АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Колодяжної Н. Є.

суддів - Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі - Надтока А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 - про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційних скаргах ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 просять скасувати рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2012 року, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, розглянувши скарги, вважає, що вони підлягають частковому задоволенню, рішення- частковому скасуванню з відмовою у позові про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з вересня 2005 року по грудень 2011 року проживали однією сім' єю без реєстрації шлюбу як чоловік та дружина, вели спільне господарство та мали спільний бюджет.

Даний факт визнаний сторонами та підтверджений фотокартками, показаннями свідка ОСОБА_6 А тому рішення суду в частині встановлення зазначеного факту повинне бути залишене без змін.

Разом з тим, не можна погодитись з рішенням в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку, оскільки воно ухвалене на підставі неповного з*ясування усих обставин по справі та не у відповідності з вимогами матеріального та процесуального законів.

Матеріалами справи встановлено, що спірне домоволодіння №202а по вул. Мінусінська в м Дніпропетровськ - .належало ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 17.03.2008. на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 13.03.2008 року за № 618, зареєстрованого КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 25.03.2008 року.

11.04.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу домоволодіння № 202а.

При цьому є встановленим той факт, що при укладенні даного спірного договору ОСОБА_3 письмово стверджував, що зазначене домоволодіння є його особистою приватною власністю, оскільки набуте ним поза шлюбом і лише він має усі права власника щодо розпорядження ним.

Крім того, 11.04.2008. між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 було укладено ОСОБА_7 іпотеки, за умовами якого в іпотеку Банку було передано спірне домоволодіння.

Усі наведені обставини місцевий суд залишив без належного з*ясування та оцінки, не вирішив питання про залучення до розгляду справи Банк як зацікавленої особи у цих правовідносинах, права якої зачіпаються рішенням суду.

Із зазначеної дати до часу звернення позивачки до суду-20.11.2012,- пройшло більше чотирьох років, нею пропущено трирічний строк позовної давності, який суд необгрунтовано вважав як пропущений з поважної причини, оскільки з огляду на перехід права власності, а, значить, володіння, користування будинком іншою особою та на знаходження цієї нерухомості в іпотеці іще з 2008року,- твердження позивачки, що на протязі тривалого часу вона не знала, що будинок продано, не можуть заслуговувати на увагу, є нелогічними та надуманими.

Крім того, висновки суду, що вказаний договір купівлі-продажу суперечить вимогам ст.65 СК України, оскільки був укладений без належним чином оформленої згоди позивачки стосовно майна, що знаходилось у спільній сумісній власності,- зроблені без врахування, що за змістом ч.1ст.203, ч.1ст.215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент правочину стороною вимог, встановлених Ч..1-3, 5,6 ст.203 ЦК, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК, іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи із правил ст.60 СК, ст.ст.368, 369 ЦК України - проживання жінки та чоловіка разом без реєстрації шлюбу не породжує права спільної власності на майно, зареєстроване на одного з них без відповідного документального підтвердження.

Факт спільного проживання сторін з 2005 по 2011рр. встановлений судовим рішенням лише у 2013році. За таких обставин на 2008рік- момент укладення оспорюваного договору- єдиним власником його був ОСОБА_3, а тому на цей час при укладенні сторонами договору були дотримані усі вимоги закону.

Оскаржуване рішення не може мати зворотню дію.

З огляду на зазначене, укладений між відповідачами ОСОБА_7 купівлі-продажу місцевий суд необгрунтовано визнав недійсним.

На підставі наведеного, враховуючи порушення судом норм матеріального та процесуального законів, рішення в частині недійсності договору підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у таких позовних вимогах

Керуючись ст. ст. 307, 309пп.1,3,4 ЦПК України, апеляційний суд--

ВИРІШИВ:

Апеляційні скарги ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2012 року - в частині визнання недійсним договору купівлі - продажу домоволодіння № 202 «а» по вулиці Мінусинській у м. Дніпропетровську, укладеного 11 квітня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, стягнення з ОСОБА_4 судових витрат, а також додаткове рішення цього ж суду від 25 січня 2013 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу домоволодіння та скасування запису у Державному реєстрі правочинів - відмовити.

В іншій частині рішення - залишити без змін.

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

СУДДІ