Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2014 Справа №607/14984/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого Стельмащука П.Я.

- за участю секретаря Гапія В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином, посилаючись на те, що відповідач шляхом шахрайства заволоділа його грошовими коштами на загальну суму 3320грн., чим спричинила йому матеріальну шкоду, яку він просить стягнути в його користь, оскільки добровільно кошти йому не повернуті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явилась і про причини неявки суд не повідомила, хоча судом приймалися необхідні міри для належного її повідомлення про день, час та місце розгляду справи.

Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

За даних обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі відповідача з постановленням заочного рішення, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про права, обов'язки та фактичні взаємовідносини сторін, позивач проти такого вирішення справи не заперечує.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних обставин.

Згідно вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.08.2014року, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт, на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014році» від 08.04.2014року звільнено від відбування покарання.

Відповідно до вище зазначеного вироку встановлено, що на початку жовтня 2012 року, ОСОБА_2, перебуваючи проїздом у знайомого ОСОБА_3 в АДРЕСА_1, і познайомившись через нього із позивачем, дізнавшись про намір останнього отримати водійське посвідчення, скориставшись довірливими відносинами знайомства, ввела останнього в оману та в подальшому зловживаючи його довірою, вирішила під надуманим приводом заволодіти його грошима.

З метою реалізації свого умислу, 15.10.2012 відповідач повідомила позивачу недостовірні дані про те, що вона є працівником Тернопільського ВРЕР та може сприяти йому в навчанні у автошколі та отриманні водійського посвідчення, переконала останнього у передачі їй шляхом переказу на розрахунковий рахунок в ПАТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1, що належить її знайомому ОСОБА_4, якого про вчинення злочину вона не повідомляла, в рахунок оплати за навчання на курсах водіїв у автошколі, гроші в сумі 1800 гривень. Будучи введеним в оману, Позивач 15.10.2013 о 09 годині 42 хвилини скориставшись терміналом ПАТ КБ «Приватбанк», що розташований в м.Шепетівці по вул. Островського, 4, перерахував для ОСОБА_2 гроші у вказаній сумі.

Вказані гроші ОСОБА_5, у присутності відповідача, отримав через банківський термінал та передав останній. В подальшому відповідач, не маючи наміру сплачувати за навчання на курсах у автошколі, перераховані позивачем кошти, звернула на свою користь.

Продовжуючи свої дії, 06.11.2012р., відповідач, діючи шляхом зловживання довірою останнього, у телефонній розмові, вказала позивачу переслати банківським переказом на її ім'я (контрольний № 79 ПАТ КБ «Приватбанк») гроші в сумі 1000 гривень на виготовлення бланку посвідчення водія на його ім'я. Будучи зведеним в оману, позивач, 06.11.2013 року, скориставшись послугами Шепетівського відділення №8 Хмельницького філіалу ПАТ КБ «Приватбанк», приміщення якого розташоване за адресою м. Шепетівка, вул. К.Маркса, 67, перерахував для відповідача гроші у вказаній сумі, які вона не маючи наміру повертати, звернула на свою користь.

Продовжуючи реалізацію свого умислу на заволодіння чужим майном, 20.03.2013р., відповідач, керуючись корисливим мотивом, здійснила телефонний дзвінок позивачу та під надуманим приводом переконала здійснити переказ грошей на її розрахунковий рахунок в ПАТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_2, в сумі 520 гривень на нібито пришвидшення виготовлення його водійського посвідчення, яке вона не планувала виготовляти. Будучи введеним в оману, позивач, 20.03.2012року о 14 год. 37 хв., скориставшись терміналом ПАТ КБ «Приватбанк», що розташований в м. Шепетівці по вул. Островського,4, перерахував для відповідача гроші у вказаній сумі. В подальшому, відповідач перераховані позивачем кошти звернула на свою користь.

Всього шляхом зловживання довірою позивача, відповідач заволоділа його грошима на суму 3320 гривень.

Під час розгляду кримінального провадження №0000623 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України в Шепетівському міськрайонному суді Хмельницької області, ОСОБА_2 повністю зізналася у вчиненні даного правопорушення та у вчиненому розкаялася, однак збитків завданих позивачу кримінальним правопорушенням не відшкодувала.

Згідно ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Судові витрати, відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, слід стягнути з відповідача на користь Державного бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 16, 23, 1166, Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3320грн. матеріальної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Державного бюджету 243,60грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку лише у разі залишення судом, який його ухвалив, без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Головуючий П.Я.Стельмащук