Справа № 480/1795/14-ц.
Р І Ш Е Н Н Я

І МЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014р. Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі

головуючогосудді ОСОБА_1

при секретарі Шуріної Н.О.

за участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Надбузької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Надбузької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності.

Свої позовні вимоги вона мотивувала тим, що 18 жовтня 2012 року помер її син - ОСОБА_3, 06.06.1979року народження , що постійно проживав та був зареєстрований по день смерті за адресою: АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, належної померлому 15 лютого 2012 року його батькові ОСОБА_4, спадщину після смерті якого ОСОБА_3 прийняв, але не оформив своїх спадкових прав (спадкова справа № 71/2012 по Четвертій миколаївській державній нотаріальній конторі Миколаївської області);частки квартири № 36 (тридцять шість) в будинку № 2 (два), що знаходиться в селі Сливине Миколаївського району Миколаївської області по вулиці Південній, належної померлому особисто та померлому 15 лютого 2012 року його батькові ОСОБА_4, спадщину після смерті якого ОСОБА_3 прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Заповіт ОСОБА_3 не складав. Крім позивачки інших спадкоємців немає. 25 січня 2014 року позивачкою, як спадкоємцем першої черги, було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, видане Четвертою миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, зареєстроване в реєстрі за № 2-35 (спадкова справа № 57/2013).На звернення 08 лютого 2014 року до Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області щодо одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру, позивачкою отримано постанову державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 18 жовтня 2012 року сина ОСОБА_3, у зв'язку з невідповідністю правовстановлюючого документу на квартиру вимогам законодавства. У свідоцтві про право власності на житло, виданому 04.12.1995 службою приватизації житлового фонду підприємства «Райагропромтехніка», зазначено адресу квартири: «АДРЕСА_2», а в реєстраційному написі на правовстановлюючому документі, зробленому КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації 01.09.1999 року за реєстровим № 165, зазначено : «квартира АДРЕСА_3 (два) зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3. Рішенням виконкому Надбузької сільської ради народних депутатів Миколаївського району від 24.05.1988 року № 43 «Про впорядкування назв вулиць та перенумерації будинків у с. Надбузьке та с. Сливине» вул. Центральна перейменована на вул. Південна, нумерація будинків не змінилася. На даний час виправити допущену помилку в невірному зазначені адреси квартири - назви вулиці в свідоцтві про право власності на житло, та видати на підставі цього дублікат свідоцтва не є можливим, оскільки підприємства «Райагропромтехніка» на сьогодні не існує, а у правонаступника - Товариства з додатковою відповідальністю «Миколаївська агропромтехніка», документація на всі житлові об'єкти Миколаївського державного районного підприємства по виробництву та матеріально-технічному забезпеченню АПК «Райагропромтехніка» відсутня. Оскільки у позивачки відсутня можливість вирішення спору у позасудовому порядку, то просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні.

Відповідач представник Надбузької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не зявився,однак надав заяву з якої вбачається,що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розгляд справи провести без його участі.

Вислухавши позивача,дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про задоволення позову зі слідуючих причин.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серія № І-ФП№151899 помер ОСОБА_4. Після смерті якого залишилось спадкове майно,яке складається з земельної ділянки,переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,розташованої на території Шостаківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та частини квартири №36,що розташована по вул. Південна,2 в с.Сливине.

Відповідно до заяви від 10.05.2012року ОСОБА_3 прийняв спадщину від 10.05.2012року, але не оформив своїх спадкових прав (спадкова справа № 71/2012 по Четвертій миколаївській державній нотаріальній конторі Миколаївської області). Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-ФП№166100 ОСОБА_3 помер.

25 січня 2014 року позивачкою, як спадкоємцем першої черги, було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, видане Четвертою миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, зареєстроване в реєстрі за № 2-35 (спадкова справа № 57/2013).

У свідоцтві про право власності на житло, виданому 04.12.1995 службою приватизації житлового фонду підприємства «Райагропромтехніка», зазначено адресу квартири: «АДРЕСА_2», а в реєстраційному написі на правовстановлюючому документі, зробленому КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації 01.09.1999 року за реєстровим № 165, зазначено : «квартира АДРЕСА_3 (два) зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_3(після реєстрації шлюбу 26.10.2000року ОСОБА_2)ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3.

Рішенням виконкому Надбузької сільської ради народних депутатів Миколаївського району від 24.05.1988 року № 43 «Про впорядкування назв вулиць та перенумерації будинків у с. Надбузьке та с. Сливине» вул. Центральна перейменована на вул. Південна, нумерація будинків не змінилася,що підтверджується довідкою Державного архіву Миколаївської області.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець,який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким,що прийняв спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, на підставі вищенаведеного за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 10,11,60, 209,212, 213, 215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно 2/3 квартири №36,що розташована по вул. Південній,2 в с.Сливине Миколаївського району Миколаївської області, після смерті ОСОБА_3, який помер 18.10.2012року. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд в строки передбачені ст.294 ЦПК України.

Суддя: М.М.Войнарівський

23.12.2014