Справа № 152/2081/14-ц
23 грудня 2014 року Шаргородський
районний суд Вінницької області
головуючого судді -
секретаря судового засідання - Бабиної
представника позивача - Дзюби Ю.А.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Шаргороді в
залі суду цивільну справу за позовом
Відкритого акціонерного товариства
Національної страхової компанії
«Оранта» в особі Вінницької обласної
дирекції Відкритого акціонерного
товариства Національної страхової
компанії «Оранта» до ОСОБА_2 про
стягнення в порядку регресу суми
виплаченого страхового відшкодування,
19.11.2014 року ВАТ НАСК «Оранта» в особі
Вінницької дирекції ВАТ НАСК «Оранта»
звернулося до Шаргородського
районного суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення в порядку регресу суми
виплаченого страхового відшкодування,
в якому просить стягнути з відповідача
на свою користь 8101,04 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та
судові витрати по сплаті судового
збору в сумі 243,60 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 09.06.2011 року між позивачем
(страховиком) та ОСОБА_3
(страхувальником) було укладено
Договір добровільного страхування
транспортного засобу, форми №83, серії
НОМЕР_1, предметом якого було
страхування транспортного засобу
ЗАЗ-DAEWOO LANOS TF 699Р з державним номерним
28.09.2011 року відбулася
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого транспортного засобу
під керуванням ОСОБА_3 та транспортного
знаком НОМЕР_3 під керуванням
Відповідно до постанови
Шаргородського районного суду від
24.10.2011 року ДТП сталася з вини ОСОБА_2,
який порушив вимоги п.11.2. Правил
дорожнього руху України, винуватість
відповідача доведена, встановлено факт
вживання відповідачем алкогольних
20.09.2011 року ОСОБА_3 звернувся до
позивача з заявою про страхову виплату
у зв'язку із ДТП, в результаті чого
20.10.2011 року було проведено
автотоварознавче дослідження
застрахованого транспортного засобу,
згідно з яким матеріальний збиток,
завданий власнику застрахованого
транспортного засобу склав 9194,27 грн.
07.12.2011 року було складено розрахунок
страхового відшкодування пошкодженого
автомобіля на суму 8101,04 грн., з
відрахуванням зі страхового
відшкодування франшизи в сумі 240 грн.
07.02.2012 року було затверджено страховий
акт та виплачено ОСОБА_3 8101,04 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
Позивач неодноразово звертався до
відповідача з регресною вимогою, проте
останній не відшкодував у
добровільному порядку заподіяний
В судовому засіданні представник
позивача Дзюба Ю.А., що діє за
довіреністю від 02.09.2014 року (а.с.32),
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, посилаючись на ті самі
обставини, просить стягнути з
відповідача на користь позивача в
рахунок відшкодування шкоди 8101,04 грн.
та сплачений при зверненні в суд
судовий збір, посилаючись на те, що
відповідач у добровільному порядку
відшкодувати суму збитків, заподіяних
позивачеві, не бажає.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився двічі, хоча про дату, час і
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином шляхом надіслання
судової повістки за зареєстрованим
місцем проживання. Судові повістки,
направлені судом на ім'я відповідача за
місцем реєстрації проживання, що
зазначене в інформації Шаргородського
РС УДМС України у Вінницькій області
(а.с.26), повернуті до суду відділенням
Укрпошти з поміткою про відсутність
відповідача за зареєстрованим місцем
проживання (а.с.36, 39).
Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України,
судова повістка разом із розпискою, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
разом з копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною
стороною чи іншою особою, яка бере
участь в справі… У разі ненадання
особами, які беруть участь в справі,
інформації щодо їх адреси, судова
повістка надсилається фізичним особам,
що не мають статусу підприємців, - за
адресою їх місця проживання чи
перебування, зареєстрованою у
встановленому законом порядку. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою, вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручено їм належним чином.
Відтак, суд вважає, що відповідач
ОСОБА_2 повідомлений про дату, час і
місце судового розгляду справи і не
з'явився до суду без поважних причин,
заперечень щодо позову на пропозицію
суду, викладену в ухвалі від 21.11.2014 року,
суду не надав.
Згідно із ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач належним чином
повідомлений про дату, час і місце
розгляду справи, не з'явився до суду без
поважних причин, не повідомив суд про
причини неявки в судове засідання,
заяви про розгляд справи у його
відсутності не подав, а представник
позивача заперечень щодо заочного
розгляду справи не має, то суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 28.09.2011 року
приблизно о 18 годині у м. Шаргород
Вінницької області на вул.
Островського сталася ДТП за участю
автомобіля «ВАЗ-21063» з державним
номером НОМЕР_3 під керуванням
відповідача ОСОБА_2 та автомобіля
ЗАЗ-DAEWOO LANOS TF 699Р з державним номерним
знаком НОМЕР_2 під керуванням водія
ОСОБА_3, в результаті якої обидва
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження, автомобілю ЗАЗ-DAEWOO LANOS TF
699Р з державним номерним знаком НОМЕР_2
завдана матеріальна шкода.

Постановою Шаргородського районного
суду від 24.10.2011 року ОСОБА_2 визнано
винуватим у скоєнні ДТП внаслідок
порушення п.11.2. ПДР України.

Вказані факти підтверджені в судовому
засіданні, крім пояснень представника
позивача, постановою Шаргородського
районного суду Вінницької області від
24.10.2011 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.18);
довідкою ВДАІ Шаргородського РВ УМВС
України у Вінницькій області про
дорожньо-транспортну пригоду від 30.09.2011
року за №5118, з якої вбачається, що 28.09.2011
року приблизно о 17 годині 30 хвилин в м.
Шаргород на вул. Островського водій
ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 21063 з
державним номером НОМЕР_3, виїхав на
смугу зустрічного руху і скоїв
зіткнення з автомобілем ЗАЗ-DAEWOO LANOS TF
699Р з державним номерним знаком НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_3, який рухався у
зустрічному напрямку (а.с.12).

З протоколу огляду транспортного
засобу за №19524 від 04.10.2011 року від 15.07.2008
року вбачається, що автомобіль ЗАЗ-DAEWOO
LANOS TF 699Р з державним номерним знаком
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 отримав
механічні пошкодження (а.с.13).

Транспортний засіб ЗАЗ-DAEWOO LANOS TF 699Р з
державним номерним знаком НОМЕР_2 був
застрахований власником ОСОБА_3 (а.с.9,
на звороті), 09.06.2011 року, що
підтверджується Договором
добровільного страхування
транспортного засобу за формою №83,
серії НОМЕР_1 (а.с.4-9).

Відповідно до дослідженням
№АВ6260АТ-20.10/1 від 20.10.2011 року
застрахованого автомобіля, зроблено
висновок, з якого вбачається, що
матеріальний збиток, згідно з умовами
страхування, завданий власникові
автомобіля ЗАЗ-DAEWOO LANOS TF 699Р з державним
номерним знаком НОМЕР_2 в результаті
його пошкодження при ДТП, визначений на
підставі протоколу огляду автомобіля і
калькуляції відновлювального ремонту,
складає 9194,27 грн. (а.с.14-16).

Згідно з ремонтною калькуляцією
№АВ6260АТ від 18.10.2011 року, вартість
відновлювального ремонту автомобіля
ЗАЗ-DAEWOO LANOS TF 699Р з державним номерним
знаком НОМЕР_2 складає 9194,27 грн. (а.с.16, на
звороті, 17).

Відповідно до страхового акту
№СТО-ІІ-19524/1 від 07.02.2012 року затверджено
суму страхового відшкодування 8101,04 грн.
(а.с.20).

З розрахунку страхового відшкодування
від 07.12.2012 року вбачається, що вартість
відновлювального ремонту
застрахованого автомобіля становить
9194,27 грн., розмір матеріального збитку,
заподіяного страхувальнику, становить
8341,04 грн., а страхувальнику
транспортного засобу ЗАЗ-DAEWOO LANOS TF 699Р з
державним номерним знаком НОМЕР_2
ОСОБА_3 належить до виплати сума
страхового відшкодування в розмірі
8101,04 грн., оскільки відраховано суму
франшизи в розмірі 240 грн. (а.с.19).

Згідно з платіжним дорученням за №15540
від 13.03.2012 року ВАТ НАСК «Оранта»
сплатило ОСОБА_3 в рахунок страхового
відшкодування за пошкодження в
результаті ДТП автомобіля за договором
страхового відшкодування серії НОМЕР_1
від 09.06.2011 року 8101,04 грн. (а.с.20, на
звороті).

Вказані, встановлені в судовому
засіданні факти, визнані відповідачем,
оскільки заперечень щодо позовної
заяви на пропозицію суду, викладену в
ухвалі від 21.11.2014 року, відповідач не
надав.

Встановленим судом фактам
відповідають цивільні правовідносини,
що виникають із відшкодування шкоди і
регулюються Конституцією України, ЦК
України, ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ЗУ «Про
страхування», Конвенцією про захист
прав людини і основоположних свобод,
яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9
Конституції України, ратифікована
Законом від 17.07.1997 року «Про
ратифікацію Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року,
Першого протоколу та протоколів №2,4,7
та 11 Конвенції» і є частиною
національного законодавства України.

Згідно із ст.55 Конституції України,
кожен має право будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод встановлено, що кожен при
вирішенні питання щодо його цивільних
прав та обов'язків... має право на
справедливий і відкритий розгляд
упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це
передбачені законом способи охорони
цивільних прав у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту цивільних
прав розуміють закріплені законом
матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на порушника.

За змістом ст.16 ЦК України, кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого порушеного права та
інтересу, зокрема, з позовом про
відшкодування збитків та майнової
шкоди.

Згідно із ст.979 ЦК України, за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до вимог ст.988 ЦК України,
страхова виплата за договором
майнового страхування і страхування
відповідальності (страхове
відшкодування) не може перевищувати
розміру реальних збитків.

Статтею 990 ЦК України встановлено, що
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника або
іншої особи, визначеної договором, і
страхового акта (аварійного
сертифіката).

До страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки (ст.993 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1187 ЦК України встановлено, що
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із вимогами ст.1191 ЦК України,
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Відповідно до ст.29 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з
метою порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної

пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо

транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на

стоянку, до розміру шкоди додаються
також витрати на евакуацію

транспортного засобу до стоянки та
плата за послуги стоянки.

Згідно із ст.27 ЗУ «Про страхування», до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Оскільки позивачем 13.03.2012 року
виплачено ОСОБА_3 страхове
відшкодування за договором
страхування транспортного засобу від
09.06.2011 року серії НОМЕР_1, предметом
якого було страхування транспортного
засобу ЗАЗ-DAEWOO LANOS TF 699Р з державним
номерним знаком НОМЕР_2, що став
учасником ДТП 28.09.2011 року, за участю
також транспортного засобу ВАЗ-21063 з
державним номером НОМЕР_3 під
керуванням відповідача ОСОБА_2, а
відповідач, не дивлячись на
неодноразові вимоги позивача (а.с.21,
48-49), не повернув страхове
відшкодування, то право позивача на
повернення суми виплаченого
страхового відшкодування порушено та
підлягає судовому захисту.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені витрати.

Згідно з платіжним дорученням за №64847
від 12.11.2014 року (а.с.1) позивачем при
зверненні в суд сплачено судовий збір в
сумі 243,60 грн.

Позивачем не пропущено строки
звернення до суду з позовом до
відповідача, встановлені ЦК України,
оскільки позивач виплатив страхове
відшкодування 13.03.2012 року (а.с.20, на
звороті).

Відтак, позов ВАТ НАСК «Оранта» до
ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218,
223, 224-226 ЦПК України і на підставі ст.ст.
16, 979, 988, 990, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.27
ЗУ «Про страхування», ст.29 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд

вирішив :

Позов Відкритого акціонерного
товариства Національної страхової
компанії «Оранта» в особі Вінницької
обласної дирекції Відкритого
акціонерного товариства Національної
страхової компанії «Оранта» до ОСОБА_2
про стягнення в порядку регресу суми
виплаченого страхового відшкодування -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстроване місце проживання -
АДРЕСА_1, на користь Відкритого
акціонерного товариства Національної
страхової компанії «Оранта» (, призначення платежу - код
Вінницької обласної дирекції
Відкритого акціонерного товариства
Національної страхової компанії
«Оранта» 0290) 8101 (вісім тисяч сто одну)
гривню 04 копійки - в рахунок
відшкодування шкоди у порядку регресу
за виплачене страхове відшкодування,
та 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок
- у рахунок сплаченого при зверненні в
суд судового збору.

Рішення може бути оскаржене у
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через
Шаргородський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя