Номер провадження № 22-ц/785/1516/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2014 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області

в складі:

головуючого - Суворова В.О.

суддів - Артеменко І.А.

- ОСОБА_2

при секретарі Орловій С.І.

з участю : ОСОБА_3, представника ОСОБА_4-ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Одеської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 29 жовтня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради про визначення порядку користування квартирою 34 по вул. Степовій, 68 у м. Одесі, зміну договору найму житлового приміщення, -

ВСТАНОВИЛА:

26 січня 2012 року позивач звернувся з позовом, який неодноразово уточнював у ході розгляду справи. Обґрунтовуючи свої вимоги вказує, що проживає разом з відповідачем у спірній квартирі, яка є комунальною власністю. Між сторонами виникли вкрай неприязні стосунки, в наслідок чого виникають сварки та бійки. Просить встановити порядок користування квартирою виділивши відповідачу житлову кімнату 18,4 кв. м., а йому житлові кімнати площею 9,43 кв. м. та 9,1 кв. м., решту приміщень залишити у спільному користуванні , та укласти два окремі договори найму житлового приміщення.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що не перешкоджає позивачу користуватися квартирою.

Представник третьої особи будучи сповіщений належним чином у суді першої інстанції участь не брав.

Рішенням суду першої інстанції від 29 жовтня 2013 року позовну заяву задоволено частково.

Встановлений порядок користування квартирою №34, будинку №68, по вул. Степовій, у м. Одесі, загальною площею 62,8 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м., між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 наступним чином:

- виділено у особисте користування ОСОБА_4 житлову кімнату (6) площею 9,1 кв.м.

- виділено у особисте користування ОСОБА_3 житлову кімнату (5) площею 9,4 кв.м.

Житлову кімнату (4) площею 18,4 кв.м., кухню (2) площею 9,3 кв.м., веранду (1) площею 9,7 кв.м., коридор (3) площею 4,7 кв.м., душову (7) площею 1,0 кв.м., туалет (8) площею 1,2 кв.м. залишено у спільному користуванні сторін.

Розподілений особовий рахунок по квартирі АДРЕСА_1, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 згідно визначеного порядку користування.

Ухвалою суду першої інстанції від 18 листопада 2013 року виправлені помилки в рішенні від 29 жовтня 2013 р. (а.с.137).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про зміну рішення суду першої інстанції в звязку з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалення рішення, яким виділити йому в користування кімнату площею 9,1 кв.м., а ОСОБА_4 кімнату площею -9,4 кв.м.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду в межах вимог скаржника і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При цьому судова колегія керується приписами ст. 303 ЦПК України , відповідно до якої розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог ,заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно статті 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України.

Згідно статті 63 ЖК України не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі, частини кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення.

Статтею 47 ЖК України встановлено норму жилої площі в розмірі 13,65 кв. м на одну особу.

Крім того, у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" № 2 від 12 квітня 1985 року, зі змінами, роз'яснено, що в силу ст. 104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі.

При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Суд першої інстанції розглядаючи справу виходячи з того, що між сторонами сталися неприязні стосунки з урахуванням того, що кімнати, що виділяються , є окремими, вважав за можливе частково задовольнити позов.

Судова колегія погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Судовою колегією встановлено, після смерті ОСОБА_7, яка померла 11 травня 2012 року , в спірній квартирі проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які зареєстровані в квартирі та користуються житловою площею.

У сторін по справі з приводу проживання в зазначеній квартирі виникли вкрай неприязні відносини, з приводу чого відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності в наслідок неправомірних дій (а.с. 10-15).

У сторін виникли спірні правовідношення на підставі порядку користування квартирою, з приводу чого рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2013 року за ОСОБА_3 було визнано право користування житловим приміщенням з укладанням договору найму квартири №34, по вул. Степовій, 68, у м. Одесі.

Після вселення позивача до квартири сторони не найшли згоди щодо порядку користування квартирою та між ними продовжуються сварки та бійки.

Згідно технічного паспорту спірної квартири, виготовленого 07 червня 2012 року, судом першої інстанції вірно встановлено, що загальна площа квартири складає 62,8 кв.м., житлова площа - 36,9 кв.м., вона розташована на першому поверсі двоповерхового будинку, та складається із: житлової кімнати (6) площею 9,1 кв.м, житлової кімнати (5) площею 9,4 кв.м., житлової кімнати (4) площею 18,4 кв.м., кухні (2) площею 9,3 кв.м., веранди (1) площею 9,7 кв.м., коридору (3) площею 4,7 кв.м., душової (7) площею 1,0 кв.м., туалету (8) площею 1,2 кв.м.

В зазначеній квартирі ізольованими, такими , що мають окремі входи , є дві житлові кімнати: житлова кімната (6) площею 9,1 кв.м. та житлова кімната (5) площею 9,4 кв.м., а третя житлова кімната (4) площею 18,4 кв.м. не є ізольованою, та являється прохідною.

Суд першої інстанції вирішуючи спір в частині відмови в задоволенні позовних вимог про виділення відповідачу в користування кімнати площею 18,4 кв. м. вірно вказав, що при визначенні порядку користування квартирою стороні може бути виділено в особисте користування лише ізольоване приміщення житлової кімнати та виділив у особисте користування ОСОБА_4 житлову кімнату (6) площею 9,1 кв.м., а у користування ОСОБА_3 житлову кімнату (5) площею 9,4 кв.м., залишивши у спільному користуванні сторін прохідну житлову кімнату (4) площею 18,4 кв.м., кухню (2) площею 9,3 кв.м., веранду (1) площею 9,7 кв.м., коридор (3) площею 4,7 кв.м., душову (7) площею 1,0 кв.м., туалет (8) площею 1,2 кв.м.

Судова колегія погоджуючись з рішенням суду першої інстанції бере до уваги постанову виконкому Одеської обласної ради народних депутатів та Президії обласної ради федерації профспілок №378 від 17 вересня 1991 року, відповідно до якої розмір середньої забезпеченості громадян житловою площею в населених пунктах Одеси та Одеської області складає 8,5 кв.м.

Довід апеляційної скарги про те, що позивачу повинна бути виділена кімната площею 9,1 кв. м. з тих підстав, що він займає вказану кімнату разом з дружиною , не заслуговує на увагу, оскільки дружина позивача не зареєстрована в спірній квартирі та у неї відсутні правові підстави для користування нею. Довід позивача, що дана кімната повинна йому бути надана в користування з тих підстав, що він користується нею , не заслуговує на увагу у звязку з тим, що позивач в відповідності до ст. 60 ЦПК України не надав доказів, що він займав саме зазначену кімнату. Крім того, судовою колегією встановлено, що в наслідок пожежі в зазначеній квартирі в теперішній час ніхто не проживає .

Враховуючи все вищевикладене, колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, ст. ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суд Одеської області ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_2