Справа №568/1356/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 р.
м.Радивилів

Радивилівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді
Драновської С.З.

при секретарі Саган В.В..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Радивилів справу за
позовом публічно акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

встановив:

Представник ПАТ КБ «Приват Банк» -
Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по кредитному договору
в сумі 9 105 грн. 87 коп..

В обгрунтуваня позову
посилається на те, що відповідно до
укладеного договору б/н від 27.05.2009 року
ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 2000,00
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну карту зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої
зобов'язання за договором та угодою
виконав в повному обсязі, а саме надав
відповідачу кредит у розмірі,
встановленому договором.

Договором передбачено порядок та
умови погашення кредиту,
заборгованості за кредитним лімітом,
сплата нарахованих за період
користування кредитом відсотків, за
перевитрати платіжного ліміту, комісії
за користування кредитом та інших
витрат на умовах передбачених дійсним
договором.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
Закону.

Відповідач не надав своєчасно банкові
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов Договору та вимог
Закону, а отже свої зобов'язання за
кредитним Договором не виконав і
станом на 31.08.2014 року сума боргу склала
-9 105 грн. 87 коп..

Враховуючи наведене, просили стягнути
із ОСОБА_1 на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» заборгованість за
договором б/н від 27.05.2009 року у розмірі
9 105 грн. 87 коп. та судові витрати.

В судове засідання представник
позивача не з'явився. До суду надійшла
заява за підписом представника ПАТ КБ
«ПриватБанк» Нестерука В.Ю., в якій він
просить провести судовий розгляд
справи без участі представника банку,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі і просить їх задоволити.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 в
задоволенні позову просив відмовити з
підстав викладених в запереченні та
пояснив, що доданий до позовної заяви
розрахунок заборгованості не є
належним доказом оскільки позивачем не
долучено підтвердження того, що ОСОБА_1
взагалі отримав від ПАТ «КБ «Приват
Банк» кошти в сумі 1996 грн.80 коп. Звертав
увагу, що встановлені ПАТ КБ «Приват
банк» банкомати не видають таких
грошових купюр як один гривень, чи
вісімдесят копійок. У позовній заяві
йдеться посилання саме на такі
розрахункові грошові одиниці.

Постільки в долучених Умовах та
Правилах надання банківських послуг
підпис відповідача відсутній вважає
такий доказ не належним. Звертав увагу
на те, що остання дата зняття готівки із
карткового рахунку зазначено 29.05.2009
року, а позивач звернувся до суду із
позовною заявою лише 20.10.2014 року.

Тобто із дати виникнення останніх
боргових зобов'язань і до часу
звернення до суду пройшло понад чотири
роки.

Враховуючи наведене просив
застосувати строк позовної давності по
справі і в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши представника відповідача
ОСОБА_5 та дослідивши матеріали справи,
суд встановив слідуюче:

27.05.2009 року відповідно до
укладеного договору б/н ОСОБА_1 повинен
отримати кредит в розмірі 2000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну карту зі сплатою
відсотків за користуванням кредитом у
розмірі 30 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Однак, доказів, що відповідач отримав
кошти та ознайомився з договором та
Умовами і Правилами надання
банківських послуг на отримання в
ПриватБанку кредиту до матеріалів
справи позивачем не долучено і підпис
відповідача на Умовамах і Правилах
надання банківських послуг на
отримання в Приват Банку кредиту
відсутній.

З розрахунку заборгованості, який був
долучений до матеріалів справи,
вбачається, що погашення боргу за
кредитним договором Умовами і
Правилами надання банківських послуг
на отримання в Приват Банку кредиту
ОСОБА_1 у встановленій сумі, яка
підлягала до оплати в належні терміни
не здійснював, однак позивачем не
надано суду доказів у підтвердження
того, що саме така сума коштів була
отримана відповідачем і чому
нараховуються проценти із суми 1996,80
грн. впродовж усіх років. Крім того, в
наданому розрахунку зазначено, що
останньою датою зняття готівки є 29.05.2009
року сума 1996,80 грн. і з даного періоду
позивач жодних претензій до
відповідача не заявляв і доказів щодо
такого суду не надав.

Посилання представника ПАТ КБ
«Приват Банк» Нестерука В.Ю. на п.3.1.3
Умов та правил надання банківських
послуг безпідставне так як
встановлено, що при закінченні строку
дії карти при умові продовження дії
договору банк зобов'язувався
перевипустити та передати відповідачу
Карту з новим строком її дії, однак
доказів що відповідач отримав іншу
картку з новим терміном дії позивачем
суду також не надано. Долучена
інформація про карту рахунку і з датою
відкриття 12.12.2008 року є неналежний
доказ.

Суд взяв до уваги і те, що представником
банку жодних спростувань не надано і
врахував, що позов подано до суду лише 20
жовтня 2014 року, а останньою датою
зняття готівки записано 29.05.2009 року.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність у три роки.
Отже, позов подано в порушення вимог ч.1
ст.261 ЦК України, тобто за межами строку
позовної давності, який не просили
поновити. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
рішення. Така заява відповідачем
була подана до суду 04.11. 2014 року.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в позові.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 261, 257, 267,526-530, 1050-1054 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

В позові публічно акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
б/н від 27.05.2009 року в розмірі 9 105
(дев'ять тисяч сто п'ять) гривень 87
копійок та стягненні сплаченого
судового збору відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Радивилівський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення .

Суддя:

С.З.Драновська