність у померлих майна, вартість цього майна, відмова нотаріуса в оформленні спадщини після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6, витяги із спадкових реєстрів про відкриття спадкових справ після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відмова відділу РАЦС про відсутність актового запису про одруження померлих.

Зі змісту позовної заяви видно, що вимоги позивачів складаються із вимог немайнового характеру (встановлення факту родинних відносин ОСОБА_5, яка доводиться їм тіткою і померла ІНФОРМАЦІЯ_1) та вимог майнового характеру (про визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5) Позивачі вказують, що до складу спадщини входить квартира АДРЕСА_1, в якій після смерті тітки продовжував проживати її чоловік ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Убачається, що при подачі позовної заяви позивачі не вказали ціну позову щодо вимог майнового характеру, до позовної заяви додали платіжний документ про сплату позивачкою ОСОБА_1 судового збору в сумі 243,60 грн.

Згідно ч.2, ч.3 та ч.6 ст.6 Закону України „Про судовий збір" у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд.

За подання позовної заяви , що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановлених для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Разом із цим Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.10 постанови від 20.10.2014 року роз'яснив, що по вимогах майнового характеру Закон „Про судовий збір" не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі. Якщо до суду звертаються кілька позивачів із вимогою немайнового характеру, а предмет позову за цими вимогами є одним і тим самим, можлива сплата судового збору одним чи кількома з них у розмірі, передбаченому підпунктом 2 частини другої статті 4 Закону „Про судовий збір".

Ці нормативні положення не були враховані суддею при постановлені ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, в ухвалі має бути чітко вказано, яка саме сума і за які вимоги підлягає оплаті позивачами.

З урахуванням наведеного, колегія суддів визнає, що ухвала судді від 10.11.2014 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви є необґрунтованою і підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Дунаєвецького районного суду від 10 листопада 2014 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча:підпис

Судді:підписи

Копія вірна. Суддя апеляційного суду О.Кізюн