Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"25" грудня 2014 р.
145/2093/14-ц

2/145/802/2014

Тиврівський районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого Ратушняк І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Тиврів цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до Пилявської
сільської ради та Тиврівської РДА
Вінницької області про встановлення
факту належності заповіту та визнання
права на земельну частку (пай) в порядку
спадкування за заповітом, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в
якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її
мати, ОСОБА_5, яка до дня смерті була
зареєстрована та постійно проживала в
с.Пилява Тиврівського району
Вінницької області.

Після її смерті відкрилася спадщина, до
складу якої входить право на земельну
частку (пай) розміром 2,54 в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі (на місцевості)
на території Пилявської сільської ради
Тиврівського району Вінницької
області.

За життя ОСОБА_5 розпорядилась належним
їй майном, склавши заповіт на її
користь. Даний заповіт посвідчено
секретарем Пилявської сільської ради 20
червня 19.95 року та зареєстровано в
реєстрі за № 6. На час відкриття
спадщини заповіт не змінено і не
відмінено.

Вона прийняла спадщину після смерті
ОСОБА_5 в силу ст. 549 Цивільного кодексу
України (1963 року), оскільки фактично
вступила в володіння спадковим майном,
обробляла присадибну ділянку та
сплачувала земельний податок. Крім
того, про прийняття спадщини свідчить
наявність у неї правовстановлюючого
документу на майно, яке належало
спадкодавиці, а саме сертифікату в
право на земельну частку (пай).

В даний час вона бажає переоформити
спадщину на себе, однак одержати
свідоцтво про право і спадщину за
заповітом в нотаріальній конторі в неї
немає можливості в зв"язку з тим, що
сертифікат на право на земельну частку
(пай) було пошкоджено внаслідок пожежі.

Разом з тим вважає, що у ОСОБА_5 за її
життя виникло право на земельну частку
(пай) в землях Пилявської сільської
ради, оскільки вона була членом АТ
«Пилявського с/г виробництва» с. Пилява
Тиврівського району Вінницької
області і отримала право на земельну
частку (пай) у землях даного АТ
внаслідок розпаювання. Вказане право
посвідчуєтя сертифікатом на право на
земельну частку (пай).

Згідно з Указом Президента України
«Про порядок паювання земель,
переданих в колекщ власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» право на земельну частку
(пай) мали усі члени
сільськогосподарського підприємства,
внесені до списку додається до
Державного акта на право колективної
власності.

Нормативно-грошова оцінка земельної
частки (паю) становить 44283,74 грн.

На зазначену земельну частку (пай)
арешт та заборона відсутні.

Крім того, перешкодою у отриманні
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом також те, що в заповіті від
20.06.1995 року, який ОСОБА_5 склала на її
користь, її прізвище вказано як
«ОСОБА_5», в той час як відповідно до
свідоцтва про смерть прізвище
спадкодавця зазначено «ОСОБА_5».
Розбіжність в написанні прізвища
померлої виникла внаслідок допущеної
при складанні заповіту помилки.

Просить встановити факт, що заповіт
ОСОБА_5 від 20 червня 1995 року,
посвідчений у виконавчому комітеті
Пилявської сільської ради
Тиврівського району Вінницької
області та зареєстрований в реєстрі за
№ б на ім'я ОСОБА_2 належить ОСОБА_5,
померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пилява
Тиврівського району Вінницької
області.

Визнати за нею, ОСОБА_2, право на
земельну частку (пай) розміром 2,54 в
умовних кадастрових гектарах, вартістю
44283,74 грн., на території Пилявської
сільської ради Тиврівського району
Вінницької області в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.
Пилява Тиврівського району Вінницької
області.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав, просить їх задоволити з
підстав, наведених в позовній заяві.

Представник відповідача Пилявської
сільської ради в судове засідання не
з'явився. Пилявська сільська рада не
заперечує проти задоволення позову .

Представник відповідача Тиврівської
районної державної адміністрації
Вінницької області в судове засідання
не з'явився. Тиврівська РДА просить
справу розглянути у відсутності її
представника, позов визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши представника позивача,
вважає, що позов підлягає до
задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з часу її відкриття.

Відповідно до положень ст.5 ЗК України
(1990 року), земля могла належати
громадянам на праві колективної
власності.

Відповідно до ст.17 ЗК України, передача
земельних ділянок у колективну та
приватну власність проводилась Радами
народних депутатів, на території яких
розташовані земельні ділянки.

Згідно з Указом Президента України
«Про порядок паювання земель,
переданих в колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» від 8.08.1995 р. № 720/95 право
на земельну частку (пай) мали усі члени
КСП, внесені до списку, що додається до
Державного акта на право колективної
власності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7 (із
змінами, внесеними згідно з постановою
Пленуму Верховного Суду України від
19.03.2010р. № 2), член колективного
сільськогосподарського підприємства
(КСП), включений до списку, що додається
до державного акта на право
колективної власності на землю,
набуває права на земельну частку (пай) з
дня видачі цього акта, і в разі його
смерті успадкування права на земельний
пай здійснюється за нормами ЦК.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у
п. 11 Постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», при вирішенні спору про
спадкування права на земельну частку
(пай) основним документом, що посвідчує
таке право, є сертифікат про право на
земельну частку (пай). Якщо
спадкодавець має право на земельну
частку (пай), але за життя не одержав
сертифіката на право власності на
земельну частку (пай) або помилково не
був включений (безпідставно
виключений) до списку, доданого до
державного акта про колективну
власність на землю відповідного
сільськогосподарського підприємства,
товариства тощо, при вирішенні спору
про право спадкування на земельну
частку (пай) суд застосовує положення
чинного на час існування відповідних
правовідносин Земельного кодексу
України 1990 року, Указу Президента
України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про
порядок паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям" та відповідні норми ЦК
УРСР.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_5, яка до дня смерті була
зареєстрована та постійно проживала в
с.Пилява Тиврівського району
Вінницької області.

Після її смерті відкрилася спадщина, до
складу якої входить право на земельну
частку (пай) розміром 2,54 в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі (на місцевості)
на території Пилявської сільської ради
Тиврівського району Вінницької
області, що стверджується сертифікатом
на право на земельну частку (пай) серії
від 124.09.1996 року, оригінал якого було
пошкоджено.

Позивачка - спадкоємиця в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_5

Факт, що заповіт від 20 червня 1995 року,
посвідчений секретарем Пилявської
сільської ради та зареєстрований в
реєстрі за № 6 був складений саме
ОСОБА_5, доводиться витягом з
погосподарської книги Пилявської
сільської ради Тиврівського району
Вінницької області за 1986 -2000 рр.,
відповідно до якого в с. Пилява по вул.
Шевченка проживала ОСОБА_5, довідкою
виконкому Пилявської сільської ради
від 23.05.2014 року № 253, відповідно до якої
ОСОБА_5 та ОСОБА_5 одна і та ж сама особа,
а також самим заповітом від 20.06.1995 року,
в тексті якого зазначено, що вказаний
заповіт підписаний ОСОБА_5 в
присутності секретаря Пилявської
сільської ради власноручно.

Позивачка ОСОБА_2 спадщину прийняла
відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року,
так як фактично вступили до шести
місяців з часу відкриття спадщини у
володіння та управління спадковим
майном. Інших спадкоємців, які б
претендували на спадщину, немає, що
стверджується Інформаційною довідкою
зі спадкового реєстру №39024763 від 27.11.2014
р.

Вартість земельної ділянки становить
44283,74 грн., що стверджується витягом про
нормативно - грошову оцінку відділу
Держземагенства у Тиврівському районі
Вінницької області № 01-9/552 від 24.03.2014 р.

Заборони на спадкове майно немає,
що стверджується довідкою Пилявської
сільської ради №255 від 23.05.2014 р.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213,
214, 215 ЦПК України, ст.ст.1216, 1218, 1233, 1235, 1268
ЦК України, ст.ст.5, 17 ЗК України (1960 р.),
ст.549 ЦК України (1963 р.), Постановою
Пленуму Верховного Суду України №7
"Про судову практику у справах про
спадкування" від 30.05.2008 р., -

вирішив:

Позов задоволити.

Встановити факт, що заповіт
ОСОБА_5 від 20 червня 1995 року,
посвідчений у виконавчому комітеті
Пилявської сільської ради
Тиврівського району Вінницької
області та зареєстрований в реєстрі за
№ 6 на ім'я ОСОБА_2, належить ОСОБА_5,
померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пилява
Тиврівського району Вінницької
області.

Визнати за ОСОБА_2 право на
земельну частку (пай) розміром 2,54 в
умовних кадастрових гектарах, вартістю
44283,74 грн., розташовану на території
Пилявської сільської ради
Тиврівського району Вінницької
області, в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пилява
Тиврівського району Вінницької
області.

Апеляційна скарга на рішення може
бути подана до апеляційного суду
Вінницької області через Тиврівський
районний суд протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні в судовому
засідання під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Ратушняк І. О.