АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3829/14 Справа № 196/1853/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Колодяжна Н.Є.
Категорія 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Колодяжної Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі Надтока А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ПАТ «Брокбізнесбанк» просить скасувати рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2014 року, яким в задоволенні його позовних вимог відмовлено, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення районного суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 укладено строковий кредитний договір №535/508Ц, згідно якого позивач надав відповідачці споживчий кредит в сумі 19 860,16 грн. до 06 серпня 2010 року з виплатою 28% річних за користування кредитом. Для забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором між Банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки від 07 серпня 2008 року, згідно з яким поручитель зобовязалась відповідати перед банком за своєчасне і повне виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором в повному обсязі.

Однак, відповідачка зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, в звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 37 874, 24 грн., яка складається з: 17 393,63 грн. заборгованість за кредитом, 7 645,56 заборгованість по відсоткам, 12 835, 05 грн. заборгованість по пені.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості, суд виходив з того, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з пропуском строку позовної давності, оскільки останнім днем звернення до суду було 06 серпня 2013 року, а позивач звернувсь до суду 13 листопада 2013 року, при цьому врахував заяву відповідачки про застосування строків позовної давності.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Згідно ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернулась до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Відповідно до ст. ст. 259, 261 ЦК України позовна давність, встановлена законом може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Перебіг починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору ст. ст. 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Пунктом 8.5 кредитного договору передбачено, що строк позовної давності до вимог за вказаним договором (в тому числі щодо стягнення пені) становить 10 років.

Отже, при укладанні кредитного договору відповідачка засвідчила своїм підписом факт ознайомлення, розуміння та згоди з усіма умовами договору.

Між тим, районний суд при вирішенні спору зазначену умову договору залишив без уваги та дійшов помилкового висновку, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав.

Враховуючи зазначене вище, доведеність факту та суми заборгованості, вимоги ст. 554 ЦК України про солідарне стягнення заборгованості з боржника та поручителя, рішення як незаконне підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 307, п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, апеляційний суд -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ПАТ «Брокбізнесбанк» - задовольнити.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Розірвати кредитний договір № 535/508Ц від 07 серпня 2008 року укладений між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором № 535/508Ц від 07 серпня 2008 року в розмірі 37 874,24 грн., яка складається з: 17 393,63 грн. заборгованість за кредитом, 7 645,56 заборгованість по відсоткам, 12 835, 05 грн. заборгованість по пені.

Стягнути з ОСОБА_2 та з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» судові витрати у розмірі 189,37 грн. з кожної.

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

С У Д Д І: