Номер провадження № 22-ц/785/1533/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюк А.І., Заїкіна А.П.,

при секретарі Жус І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради та Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті України по земельних ресурсах в особі Одеської регіональної філії, третя особа: садове товариство «Морське», про визнання права власності на земельну ділянку, зобовязання зареєструвати та видати державний акт на землю, за апеляційною скаргою Одеського міського голови в інтересах Одеської міської ради та територіальної громади м. Одеси на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2007року,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2007року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до вищевказаних відповідачів про визнання неправомірними дій Одеської міської ради щодо відмови передати їй у власність земельну ділянку площею 956,13 кв. м. за адресою: м. Одеса, вул.Мореплавна,8, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд.. Позивач також просила визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку, зобовязати Одеську регіональну філію ДП «Центр державного земельного кадастру» зареєструвати та видати їй державний акт на право власності на земельну ділянку.

Представник Державного підприємства (далі ДП) «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті України по земельних ресурсах в особі Одеської регіональної філії проти позову не заперечував.

Представники Одеської міської ради та садового товариства «Морське» участі у розгляді справи не приймали.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2007 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 956,13 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Одеса вул. Мореплавна,8 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд. Зобовязано Одеську регіональну філію ДП «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті України по земельним ресурсам зареєструвати та видати ОСОБА_2 державний акт на право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 956,13 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Одеса вул. Мореплавна,8 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд. Встановлено порядок виконання рішення, визначивши що рішення є підставою для зобовязання Одеського міського управління земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах підписати ОСОБА_2 державний акт на право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 956,13 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Одеса вул. Мореплавна,8 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд.

В апеляційній скарзі Одеський міський голова в інтересах Одеської міської ради та Територіальної громади м. Одеси просить рішення суду від 23 листопада 2007 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної

скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові, з наступних підстав.

За ст. 309 ч.1 п.3,4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду 1-ої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка відноситься до земель житлової та громадської забудови, що позивач має право на отримання у власність вільної спірної земельної ділянки, що перешкод для цього не вбачається, а тому порушене право позивача підлягає захисту способом, про який вона просить.

Проте з такими висновками суду погодитись неможливо.

За змістом ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач за даними паспорту мешкає в приватному будинку у м. Одесі у провулку Гранатовий,5. Наявність у неї в користуванні спірної земельної ділянки правовстановлюючими документами не підтверджено.

За повідомленням Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» інформація стосовно реєстрації договорів оренди або права власності на земельну ділянку, розташовану в м. Одесі по вул. Мореплавна,8 відсутня.(а.с.12) За повідомленнями архівів Одеси та Одеської області правовстановлюючих документів на земельну ділянку по вул. Мореплавна (Морехідна),8 і 8-А немає. (а.с.69-70) Позивачем також додано до позовної заяви відповідь позивачу від Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» про те, що наданих нею документів недостатньо для внесення необхідної інформації щодо спірної земельної ділянки (по вул. Мореплавна (Морехідна),8) до автоматизованої системи ведення Державного реєстру земель. (а.с.13) Вищезгадані документи, наявні у справі в ксерокопіях Устав садового товариства «Морське», список членів садового товариства, в якому позивач не значиться, різні рішення виконкому Одеської міської ради відносно здійснення будівництва по Морському провулку тощо(а.с.14-65) не є належними і допустимими доказами на підтвердження вимог позивача.

Згідно зі ст. 26 п. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міських рад відноситься питання регулювання земельних відносин. За вимогами ст. ст. 12 п.б,116ч.1,118ч.1 ЗК України до повноважень…міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян… відповідно до цього кодексу. Громадяни… набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом. Громадянин зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної …міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Докази того, що питання про надання позивачу спірної земельної ділянки було предметом розгляду Одеської міської ради або воно ставилось позивачем перед Одеською міською радою відсутні. По матеріалам справи до Одеської міської ради з приводу надання земельної ділянки, чи з приводу її безоплатної приватизації позивач не зверталась. Такі докази відсутні.

Ст. 81ч.1 ЗК України визначає підстави набуття громадянами (фізичними особами) права власності на земельні ділянки, зокрема шляхом придбання за цивільно-правовими угодами, безоплатної передачі, приватизації, спадкування, виділення в натурі земельної частки.

Набуття земельної ділянки шляхом ухвалення судового рішення, про що фактично просила позивач, вказана стаття не передбачає.

Ст. 118 ч.11 ЗК України визначено, що у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Разом з тим, вищенаведені норми земельного кодексу не передбачають надання суду повноважень здійснювати розпорядчі функції стосовно земель територіальної громади м. Одеси та виконувати повноваження органу приватизації земельної ділянки. Тільки у разі залишення заяви громадянина щодо надання земельної ділянки без розгляду або відмови йому у передачі земельної ділянки суд вправі був би розглядати позов (в порядку адміністративного судочинства) щодо неправомірної бездіяльності органу місцевого самоврядування чи неправомірних дій та зобовязувати відповідача виконати певні дії задля захисту порушеного права.

Висновок суду щодо можливості захисту прав позивача шляхом визнання права власності на земельну ділянку на підставі ст. ст.116,118 ЗК України є неправильним. Відповідно і неможливо вважати, що у суду були законні підстави зобовязувати Одеську регіональну філію ДП «Центр державного земельного кадастру» зареєструвати та видати позивачу державний акт на право спільної сумісної власності на земельну ділянку, а також визначати, що рішення є підставою для зобовязання Одеського міського управління земельних ресурсів підписати державний акт.

З огляду на встановлене, позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягав. Наведені в мотивувальній частині рішення висновки суду не ґрунтуються на матеріалах справи. Судом неправильно витлумачено і застосовано норми матеріального права, надано неправильну юридичну оцінку встановленим фактам і обставинам справи, що є порушенням норм процесуального права, і це призвело до неправильного вирішення справи.

А тому, апеляційну скаргу Одеського міського голови в інтересах Одеської міської ради та територіальної громади м. Одеси слід задовольнити. Рішення суду першої інстанції належить скасувати, і по справі ухвалити нове рішення про відмову позивачу у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303,307ч.1п.2,309,313-314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Одеського міського голови в інтересах Одеської міської ради та територіальної громади м. Одеси задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2007року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Одеської міської ради та Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті України по земельних ресурсах в особі Одеської регіональної філії повністю відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: А.І. ОСОБА_3 Заїкін