Справа № 666/502/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2014 року, Дніпровський районний суд
м. Херсона у складі:

головуючої судді
Рядчої Т.І.

при секретарі
Гуменюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні подання
державного виконавця відділу ДВС
Дніпровського районного управління
юстиції м. Херсона про тимчасове
обмеження у праві виїзду боржника за
межі України,

В
С Т А Н О В И В :

Державний виконавець відділу ДВС
Дніпровського районного управління
юстиції м. Херсона ОСОБА_1 звернувся в
суд з поданням про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування подання посилається на
те, що у провадженні відділу ДВС
Дніпровського районного управління
юстиції м. Херсона знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа №666/502/14-ц
виданого 07.04.2014 року Дніпровським
районним судом м. Херсона про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання доньки Анастасії,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від
всіх видів його доходів щомісячно, але
не менше ніж 30% від встановленого
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно починаючи
з 28.01.2014 року і до повноліття дитини
включно.

Державний виконавець просить
встановити тимчасове обмеження ОСОБА_2
у праві виїзду за межі України, без
вилучення паспорту, до моменту
виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 377 ч. 2 ЦПК України суд
негайно розглядає подання без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Державний виконавець в судове
засідання не з`явився, надав до суду
клопотання просив справу розглянути
без участі представника ВДВС.

Розглянувши подання, проаналізувавши
наявні в матеріалах справи докази, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
подання державного виконавця про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 слід відмовити з
наступних підстав.

Статтею ст. 33 Конституції України
передбачено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України
“Про порядок виїзду з України і в'їзду
в Україну громадян України”
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті.

Зокрема п.2 ч.1 ст.6 цього закону
передбачено можливість тимчасового
обмеження у виїзді за межі України
громадянам, які мають неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов'язань, або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачене міжнародним договором
України, або він ухиляється від
виконання зобов’язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов’язань.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

У судовому засіданні встановлено, що на
виконанні відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Херсоні знаходиться виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №666/502/14-ц виданого
07.04.2014 року Дніпровським районним судом
м. Херсона про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліменти на утримання
доньки Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1/3 частини від всіх видів його
доходів щомісячно, але не менше ніж 30%
від встановленого прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно починаючи з 28.01.2014 року і до
повноліття дитини включно.

З подання вбачається, що на цей час
рішення суду не виконано в зв`язку з
тим, що боржник ухиляється від сплати
боргу, у строк наданий йому для
самостійного виконання.

Однак звертаючись до суду з поданням
про тимчасове обмеження боржника у
праві виїзду за межі України, державний
виконавець зобов'язаний довести
ухилення боржником від виконання
рішення суду та неможливості виконання
такого рішення без обмеження боржника
у праві виїзду за межі
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає
спір.

Матеріали справи не містять доказів
того, що державним виконавцем вжиті всі
заходи примусового виконання рішення,
передбачених Законом України "Про
виконавче провадження", а також не
надано доказів виходу державного
виконавця за місцем проживання
боржника й складання з приводу цього
відповідних актів перевірки, ухилення
останнього від виконання зобов`язань
покладених на нього рішенням суду.

Однак, враховуючи відсутність
фактичних обставин, які б свідчили про
намір боржника виїхати за межі держави
та те, що не надано доказів про
наявність у боржника майна, суд
приходить до висновку про
недоцільність обмеження останньої у
праві виїзду за кордон.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.
ст. 377, 377-1 ЦПК України, суд

У Х В
А Л И В :

В задоволенні подання головного
державного виконавця відділу ДВС
Дніпровського районного управління
юстиції м. Херсона про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2 -відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п’яти днів з дня
її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутніми у судовому засіданні
під час проголошення ухвали, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
п’яти днів з дня отримання копії цієї
ухвали.

Cуддя

Т.І.Рядча