Номер провадження: 22-ц/785/236/14
Номер справи місцевого суду: 500/3642/13-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комаровська Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого Комаровської Н.В.,

Суддів Калараша А.А., Короткова В.Д.,

З участю секретаря Волчанського О.Ю.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення сум за кредитним договором за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 17.09.2013р.,-

в с т а н о в и л а :

07.06.2013р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і в обгрунтування своїх вимог посилався на те,що 25.12.2007р. між сторонами був укладений договір про надання кредиту в сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення,що відповідає строку дії картки.

Отримавши суму за кредитним договором,відповідач свої забов*язання належним чином не виконував,в зв*язку з чим на 21.05.2013р. виникла заборгованість в сумі 27528,03 грн.,яку відповідач не погасив.

Позивач просив стягнути з відповідача вказану суму.

Відповідач в судове засідання не з*явився,подав заяву про застосування строку позовної давності та просив в позові відмовити.

Рішенням Ізмаїльського міського суду Одеської області від 17.09.2013р. в позові відмовлено в зв*язку із спливом строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить про скасування рішення,мотивуючи тим,що суд порушив норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,доводи апеляційної скарги та заперечення на неї,розглянувши матеріали справи,перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та заявлених вимог,колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову в зв*язку із спливом строку позовної давності,суд виходив з того,що останній платіж ОСОБА_2 був здійснений в квітні 2008р.,тому ПАТ КБ «ПриватБанк»,звернувшись з позовом в червні 2013р.

пропустив строк позовної давності.

З таким висновком погодитись неможна,оскільки суд дійшов до нього без повної та ретельної перевірки обставин справи.

При розгляді справи судом встановлено,що 25.12.2007р. між сторонами був укладений договір про надання кредиту в сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення,що відповідає строку дії картки.

Отримавши суму за кредитним договором,відповідач свої забов*язання належним чином не виконував,в зв*язку з чим на 21.05.2013р. виникла заборгованість в сумі 27528,03 грн.,яку відповідач не погасив.

Суд правильно зазначив в рішенні про те,що відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтями 610, 612 ЦК України передбачено,що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Разом з тим,суд не дослідив платіжну картку ОСОБА_2 і не з*ясував строк дії картки,який є кінцевим терміном повернення коштів.

За запитом апеляційного суду позивачем були надані письмові докази в підтвердження того,що картка,яку отримав ОСОБА_2 діяла до липня 2010р. ( а.с.73-74).

Як вбачається з матеріалів справи,пунктом 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору, передбачено,що договір,укладений сторонами,діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий самий термін.

Пунктом 6.4 Умов передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку, якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання.

Таким чином, сторони при укладенні договору домовились про те, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору.

ОСОБА_2 із заявою про закриття картрахунку не звертався, банк не мав наміру припинення договору,а отже,відповідно до умов кредитного договору строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлювався кожного разу зі спливом терміну дії картки.

Таким чином,на час звернення позивача з позовом в червні 2013р. строк договору не сплив,тому банк обґрунтовано вимагав погашення заборгованості в примусовому порядку.

Відповідно до розрахунку,який перевірений судовою колегією,заборгованість на 21.05.2013р. склала 27528,03 грн.,які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача в зв*язку із порушенням ОСОБА_2 умов кредитного договору,укладеного 25.12.2007р.

Також на користь позивача у відповідності із ст.88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати в сумі 412,92 грн.,які складаються із витрат на сплату судового збору в суді першої інстанції 275,28 грн., та судового збору за подачу апеляційної скарги 137,64 грн.

Оскільки судом при розгляді справи неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права,рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1.п.2,309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задовільнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 17.09.2013р. скасувати.

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення сум за кредитним договором задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором б/н від 25.12.2007р. в розмірі 27528,03 грн. та судові витрати в сумі 412,92 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В.Комаровська

Судді: А.А.Калараш

ОСОБА_3