АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач: Нежура В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2014 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Соколової В.В., Усика Г.І.

при секретарі: Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 2 жовтня 2014 року у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню виплат, про стягнення надміру сплачених коштів, -

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 2 жовтня 2014 року в задоволенні позову Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню виплат, про стягнення надміру сплачених коштів відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - Управління праці) звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта підтримала подану скаргу, із викладених в ній підстав, відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається особам, призначеним в установленому законом порядку опікунами чи піклувальниками дітей, які позбавлені батьківського піклування. Така допомога вважається власністю дитини.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, надається у розмірі, що становить два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку. У разі коли на дитину виплачуються призначені в установленому порядку пенсія, аліменти, стипендія, державна допомога (крім державної соціальної допомоги, що виплачується на дітей-інвалідів, відповідно до законодавства), розмір допомоги на дитину, над якою встановлено опіку чи піклування, визначається як різниця між двома прожитковими мінімумами для дитини відповідного віку та розміром призначених пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги.

Згідно ст. Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22.10.2013 р. ОСОБА_1 звернулася до Управління праці з заявою про призначення соціальної допомоги на дітей, які перебувають під опікою та піклуванням, (а.с. 5-6)

У цій заяві, вона також зазначає, що звернулася до Управління Пенсійного Фонду України в Голосіївському районі м. Києва (далі - Управління Пенсійного Фонду) за допомогою у зв'язку з втратою годувальника, (а.с. 6)

Таким чином, на 22.10.2013 р. - дату звернення відповідачки із заявою Управлінню праці було відомо про звернення відповідачки до Управління Пенсійного Фонду з відповідною заявою.

22.10.2013 р. Управлінням праці було прийнято Рішення про призначення відповідачці допомоги сім'ям з дітьми, без попереднього з'ясування розміру виплат, які вона отримує від Управління Пенсійного Фонду, а на примірнику Рішення містяться резолюції: "контролювати призначення пенсії по втраті годувальника та аліментів" та "після призначення пенсії по втраті годувальника, у разі необхідності, буде зроблено перерахунок".

Як встановлено в ході розгляду справи, довідку з інформаційно-правової бази даних отримувачів пенсій та допомоги Голосіївського району Управління праці отримало 19.11.2013 р., та провело відповідний перерахунок виплат, що відображене в Рішенні від 19.11.2013 р. про призначення допомоги сім'ям з дітьми.

При цьому, з наданої відповідачем виписки по її особистому рахунку, сформованої станом на 04.06.2014 р. вбачається, що зарахування коштів в якості призначеної допомоги на дитину, над якою встановлено опіку, було проведено Управлінням праці у визначених частинах в наступні числа: 25.11.2013 р. - перший платіж, 10.12.2013 р. - другий, 11.01.2014 р. - третій і 10.02.2014 р. - четвертий.

Вказані виплати здійснювалися в розмірах, призначених Рішенням від 22.10.2013 р. про призначення допомоги сім'ям з дітьми, незважаючи на те, що станом на проведення першої виплати, а саме 25.11.2013 р., Управлінню праці вже було відомо про призначення відповідачці пенсії по втраті годувальника та її розмір.

Згідно ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Оскільки Управління праці провело виплату державної допомоги відповідачці, володіючи всіма необхідними документами щодо призначення останній інших виплат на дитину, в розмірах, без врахування вищевказаних виплат, і не встановлено факті недобросовісних дій з боку відповідачки, суд зробив правильний висновок про те, що виплата допомоги була проведення добровільно і обґрунтовано відмовив у задоволені позову.

Аналогічна правова позиція була викладена у постанові Верховного Суду України у цивільній справі № 6-151 цс-13.

Суд правильно відхилив доводи Управління праці про наявність в даному випадку рахункової помилки з огляду на те, що різниця у виплатах, яку просить стягнути позивач, виникла не в результаті допущення арифметичних помилок при здійсненні розрахунків, а в результаті неврахування певних відомостей та, як наслідок, обрання невідповідної формули розрахунку.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, які відповідають з*ясованим матеріалам справи, а також нормам матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки вони аналогічні тим доводам, на які посилалося Управління праці, пред*являючи свій позов, оцінку яким надано судом першої інстанції, з висновками якого погодилася і колегія суддів.

Враховуючи наведене, підстав для скасування чи зміні рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 2 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: