_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/503/14-ц
Провадження № 2/520/5189/14
УХВАЛА

29.09.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договорів дарування не дійсними,

ВСТАНОВИВ:

14.01.2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким визнати недійсним договори дарування від 16 грудня 2013 року, які нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровані за № 2763 та №2754, відповідно до яких ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку під № 5 площею 0,0683 га, земельну ділянку під № 6 площею 0,1000 га та земельну ділянку під № 7 площею 0,0904 га за адресою м. Одеса, вул. Костанді, 14.

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки під № 5 площею 0,0683 га, земельної ділянки під № 6, площею 0,1000 га та земельної ділянки під № 7 площею 0,0904 га, які розташовані за адресою м. Одеса, вул. Костанді, 14, а також житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого за тією ж адресою..

Позивач стверджує, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами є обєктом спільної сумісної власності його та відповідачки ОСОБА_4, оскільки він був побудований під час їх спільного проживання однією сімєю без укладення шлюбу.

Позивач посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2013 року за ним та ОСОБА_4 визнано право спільної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га під № 6 за адресою м. Одеса, вул. Костанді 14 та розташованого на ній житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за тією ж адресою. Зазначене нерухоме майно поділено між сторонами та припинено припинено право спільної сумісної власності сторін на нього, а за кожним з сторін визнано право власності на це майно у рівних частках.

Однак позивач вказує на те, що 16 грудня 2013 року ОСОБА_4 уклала договори дарування, відповідно до яких подарувала ОСОБА_3 земельну ділянку під № 5 площею 0,0683 га, земельну ділянку під № 6, площею 0,1000 га та земельну ділянку під № 7 площею 0,0904 га, які розташовані за адресою м. Одеса, вул. Костанді, 14, а також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташованого за тією ж адресою.

Позивач вважає, що на час укладання вищезазначених договорів дарування відповідачка ОСОБА_4 не мала права одноособово, без його згоди відчужувати це спільне майно.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.01.2014 року справу прийнято до провадження суду та призначено судове засідання.

В ході судового засідання, яке відбулось 29.09.2014 року представник позивача звернулась до суду з заявою, в якій просить зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування від 16 грудня 2013 року до вирішення по суті справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання права сумісної власності та поділ майна.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6 в задоволені клопотання просив відмовити, посилаючись на його безпідставність.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи сповіщалась належним чином, причини неявки до суду не повідомила.

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд доходить до висновку про те, що заявлене клопотання про зупинення провадження по справі задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 201 ЦПК України встановлені випадки, в яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, а саме відповідно до ч. 4, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, в провадженні Київського районного суду м.Одеси перебуває цивільна справа № 520/10803/14-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання права сумісної власності та поділ майна.

Ухвалою судді Петренко В.С. від 22.08.2014 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 13 жовтня 2014 року.

Однак суд вважає, що підстав для зупинення провадження по справі не вбачається, у звязку з тим, що спір з цього приводу вже вирішувався судами, а в разі задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання права сумісної власності та поділ майна у сторін залишається право на звернення до суду з заявою про перегляд рішення у даній справі у звязку з нововиявленими обставинами.

Крім того суд враховує той факт, що вказана справа перебуває на розгляді у суду з січня 2014 року, а відповідно до вимог ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що зупинення провадження призведе до затягуванню розгляду справи, що є неприпустимим.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.157 , 201, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договорів дарування не дійсним відмовити.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає, однак, зауваження на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Куриленко О. М.