РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 414/515/14-ц

Провадження № 2/414/306/2014

30 липня 2014 року

Кремінський районний суд в Луганській області у складі головуючого

судді Акулова Є.М.

при секретарі Пугачовій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кремінна цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду посилаючись на те, що 02.10.2006 року між АКІБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір за № 1202/1006/64-088 на суму 42435,00 грн. для придбання автомобіля та позичальник взяв на себе зобовязання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 02.10.2011 року зі сплатою 14,00 % річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором ОСОБА_1 передав у заставу Автомобіль: Тип ТЗ: легковий седан; ОСОБА_2: DAEWOO; Модель: Lanos ТF69У; Номер кузова: SUPTF69YD6W294301;

Держ.реєстр.номер: ВВ4196АО, який належить йому на праві власності.

Через неналежне виконання умов договору у відповідача станом на 13.01.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 17253,40 грн., яка складається з: заборгованість по основній сумі - 7742,34 грн.,; заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 2753,87 грн.; нараховані відсотки на дату подачі позову - 3946,61 грн.; пені за несвоєчасно виконані зобов язання - 2578,30 грн.; заборгованість за комісією на дату відступлення права вимоги - 0,00 грн.; заборгованість за комісією на дату подачі позову - 0,00 грн.; 3 % річних від простроченої суми - 232,28 грн..

Рішенням Позачергових Загальних Зборів Акціонерів від 15 жовтня 2007 року АКІБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК» у звязку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Відкрите акціонерне товариство «СВЕДБАНК».

Рішенням Позачергових Загальних Зборів Акціонерів від 30 квітня 2009 року Відкрите акціонерне товариство «СВЕДБАНК» у звязку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Приватне акціонерне товариство Сведбанк.

02.02.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикту Фінанс» укладено Договір Факторингу № 11.

Через неналежне виконання зобовязань, забезпечених заставою, позивач набув право стягнути заборгованість та задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника.

Однак, позивач фактично не може реалізувати своє право на продаж через те, що: відповідач не забезпечує доступ до автомобіля, чим не виконує умови договору; автомобіль з усіма приналежностями (комплектом ключів, з державними номерними знаками, свідоцтвом про реєстрацію) фактично знаходиться у відповідача; позивач позбавлений можливості передати його новому покупцю на виконання Договору купівлі-продажу разом з усіма приналежностями; у позивача відсутні оформлені документально повноваження, необхідні для відчуження автомобіля,зняття його з обліку та на вчинення усіх, інших необхідних для продажу дій.

На адресу відповідача позивачем було направлено лист, у якому вимагалось виконати порушене зобовязання або передати у володіння позивача заставлений автомобіль для його реалізації разом із довіреністю на право підпису та зняття автомобіля з обліку та усіма приналежностями до автомобіля: комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та номерними знаками, однак вимоги позивача не виконано. Тому позивач просить суд звернути стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» на предмет застави: Автомобіль: Тип ТЗ: легковий седан; ОСОБА_2: DAEWOO; Модель: Lanos ТF69У; Номер кузова: SUPTF69YD6W294301; Держ.реєстр.номер: ВВ4196АО, який належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення від імені ОСОБА_1 Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» договору купівлі-продажу з іншою особою- покупцем (в особі уповноваженого представника ТОВ «Вердикт Фінанс»). Надати (визнати) право ТОВ «Вердикт Фінанс» (в особі його уповноваженого представника) підписувати від імені ОСОБА_1 договір купівлі- продажу вказаного автомобіля під час його укладання з іншою особою покупцем. Витребувати у ОСОБА_1 Автомобіль: Тип ТЗ: легковий седан; ОСОБА_2: DAEWOO; Модель: Lanos ТF69У; Номер кузова: SUPTF69YD6W294301; Держ.реєстр.номер: ВВ4196АО, який належить йому на праві власності, комплект ключів від зазначеного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, номерні знаки ВВ4196АО та передати у володіння Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс». Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (в особі його уповноваженого представника) право (повноваження) вчиняти від імені ОСОБА_1 усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення у одному з Центрів надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів у відповідності до «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженим Постановою КМУ від 7 вересня 1998 р. N 1388,в тому числі повноваження на звернення із письмовою заявою про зняття з обліку, на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на предявлення вказаного автомобіля для огляду. Стягнути з відповідача понесені судові витрати на користь позивача.

Незважаючи на визнання судом (ухвалою суду) явки позивача для дачі особистих пояснень обов»язковою та неодноразовий виклик позивача в судове засідання, його представник та к і не з»явився, кожного разу надаючи заяву про розгляд справи в його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з»явився, просив розглянути справу за його відсутності. В наданих запереченнях на позовну заяву представник відповідача просив повністю відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Вердикт Фінанс», які є необґрунтованими.

Враховуючи зазначене та приписи ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 237 ЦК України, представництво виникає на підставі Закону та з інших підстав.

Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст 61 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч 1,4 ст 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок.

Судом встановлено, що 02.06.2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», який змінив своє найменування на ВАТ «Сведбанк», який в свою чергу змінив своє найменування на АТ «Сведбанк» (публічне), що виступає правонаступником по всім правам та зобовязанням АКБ «ТАС- Комерцбанк» та ВАТ «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1202/1006/64-088. Кредитні кошти призначені на придбання нового автомобіля (а.с.14-21)

З метою забезпечення виконання позичальником - ОСОБА_1 своїх зобовязань по вказаному кредитному договору 02.10.2006 року був укладений договір застави №1202/1006/-г-1 в заставу заставодержателю належний йому на праві власності автомобіль марки DAEWOO LANOS ТF69Y, 2006 року випуску, шасі SUPTF69YD6W294301 СЄДАН, реєстраційний номер НОМЕР_1 /ас22-28,29-33/.

20.05.2009 року слідчим ОВС прокуратури Луганської області ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення арешту на майно ОСОБА_1 (а.с.34-37).

Згідно вироку Кремінського районного суду від 26.11.2009 року, зміненого Ухвалою Апеляційного суду в частині зменшення терміну покарання відповідача ОСОБА_1В засуджено за ст. 365ч1,366ч1,368ч2,3,70ч4,71 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна й натепер відбуває покарання в місцях позбавлення волі (лс 137-138).

Виконавчий лист щодо конфіскації 10.03.2010 року направлено задля виконання до підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції в Луганській області (лс139).

Враховуючи наведене, предмет застави, щодо якого позивачем заявлено вимоги про звернення на нього стягнення шляхом його продажу від імені боржника, конфісковано в дохід держави, а тому відповідач не є належним і позов задоволенню не підлягає.

Крім того, суд звертає увагу на достатність доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, і приходить до наступного висновку.

Як випливає із позовної заяви, що 02.02.2012 року між ПАТ «Сведбанк» і ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено договір факторингу №11 (а.с.49-52), предметом якого є: п.2.1. Клієнт відступає Факторові свої Права вимоги заборгованості по кредитних договорах від боржників, зазначених в реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, а Фактор набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає Клієнту за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченим даним договором.

А п.2.2 вказаного договору факторингу не передбачає, що Фактору переходить право в майбутньому нараховувати Боржникам проценти, комісії, штрафні санкції та інші обовязкові платежі..

Таким чином, до Фактору відповідно до укладеного договору перейшло право вимоги заборгованості, яка була у боржника тільки на день укладення договору факторингу.

Напроти до позовної заяви позивачем надано розрахунок нібито заборгованості відповідача за кредитним договором, що суд як належний доказ прийняти не може.

Копія договору факторингу №11 складається лише з аркушів №№1-4 і 12. Таким чином, вбачається відсутність аркушів №№5-11, без ознайомлення з якими суд позбавлений можливості зясувати як ціну продажу так і відповідний порядок продажу права вимоги.

Витяг договору факторингу №11 від 02.02.2012 року (а.с48) свідчить про те, що Фактор

придбав у банку право вимоги у відповідача ОСОБА_1В заборгованості в загальній сумі 10355,48 грн., проте у вказаному витягу не міститься ціну продажу. Окрім того, витяг не містить підпису директора ТОВ «Вердик Фінанс», а тому не може бути сприйнятий судом належним документом.

Суд звертає увагу на те, що з моменту укладення договору факторингу №11 від 02.02.2012 року, якщо він таки взагалі укладався, відповідач не був повідомлений належним чином про сам факт укладення такого договору та про умови його укладення, не отримав письмового повідомлення, яким чином змінилися його зобовязання по кредитному договору (лс45).

До договору факторингу не долучено письмового повідомлення боржнику ОСОБА_1 про відступлення Банком Фактору прав вимоги Заборгованості, котре було б йому належним чином вручено, чи надіслано відповідним рекомендованим поштовим відправленням.

Разом з тим, ч.1 ст.1082 ЦК України передбачає , що боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

В частині другій вказаної статті ЦК України зазначено, що боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає такого обовязку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обовязку перед ним.

Станом на 10.06.2011 року згідно виписки ПАТ «Сведбанк» (а.с.102) ОСОБА_1 всього належало сплатити 5979 гривень 02 копійки , а тому вимоги позивача, що через шість місяців, тобто станом на 02.02.2012 року відповідач вже мав сплатити 10355 гривень 48 копійок викликають сумнів у суду. А враховуючи, що зобов»язаний позивач до суду для дачі особистих пояснень так і не з»явився, суд позбавлений можливості з»ясувати це питання та прийняти ґрунтовне рішення.

Крім того, суд зважає, що за місцем реєстрації відповідача ОСОБА_1: Луганська область, Кремінський район, с.Кудряшівка, вул..Совєтська, будинок 49, де він фактично не проживає, оскільки перебуває в місцях позбавлення волі (а.с.83-86), надійшла письмова вимога вих. №8864779 лише 21.01.2014 року (а.с. 45-46), тобто через майже два роки після укладення договору факторингу, про погашення простроченої заборгованості, яка мала підпис керівника департаменту юридичного стягнення заборгованості ТОВ «Вердикт Фінанс» ОСОБА_3, та в якій зазначено, що прострочена заборгованість за кредитом, процентами за користування кредитом, іншими обовязковими платежами, штрафними санкціями за неналежне виконання кредитного договору разом складають 10355,48 грн, що на переконання суду протирічать вимогам укладеного договору факторингу п 2.2.

Раніше вказаний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Фінанс» станом на 13 січня 2014 року, загальна сума якої становить 17253 гривні 40 копійок і письмова вимога вих..№8864779 від 21.01.2014 року про погашення простроченої заборгованості в загальній сумі 10355,48 грн., які складені однією і тою ж особою, а саме, керівником департаменту юридичного стягнення заборгованості ТОВ «Вердикт Фінанс» ОСОБА_3, мають суттєві розбіжності і не можуть бути для суду належним доказом конкретної суми заборгованості відповідача.

Отже, ТОВ «Вердикт Фінанс» за таких умов не надало боржнику належних та відповідних доказів того, що відступлення грошової вимоги факторові справді мало

місце.

Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України винесено

розпорядження №41 від 28.08.2003 року «Про затвердження Положення про Державний

реєстр фінансових установ» (а.с.108-109) до якого вказує яким саме має бути свідоцтво про реєстрацію фінансової установи, та яке не долучено до позовної заяви.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, постановила розпорядження від 28 листопада 2013 року №4307, яким залишила без розгляду заяву ТОВ «Вердикт Фінанс» про переоформлення свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 08.11.2013 року у звязку з тим, що документи оформлені з порушенням вимог законодавства. Таким чином, на цей час в Державному реєстрі фінансових установ не міститься даних про таку фінансову установу, як ТОВ «Вердикт Фінанс».

Таким чином, судом встановлено, що у позивача відсутнє право вимоги до відповідача з зазначеними позовними вимогами.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ч.3 ст.237, ч.1 ст.1082 ЦК України, ст.10,60-61,212-215, ч1ст294,ст 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.М.Акулов