Провадження № 2/554/3593/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

при секретарі - Юркіній Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління майном комунальної власності м. Полтави, про визнання права користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила визнати за нею право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 в м. Полтаві, загальною площею 22,7 кв. м.

На підтвердження своїх вимог вказувала, що з 2013 року вона фактично проживає та за адресою: АДРЕСА_1, яка надана їй рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради №161 від 01.11.2013 року із вивільненого житлового фонду міської ради, непридатне для проживання, надано під господарські потреби. Позивач за свій рахунок здійснила ремонт квартири АДРЕСА_2. ОСОБА_1 звернулася до Управління майном комунальної власності м. Полтави щодо реєстрації в квартирі АДРЕСА_3. У відповіді Управління майном комунальної власності міста від 24.07.2014 року зазначено, що зважаючи на те, що позивач разом із матір'ю ОСОБА_2 проживає в квартирі АДРЕСА_6 і забезпечена нормою жилої площі, виконавчий комітет не має підстав закріплювати за нею, з метою розширення жилої площі, квартири №28 площею 31,57 кв.м, з подальшою реєстрацією за цією адресою, що і стало підставою для звернення до суду з вищевказаним позовом.

Позивач подала до суду заяву, в якій просила дану цивільну справу розглядати без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягала.

Представник відповідача за довіреністю Ткаченко В.І. 29.09.2014 року подала до суду заяву, в якій просила даний позов розглядати без її участі.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, надавши аналіз та оцінку наданим доказам, встановив наступне.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 01.11.2013 року про заселення жилих приміщень, розглянувши пропозиції громадської комісії з житлових питань при міськвиконкомі по заселенню жилих приміщень відповідно до спільних постанов адміністрацій та профспілкових комітетів підприємств, установ і організацій міста, пропозиції по заселенню квартир з вивільненого житлового фонду міської ради, керуючись ст. 30 та п.6 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконком міської ради вирішив, жиле приміщення АДРЕСА_1 надати під господарчі потреби ОСОБА_1, яка складом сім'ї 2 особи мешкає в 1-кімнатній квартирі №62 у цьому ж будинку.

Згідно звіту приватного підприємця ОСОБА_4 від 26.05.2014 року, який має кваліфікаційний сертифікат архітектора серії НОМЕР_1 від 23.05.2011 року дійсний до 23.05.2016 року, після проведення капітального ремонту квартира АДРЕСА_4 придатна для проживання.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 20.07.2001 року гр.. ОСОБА_5 продав ОСОБА_2 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5.

Ст. 47 Конституції України гарантує кожному громадянину право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно з ст. 310 Цивільного Кодексу України фізична особа має право на місце проживання.

Відповідно до ст. 29 Цивільного Кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

З вище наведених правових норм слідує, що реєстрація постійного місця проживання повинна проводитись із зазначенням конкретної адреси, в тому числі і кімнати.

Відповідно до ст. 47 ЖК УРСР, норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Відповідно до ст. 9 ЖК УРСР, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Згідно п.6, ч.1 ст. 15 ЖК УРСР, виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР, на території району, міста, району в місті приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради (стаття 51), затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого житлового фонду (стаття 52).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" в п. 15, При розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Відповідно до ст. 256 Цивільного процесуального Кодексу України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Керуючись ст. 47 Конституції України, ст. 129 Житлового кодексу України, ст. ст. 15, 16, 29, 310 ЦК України, ст. 3 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" ст. ст. 14, 57-58, 60, 208, 209, 212-215, 218, 256 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління комунальної власності м. Полтави про визнання права користування жилим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 в м. Полтаві, загальною площею 22,7 кв. м., з 01.11.2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяМ. О. Материнко