Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2014 Справа №607/23439/13-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді: Дуди О.О.

з участю секретаря: Добрянської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 10000грн., посилаючись на те, що відповідач позичив у неї кошти в сумі 10000 гривень та зобовязався повернути вказані кошти на першу вимогу, однак, незважаючи на неодноразові вимоги про повернення коштів, боргу не повернув, а тому просить стягнути з останнього борг у розмірі 10000грн., а також понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у заяві та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи судом повідомлявся. На підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини.

Згідно письмової розписки ОСОБА_2, отримала від ОСОБА_1 кошти в розмірі 10000 грн. та зобов'язалась повернути борг на першу вимогу.

Такими чином, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч.2 ст.530 ЦК України Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем, у строк та в порядку, встановленому договором.

Борговий документ оригінал розписки про отримання у борг коштів у сумі 10000 грн. на час звернення з позовом до суду знаходиться у позивача, що підтверджує факт невиконання зі сторони відповідача ОСОБА_2 зобов'язань щодо повернення позикодавцеві грошових коштів.

Таким чином, судом встановлено порушення відповідачем ОСОБА_3 прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики у сумі 10000 грн. та судових витрат по справі, позов слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 625, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 10000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 230грн. судового збору, сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Тернопільського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Дуда О.О.