Провадження № 2/641/3387/2014 Справа № 641/9430/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова

головуючого - судді Боговського Д.Є.

за участю секретаря - Бєлової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому після неодноразових уточнень та доповнень просив визнати порушеними з боку ПАТ «Дельта Банк» його права як споживача на отримання достовірної інформації про послуги, банківську таємницю, отримання послуг належної якості, отримання гарантованого рівня споживання послуг, свободу вибору і замовлення послуг та сплати за ними, гарантоване і вчасне повернення коштів; стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на його користь в якості відшкодування матеріальної шкоди 1635,48 Євро та 7137,49 доларів США, що є сумою вкладів та нараховані відсотки згідно умов укладених договорів; зобов'язати ПАТ «Дельта Банк» сплатити на користь позивача неустойку за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання банком, процентів за цими вкладами та пені в розмірі 300 Євро та 900 доларів США, відшкодувати моральну шкоду, заподіяну в результаті порушення його прав споживача, в розмірі 20 тис. грн.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначав, що у Харківському відділенні № 10 ПАТ «Дельта Банк» ним оформлені три строкові депозитні вклади. По закінченні строку залучення вкладів по двох договорах на поточні рахунки ОСОБА_1 переведені суми вкладів на нараховані за умовами договору відсотки. За третім договором ОСОБА_1 мав отримати суму вкладу та нараховані відсотки через касу банку. Однак позивачу було відмовлено у видачі грошових коштів за цими договорами з підстав відсутності в касі банку готівки. ОСОБА_1 вважає, що неповернення суми депозитного вкладу та нарахованих відсотків є порушенням з боку банку його зобов'язань за договором, що є недопустимим відповідно до положень ст.. 525 ЦК України. Даними діями банку ОСОБА_1 нанесені матеріальні збитки, оскільки останній не може вільно користуватися своїми коштами. Неустойка та сума за неотриманий прибуток за час знаходження грошів в банку за депозитними ставками банку складає в середньому 11,5% як у доларах США, так і в Євро, має розраховуватися відповідно до подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виплати вкладу, суттєвих збитків завдає позивачу різниця між покупкою та продажем іноземної валюти при виплаті його коштів у гривневому еквіваленті. Позивачем власноруч розраховано матеріальну шкоду, яка складається з наступного: розміру банківських вкладів, неповернутих депозитів та відсотків за вкладами - 1635,48 Євро та 7137,49 доларів США; пеня - 300 Євро та 900 доларів США; неустойки за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання банком, розмір якої позивачем не заявлений. Водночас позивач ОСОБА_1 зазначає, що банком порушені його права споживача, що призвело до спричинення моральної шкоди, яка виражається у порушенні його прав споживача, порушенні банківської таємниці, вимушених змінах у життєвих стосунках, витратах час на відвідування банку та інших установ, витратах коштів, часу та зусиль на захист прав у суді, розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 20 тис. грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити, додатково пояснюючи, що розмістивши свої грошові кошти в банку відповідача на умовах строкового депозиту, він розраховував отримати їх в повному обсязі по закінченні строку дії договору, а також нараховані відсотки. На теперішній час йому необхідно отримати ці кошти, оскільки його рідні потребують додаткових витрат на лікування, його дитини потребує додаткових витрат на навчання та оздоровлення. Належні йому грошові кошти він отримати через касу банку не має можливості, його вимогу щодо переведення його коштів на рахунки в інших банках ігнорують, повідомляють, що здійснення такого виду операцій не можливо.

Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» - Чебан І.В. у судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог в повному обсязі, вважаючи їх необґрунтованими та неправомірними з підстав, викладених у своїх письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 повідомила, що вона є рідною матір'ю позивача, одного разу вона вирішила прийти із своїм сином до відділення ПАТ «Дельта Банк», в якому знаходились кошти сина, на його вимогу гроші відмовились видавати. Свідок звернула увагу не те, що співробітники банку погано обслуговують клієнтів, в тому числі і його сина, однак пояснити щодо порушення банком банківської таємниці вона не змогла.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

27.08.2013 між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір № 007-20430-270813 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США, за умовами якого суму вкладу в розмірі 4000 доларів США зараховано на рахунок у банку строком по 01.09.2014 включно; вклад виплачується по закінченню строку розміщення шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника, відкритий в установі банку, з використання платіжної картки.

В той же день 27.08.2013 між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір № 005-20430-270813 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у євро, за умовами якого суму вкладу в розмірі 1500 Євро зараховано на рахунок у банку строком по 01.09.2014 включно; вклад виплачується по закінченню строку розміщення шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника, відкритий в установі банку, з використання платіжної картки.

19.10.2013 між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір № 010-20430-191013 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США, за умовами якого суму вкладу в розмірі 3000 доларів США зараховано на рахунок у банку строком по 24.10.2014 включно; вклад виплачується по закінченню строку розміщення видачі готівки через касу банку.

Відповідно до положень ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Згідно положень ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1074 ЦК України визначено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що після закінчення строку розміщення його вкладів, він не має можливості отримати свої грошові кошти у валюті вкладу через касу банку, платіжну картку він не отримував, а тому не має можливості користуватися належними йому коштами.

Представник банку зазначає, що умови договорів, укладених 27.08.2013, банк виконав в повному обсязі, 01.09.2014, останній день строку дії договору, суму вкладу та нараховані відсотки були перераховані на поточні рахунки вкладника ОСОБА_1, які відкрити в установі банку, після їх перерахування банк лише обслуговує рахунок позивача. Цей факт позивачем у судовому засіданні не оспорювався.

Що стосується договору від 19.10.2013, то згідно із умовами сторони договору визначили день закінчення строку залучення вкладу 24 жовтня 2014 року, домовились про повернення вкладу саме в цей день. В разі відсутності належного звернення вкладника щодо отримання коштів вкладу готівкою через касу банку, згідно із умовами договору суму депозиту із процентами має бути перенесено на рахунок з обліку вкладів на вимогу.

Грошові кошти, які знаходяться на поточних рахунках позивача ОСОБА_1, відкритих у ПАТ «Дельта Банк», є власністю саме позивача. Жодним договором чи нормативно-правовим актом не передбачена можливість стягнення з банку коштів, які належать клієнту та зберігаються на його рахунках, оскільки банк не набуває право власності на ці кошти.

В матеріалах справи відсутні підтвердження належного звернення ОСОБА_1 до установи банку щодо повернення вкладу за відповідним договором, а тому відсутні підстави вважати, що банком порушені умови укладених із ОСОБА_1 договорів. Відсутні також докази на підтвердження наявності розпоряджень ОСОБА_1 про перерахування відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком, які були б залишені банком без виконання.

Водночас Постановою Правління НБУ від 30.05.2014 за № 328 «Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій» зобов'язано уповноважених банків обмежити видачу готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків в межах 15 тис. грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Викладена правова норма є імперативною, тобто обов'язковою для виконання, а не правом банку на обмеження видачі готівкових коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суду не надано жодних належних та допустимих доказів порушенням ПАТ «Дельта Банк» умов укладених із ОСОБА_1 договорів, а тому відсутні підстави для покладення на банк відповідальності за порушення грошового зобов'язання, що передбачено ст.. 625 ЦК України.

Також відсутні докази спричинення позивачу моральної шкоди, яка на його думку виражена у порушенні його прав споживача, порушенні банківської таємниці, змінах у життєвих стосунках та інше, оскільки відсутні підстави вважати права ОСОБА_1 з боку відповідача порушеними, відсутні підстави вважати, що робітниками банку розголошені відомості, що становлять банківську таємницю.

Враховуючи викладене суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Д. Є. Боговський