Справа № 645/4113/14-ц
Провадження № 2/645/1556/14
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2014 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Шарка О.П.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Харківська міська рада про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями -
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Харківська міська рада, в якому просить суд визнати за ним право власності на самовільно побудований житловий будинок літ. А-1, який складається з приміщень №1-1, площею 7,4 кв.м., №1-2, площею 4,6 кв.м., №1-3, площею 4,9 кв.м., №1-4, площею 7,1 кв.м, №1-5 площею 4,7 кв.м., №1-6 площею 11,0 кв.м., №1-7, площею 14,0 кв.м., №1-8, площею 11,4 кв.м., №1-9, площею 4,8 кв.м., усього в літ. А-1 загальною площею приміщень 69,9 кв.м., житловою площею 32,1 кв.м, та гараж літ. Б, загальною площею 125,0 кв.м., які розташовані по вул.Академіка Філіппова, 3Б, у м.Харкові,
Позивач в обґрунтування позову зазначав, що відповідно рішення Фрунзенської районної ради народних депутатів від 07.02.1992 року №25 затверджено протокол засідання комісії по малоповерховому та індивідуальному житловому будівництву в районі №1 від 01.02.1991 року, згідно якого ОСОБА_4 перебуває на кооперативному обліку, отримала для будівництва індивідуального житлового будинку земельну ділянку по вул.Академіка Філіппова, 3Б, у м.Харкові. Згідно акту від 16.04.1991 року ОСОБА_4 здійснено відведення в постійне користування земельна ділянка, площею 0,0633 га за зазначеною адресою. Після відведення земельної ділянки, бабуся позивача розпочала будівництво житлового будинку, однак, добудувати його не встигла, оскільки померла 14.08.1994 року. Після смерті рідної бабусі, спадкоємицею усього майна стала мати позивача відповідач ОСОБА_3, отримавши у спадок недобудований будинок, вона дозволила йому самостійно добудувати житловий будинок та жити в ньому, таким чином, він самостійно купував матеріали та здійснював будівництво будинку. Під час будівництва житлового будинку санітарні, екологічні, протипожежні норми та правила дотримані, законні інтереси інших осіб, не порушувалися.
У судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Представник третьої особи Харківської міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заперечення на позову заяву, в яких зазначив, що позивачем при здійсненні будівництва порушено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів.
Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явилася у судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином .
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом досліджено в судовому засіданні та встановлено, що відповідно рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної Ради народних депутатів від 07.02.1992 року №25 затверджено протокол засідання комісії по малоповерховому та індивідуальному житловому будівництву в районі №1 від 01.02.1991 року, згідно якого ОСОБА_4 перебуває на кооперативному обліку, отримала для будівництва індивідуального житлового будинку земельну ділянку по вул.Академіка Філіппова, 3Б, у м.Харкові.
Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів від 12.04.1990 року за №101-10 Про відведення земельних ділянок для індивідуального будівництва виконавчий комітет міської Ради народних депутатів земельні ділянки, орієнтовною площею 0,06 га, згідно додатку, для будівництва індивідуальних житлових будинків, земельна ділянка по вул.Академіка Філіппова, 3Б, у м.Харкові, відведена Фрунзенському району м.Харкова.

Як вбачається з акту від 16 квітня 1991 року, складеного у пристутності представника Головного архітектурно-планового управління м.Харкова, ОСОБА_4 здійснено відведення в постійне користування земельну ділянку у натурі площею 0,0633 га по вул. Академіка Філіппова, 3Б, у м.Харкові, для будівництва житлового будинку.

ОСОБА_4 померла 14 серпня 1994 року, про що 15 серпня 1994 року зроблено відповідний актовий запис №13059 (свідоцтво про смерть серія І-ВЛ №346418 від 19 вересня 2002 року).

Відповідач ОСОБА_3 була донькою ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серія І-ВЛ №228060 від 28 серпня 2002 року), позивач ОСОБА_2 онуком померлої ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серія У-ВЛ 274001 від 01 листопада 1989 року).

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємицею стала відповідач ОСОБА_3, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.04.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5

У ході судового розгляду встановлено, що позивачем, зі згоди матері, за власні кошти, у межах відведеної земельної ділянки, без отримання дозволу на початок будівельних робіт, розробку та погодження проектної документації було збудовано житловий будинок.

З метою підтвердження можливості подальшої безпечної експлуатації житлового будинку позивачем було замовлено технічний висновок про стан будівельних конструкцій та можливості подальшої експлуатації самовільно побудованого житлового будинку літ. "А-1" та господарчої будівлі у домоволодінні по вул. Академіка Філіппова, 3Б, у м.Харкові. Відповідно до якого стан будівельних конструкцій будівель задовільний та вони придатні до подальшої експлуатації.

Згідно технічного паспорту, загальна площа житлового будинку літ. "А-1" по вул. Академіка Філіппова, 3Б, у м.Харкові складає 69,9 кв.м. де житлова площа складає 32,1 кв.м.. Також на території домоволодіння влаштовано гараж літ. Б та огорожа.

З огляду на те, що будівництво виконано без належно затвердженої проектної документації та дозволу на початок будівельних робіт не є можливим ввести житловий будинок до експлуатації та оформити права на нього належним чином.

Згідно ч.1 ст. 4 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень від 01.07.2004 р. та п.1.5. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року N 7/5, обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних осіб. Згідно положень Цивільного кодексу зазначений житловий будинок відноситься до обєктів нерухомого майна, тобто до обєктів, право власності на які підлягає обовязковій державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності становлять три складові (ст. 317 ЦК України): право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном - це юридично закріплена можливість фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо такого майна свою волю.

Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, мати з цього певний зиск та вигоду. Право розпорядження - це можливість власника установлювати, змінювати та припиняти юридичне існування майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Всупереч викладеним вище нормам позивач не може в повній мірі здійснити своє право власності щодо зазначеного житлового будинку. У цьому випадку позивач обмежений у своєму праві розпоряджатися своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Власник або інша заінтересована особа мають право звернутися до суду за забезпеченням права власності, пов'язаних з усуненням перешкод, які заважають власнику або іншому титульному володільцеві здійснювати в повній мірі та беззаперечно свої права володіння та розпорядження майном.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання

Згідно п. 10 додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна є, в тому числі, рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Таким чином, судом встановлено, що вищезазначені будівельні роботи проведено з дотриманням санітарно-технічних вимог і правил експлуатації та не порушує права третіх осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 386 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 197, 212-215, 224-229 Цивільного процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Харківська міська рада про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на самовільно побудований житловий будинок літ. А-1, який складається з приміщень №1-1, площею 7,4 кв.м., №1-2, площею 4,6 кв.м., №1-3, площею 4,9 кв.м., №1-4, площею 7,1 кв.м, №1-5 площею 4,7 кв.м., №1-6 площею 11,0 кв.м., №1-7, площею 14,0 кв.м., №1-8, площею 11,4 кв.м., №1-9, площею 4,8 кв.м., усього в літ. А-1 загальною площею приміщень 69,9 кв.м., житловою площею 32,1 кв.м, та гараж літ. Б, загальною площею 125,0 кв.м., які розташовані по вул.Академіка Філіппова, 3Б, у м.Харкові,

Заочне рішення суду може бути переглянути судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко