Єдиний унікальний номер 725/4234/14-ц
Номер провадження 2-н/725/210/14
УХВАЛА

про відмову у прийняті заяви про видачу судового наказу

01.08.2014 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Федіна А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 «Торговий Дім Укрвторресурс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 «Торговий Дім Укрвторресурс» звернувся до суду з вище вказаною заявою.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що заявнику слід відмовити прийняті заяви, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийняті заяви про видачу судового наказу у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року «Про практику застосування судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 1 ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів заяви, зокрема розрахунку заборгованості, заявник просить стягнути з боржників заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 6559,37 з урахуванням інфляційних та 3% річних, за період з січня 2005 року по липень 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається пропуск позивачем строку позовної давності, а отже ОСОБА_1 «Торговий Дім Укрвторресурс» слід відмовити у прийняті заяви про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_2, ОСОБА_4, оскільки з матеріалів заяви вбачається спір про право, який може бути вирішений у позовному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256,257,261 ЦК України, ст. 11, 95,99, 100,209,210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 «Торговий Дім Укрвторресурс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна