Справа № 574/879/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Міщенко В. М.

при секретарі: Ключник О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Буринь справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 2 жовтня 2006 р. відповідач - ОСОБА_2 подарував 1/2 частини квартири в м. Буринь по вул. 121 Стрілецької дивізії буд. З кв. б,яка належить йому на праві приватної власності- Петриченко ОСОБА_3 на підставі Договору дарування від 02.10.2006 року, посвідченого державним нотаріусом за реєстровим №1413.У вказаній квартирі вона проживала з відповідачем,з яким перебувала у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2006 р. Сімейні відносини не склалися,сім'я розпалась і рішенням Буринського районного суду від 3.05.2012 р. шлюб між ними було розірвано. Рішенням Буринського суду від 22.08.2012р. їй було виділено в індивідуальне користування житлову кімнату площею 10.7 м2 з лоджією площею 3.5 м2. В загальному користуванні лишилися місця загального користування, а саме передня,туалет,ванна,кухня,комора. Суд також вирішив не чинити їй перешкод в користуванні місцями загального користування квартири та належної їй кімнати з лоджією,та передати ключі від вхідних дверей квартири. В подальшому вона не одноразово намагалася потрапити до квартири,але відповідач постійно перешкоджав їй потрапляти в квартиру і навіть змінив вхідні замки.12.10.2013 року вона звернулася до державної виконавчої служби Буринського РУЮ з питанням примусового виконання рішення суду. 14.10.2013 року по виконавчому листу було відкрито виконавче провадження. Разом з виконавцем вона пішла до квартири і при свідках відповідач надав ключі від квартири,але коли через деякий час вона знову хотіла потрапити до неї вона була зачинена вже на інші замки і зайти туди не вдалося . Потім вона знову приходила до квартири,але так в неї і не потрапила.

У червні 2014 року вона була змушена звернутися до суду з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні власністю. Під час судового процесу між нею і відповідачем був підписаний акт обстеження квартири №6 по вул. 121 стрілецької дивізії б. 3 в присутності адвоката відповідача ОСОБА_4 і двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і внесено пропозицію зробити дублікат ключа від вхідних дверей та надати їй. Відповідач пообіцяв,що виконає пропозицію. Позивачка повірила відповідачу і на судовому засіданні від 17.06.14 написала заяву про залишення справи без розгляду. Після цього вона не одноразово просила відповідача віддати дублікат ключа , але він постійно ігнорував її прохання,обіцяв,що віддасть ключ,але так його і не віддав. В квартиру вона знову потрапити не може тому змушена звертатися до суду з повторною позовною заявою про усунення перешкод у користуванні власністю.

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала і пояснила, що їй дійсно відповідач на попередньому судовому засіданні видав дублікат ключа від других вхідних дверей і , на сьогоднішній день вона може користуватись своєю власністю. Позивачка вважає, що в майбутньому відповідач може перешкоджати користуватись її власністю, а тому вона бажає, щоб суд постановив рішення про її вселення.

Відповідач суду пояснив ,що він ніяких перешкод позивачці в користуванні квартирою не чинив і не чинить.Після розлучення вона жодного дня в квартирі не жила і не бажає там жити.Позовами до суду вона хоче змусити викупити його належну їй частину квартири, а тому заперечує проти задоволення позову.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов не може бути задоволений виходячи із слідуючого.

Як встановлено в судовому засіданні ,рішенням Буринського районного суду від 3.05.2012 р. шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Буринського суду від 22.08.2012р. позивачці було виділено в індивідуальне користування житлову кімнату площею 10.7 м2 з лоджією площею 3.5 м2. за адресою АДРЕСА_1 В загальному користуванні лишилися місця загального користування, а саме передня,туалет,ванна,кухня,комора. Суд також вирішив не чинити їй перешкод в користуванні місцями загального користування квартири та належної їй кімнати з лоджією,та передати ключі від вхідних дверей квартири.Рішення суду було виконано в повному обсязі, відповідно до Постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.10.2013 року. Весь цей час позивачка в квартирі не проживала і не бажажає там проживати, що підтвердила в судовому засіданні.Відповідач в попередньому судовому засіданні передав позивачці ключ від других вхідних дверей (від перших дверей позивачка ключі має) і по словах позивачки, на день розгляду справи вона може вільно розпоряжатись своєю власністю. Також позивачкою не надано жодного доказу про те, що позивач чинить перешкоди в розпорядженні її власнстю.

Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки, позивачкою не надано жодних доказів, про порушення її прав та про можливість їх порушення, як власника майна,про наявність будь-яких перешкод в користуванні власністю, суд приходить до висновку, що позов не доведений, а тому він не може бути задоволений.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, ст.316,319,321,359,386,391 ЦК України.суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та про вселення за безпідставністю

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк апеляційної скарги з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий