Номер провадження № 22-ц/785/1534/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючої судді Процик М.В.,

суддів Гірняк Л.А., Заїкіна А.П.,

при секретарі Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Промислово-будівельної групи «Інтобуд» про стягнення грошових коштів та відшкодування збитків, та за зустрічним позовом Промислово-будівельної групи «Інтобуд» до ОСОБА_2 про визнання договору припиненим,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2013 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Промислово-будівельної групи (далі ПБГ) «Інтобуд» про стягнення сплачених нею по договорам про дольову участь у будівництві житла грошових коштів у сумі екв. 40480 дол. США, що становить 323556,64 грн., інфляційних втрат у сумі 232184,24 грн., 3% річних у сумі 48533,49 грн., а всього - 604274,37 грн.

Позивач та її представники посилались на те, що 21.12.2005 року позивач уклала з відповідачем чотири договори №№ 2в-01/3-2, 1б-07/3-1, 3-07/3-1, 1а-07/3-1 про дольову участь у будівництві житла, по яким позивачем було сплачено 191401,87 грн.; 10.01.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до договору про дольову участь у будівництві житла № 1а-07/3-1 про збільшення вартості квартири зі 194202,80 грн. до 202424 грн. (еквівалент 40480 доларів США); сторони договорів усно домовились припинити зобов'язання по іншим трьом договорам, а сплачені по ним кошти зарахувати в рахунок договору № 1а-07/3-1, і на виконання домовленості в подальшому позивачем було внесено ще 13022,13 грн.; таким чином за станом на 03.04.2007 року позивач сплатила повністю внесок за договором № 1а-07/3-1; будівництво фактично було завершено і будинок здано в експлуатацію влітку 2010 року, присвоєно № 103 по вул. Дніпропетровська дорога в м. Одесі; однак, після введення будинку в експлуатацію позивач дізналася про те, що її проінвестовану квартиру зайняли сторонні люди; за усним поясненням керівництва відповідача позивач дізналася, що усі договори відповідачем з нею розірвано в 2007 році, а тому квартиру продано іншим особам.

Представник відповідача позов не визнав за необґрунтованістю вимог і за пропуском строку позовної давності. В свою чергу звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання договору припиненим, посилаючись на те, що договір № 1а-07/3-1, укладений між позивачем та відповідачем, розірвано відповідачем в односторонньому порядку, згідно з п. 5.3 договору, а тому його слід визнати припиненим.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2013 року позов ОСОБА_2 до ПБГ «Інтобуд» про стягнення грошових коштів, та відшкодування збитків задоволено частково. Стягнуто з ПБГ «Інтобуд» () на користь ОСОБА_2 176883 грн. 44 коп. сплачених нею по договорам про дольову участь у будівництві житла №№ 2в-01/3-2, 1б-07/3-1, 3-07/3-1, 1а-07/3-1 за відрахуванням штрафних санкцій, 3219 грн. судового збору. Всього: 180102 грн. 44 коп. В решті позову відмовлено. В задоволенні позову Промислово-будівельної групи «Інтобуд» до ОСОБА_2 про визнання договору припиненим відмовлено.

Рішення суду 1-ої інстанції оскаржено частково позивачем ОСОБА_2, в частині її задоволеного позову. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 10 вересня 2013 року змінити в частині розміру суми, яка підлягає стягненню, і стягнути на її користь з Промислово-будівельної групи «Інтобуд» грошові кошти у розмірі 323556,64 грн., посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, зокрема вказує на необхідність стягнення грошових коштів в еквіваленті до долара США на момент ухвалення рішення.

Проти задоволення апеляційної скарги заперечує представник відповідача.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін, з наступних підстав.

За правилами ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і

залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині стягнення з відповідача грошової суми у розмірі 176883 грн. 44 коп., суд першої інстанції посилався на те, що вказана сума розрахована відповідно до умов договору.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів

За змістом ст.3ч.1п.3,ст.6, 627,629, 525 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; договір є обовязковим для виконання; одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що 21.12.2005 року ОСОБА_2 уклала з ПБГ «Інтобуд» чотири договори №№ 2в-01/3-2, 1б-07/3-1, 3-07/3-1, 1а-07/3-1 про дольову участь у будівництві житла, розташованого в м. Одесі, ж. м. Котовського, мікрорайон забудови ІІІ-4-2, Дніпропетровська дорога, жб № 2. За умовами договорів (п.3.1.,3.2.) на виконання прийнятих на себе зобовязань позивач зобовязалася в строк до 08 грудня 2006 року перерахувати на поточний рахунок підприємства або внести в касу підприємства грошову суму в гривнях, зокрема по договору № 2в-01/3-2 у сумі 260861,79 грн., що еквівалентно 51655,80 дол. США, по договору № 1б-07/3-1 у сумі 197657 грн., що екв. 39140 дол. США, по договору № 3-07/3-1 у сумі 304287,75 грн., що екв. 60255 дол. США, по договору № 1а-07/3-1 у сумі 194202,80 грн., що екв. 38456 дол. США., а з урахуванням додаткової угоди № 1 до договору 1а-07/3-1 грошової суми 204424 грн., що екв. 40480 дол. США. За умовами вказаних пунктів договорів грошова сума в гривнях є величиною динамічною і може змінюватися в залежності від встановленої Національним банком України ціни покупки одного долара США за гривні на день перерахування чи внесення грошових коштів в касу підприємства. (а.с.7-9,11-13,16-18,21-23,26) Фактично по квитанціям до прибуткових касових ордерів відповідачем прийнято від позивача в національній валюті України: по договору № 2в-01/3-2 кошти у сумі 52172,36 грн., по договору № 1б-07/3-1 кошти у сума 39531,40 грн., по договору № 3-07/3-1 кошти у сумі 60857,55 грн., по договору № 1а-07/3-1 кошти у сумі 38840,56 грн. (10.11.2006р.) та у сумі 12022,13 грн. ( 26.03.2007р.) і у сумі 1000 грн.(03.04.2007р.). (а.с.28-29) Загальна сума сплачених по 4 договорам коштів склала 204424 грн.

За п.п.5.2.-5.3. кожного з вищезгаданих договорів у разі пропуску строку внесення грошових коштів вказаних в п.3.2. більше ніж на 2 банківських дня, пайщик сплачує підприємству пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від грошової суми, вказаної в п.3.1. договору за кожний день прострочення. Прострочення оплати більше ніж на 5 календарних днів визнається відмовою пайщика від виконання своїх зобовязань, і надає право підприємству розірвати договори шляхом письмового повідомлення пайщика. В такому випадку підприємство протягом 60 робочих днів повертає пайщику перераховані ним на поточний рахунок підприємства грошові кошти за вирахуванням штрафних санкцій, вказаних в п.5.2. Згідно з матеріалами справи ПБГ «Інтобуд» розірвало усі 4 договори, укладені зі ОСОБА_2, про що склало повідомлення про розірвання з позивачем 16.01.2007р. договорів №№ 2в-01/3-2, 1б-07/3-1, 3-07/3-1 та 20.06.2007р. договору № 1а-07/3-1. (а.с.176-179)

Штрафні санкції за період прострочення внесення позивачем платежу, тобто по 16.01.2007р. по договору № 2в-01/3-2 склали 4860 грн. (260861,79х17%:100%) : 365дн.)х40дн.прострочки); по договору № 1б-07/3-1 склали 3682 грн. (1978657Х17%:100%):365дн.)х40дн.), по договору № 3-07/3-1 склали 5669 грн. (304287,75х17%:100%):365дн.)х40дн.), а по договору № 1а-07/3-1, за період прострочення по 20.06.2007р., склали 13329,56 грн. (204424х17%:100%):365дн.)х140 дн.). (а.с.149-150) Загалом розмір штрафних санкцій за договорами склав 27540,56 грн.

Відтак, за умовами 4-х договорів, які судом недійсними не визнавались, поверненню позивачу підлягала сума грошових коштів за вирахуванням штрафних санкцій у сумі 176883,44 коп. (204424 -27540,56 грн.), яка і була стягнута судом першої інстанції, ґрунтуючись на вищевказаних нормах закону.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що ними була досягнута домовленість про розірвання договорів №№ 2в-01/3-2, 1б-07/3-1, 3-07/3-1, і зарахування сплачених по ним коштів на виконання одного договору № 1а-07/3-1, який було виконано у повному обсязі, і це підтверджує загальна сума сплачених коштів, не можуть братися до уваги, оскільки така письмова угода сторін суду не надана, а за ст. 60 ч. 4 ЦПК України рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Ксерокопія письмової заяви позивача (а.с.27) на імя голови правління ПБГ «Інтобуд» від 10.01.2007р. з цього приводу без вхідного реєстраційного номеру, без погодження відповідача не може вважатися належним і допустимим доказом досягнення домовленості сторін щодо зарахування сплачених по договорам коштів на виконання одного договору № 1а-07/3-1.

Неспроможними є також доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що сторонами у зобовязанні було визначено грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті, а тому суд повинен був стягнути з відповідача сплачені позивачем грошові кошти в еквіваленті до 40480 дол. США, що по курсу НБУ на час звернення з позовом до суду становить 323556,64 грн. Згідно з наданими квитанціями позивачем були сплачені відповідачу грошові кошти в гривнях України. Окрім того, п.5.3 усіх вищезгаданих договорів передбачено повернення підприємством пайщику саме сплачених ним на поточний рахунок підприємства грошових коштів. Можливість повернення пайщику грошових коштів по курсу НБУ до долара США, за станом на момент повернення, сторони не обумовлювали.

В частині інших своїх позовних вимог (щодо інфляційних втрат, 3% річних) позивач рішення суду 1-ої інстанції не оскаржує, що підтвердив в апеляційному суді її представник. А відтак, інші позовні вимоги ОСОБА_2 не є предметом апеляційного оскарження.

За таких обставин, в межах оскарження рішення суду 1-ої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права та без таких порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, а тому законні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування правильного рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 303,307ч.1п.1,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: Л.А. Гірняк

ОСОБА_3