ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
Новотроїцький районний суд
в складі головуючого судді Соляник Н.
при секретарі: - Овсянніковій Т.М.
з участю позивачів 1,2: ОСОБА_2 та ОСОБА_3;
відповідача - не з'явився
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Новотроїцьке
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права
користування житловим приміщенням та
Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 07.10.2014 року
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2
про визнання права користування
житловим приміщенням та вселення,
мотивуючи свої вимоги тим, що у 2000 році
вона, як цивільна дружина відповідача,
разом зі своїми дітьми вселилася до
житлового будинку, розташованого по
АДРЕСА_1 Новотроїцького району
Херсонської області. 03.07.2003 року вони з
відповідачем офіційно одружилися, від
шлюбу мають одну неповнолітню дитину
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 02.06.2004 року
вона та її донька від попереднього
шлюбу ОСОБА_3, були зареєстровані у
вищезгаданому житловому будинку,
розташованого в АДРЕСА_1
Новотроїцького району Херсонської
області. Починаючи з 2011 року відповідач
почав погано до неї ставитися, вчиняв
сварки та бійки, в результаті чого вона
була змушена тимчасово виїхати з
житлового будинку. На даний час її
фінансове становище не дозволяє їй
винаймати окремо житло, а коли вона
вирішила повернутися до попереднього
місця проживання, то виявилося що
відповідач, чинить перешкоди у
користуванні житлом, а саме поміняв
замки та поставив металеві рішитки на
вікна і двері. Просила визнати за нею та
її донькою право на користування
житловим будинком АДРЕСА_1 та вселити
Позивачка 1, ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов підтримала, пояснила
що будинок в якому вони з донькою
проживали на даний час вільний та
пустує, в той час як вона повинна
орендувати інше помешкання і витрачати
на це додатково кошти. Просила ухвалити
рішення, яким визнати за нею та її
донькою право на користування житловим
будинком АДРЕСА_1 Просила провести
заочний розгляд справи, оскільки
відповідач до суду не з'явилася.

Позивачка 2, ОСОБА_3 до судового
засідання не з'явилася, направила до
суду заяву про слухання справи у її
відсутність, у зв'язку із сімейними
обставинами. Суд, відповідно до ст. 169
ЦПК України, вважає за можливе визнати
неявку позивача 2 поважною та слухати
справу у його відсутність.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, не повідомив про причини
своєї неявки, хоча був належним чином
повідомлений про час і місце судового
засідання, відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК
України через оголошення у пресі, а
отже вважається належним чином
повідомлений. Суд вважає можливим,
відповідно до ст. 169 п. 4 ЦПК України,
визнати причину неявки відповідача
неповажною і ухвалити заочне рішення
відповідно до ст. 224 ЦПК України за
згодою представника позивача.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
підтвердила, що з жовтня 2012 року
відповідач ОСОБА_4 вигнав позивачку
ОСОБА_2 із будинку та поставив на вікна
і двері металеві решітки. Позивачка
разом із донькою ОСОБА_3, зареєстровані
у спірному житловому будинку до
теперішнього часу, однак в ньому не
проживають у зв'язку з перешкодами.

Вислухавши пояснення позивача 1,
перевіривши матеріали справи,
враховуючи доводи позивачів 1,2 в
обґрунтування позову та покази свідка,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Предметом спору є визнання за
позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право на
користування житловим будинком,
розташованим в АДРЕСА_1 Новотроїцького
району Херсонської області, шляхом їх
вселення.

Спірні відносини є цивільними
правовідносинами і регулюються
нормами діючого цивільного та
житлового законодавства: ст. 47, 55
Конституції України, ст. 405 ЦК України,
ч.4 ст. 9, 64, 156 Житлового кодексу РСР
України, п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» №2 від 12.04.1985 року, відповідно
до яких кожен має право на житло. Ніхто
не може бути примусово позбавлений
житла інакше як на підставі закону за
рішенням суду. Кожен має право
будь-якими не забороненими законом
засобами захищати свої права і свободи
від порушень і протиправних посягань.

В суді встановлено факт належності на
праві приватної власності відповідачу
ОСОБА_4 житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_1
Новотроїцького району Херсонської
області.

Факт перебування позивачки ОСОБА_2 та
відповідача ОСОБА_4 у шлюбі з 03.07.2003 року
по теперішній час (а.с. 11), але вони
шлюбні відносини фактично не
підтримують та проживають окремо.

Відповідно до ст. 64 ЖК України
передбачено, що члени сім'ї наймача, які
проживають разом з ним, користуються
нарівні з наймачем усіма правами і
несуть усі обов'язки, що випливають з
договору найму жилого приміщення.
Повнолітні члени сім'ї несуть
солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

За приписом ст. 65 ЖК України, наймач
вправі в установленому порядку за
письмовою згодою всіх членів сім'ї, які
проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб.

З матеріалів справи вбачається, що у
спірному житловому будинку,
розташованому в АДРЕСА_1
Новотроїцького району Херсонської
області, за згодою відповідача ОСОБА_4
були вселені члени його сім'ї - дружина
ОСОБА_2 та пасербиця ОСОБА_3. Місце
реєстрації позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
підтверджується відповідними
відмітками в паспорті в графі місце
проживання (а.с. 8,10).

Відповідно до чинного законодавства,
до членів сім'ї наймача належать
дружина наймача, їх діти і батьки.
Членами сім'ї наймача може бути визнано
й інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом з наймачем і ведуть з
ним спільне господарство, а отже
пасербиця відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_3
хоча і не має кровного споріднення з
відповідачем, також відноситься до
членів його сім'ї.

Якщо особи, зазначені в частині 2 ст. 64
ЖК України, перестали бути членами
сім'ї наймача, але продовжують
проживати в займаному жилому
приміщенні, вони мають такі ж права і
обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Особи, що вселилися в жиле приміщення
як члени сім'ї наймача, набувають
рівного з іншими членами сім'ї права
користування жилим приміщенням, якщо
при вселенні між цими особами,
наймачем та членами його сім'ї, які
проживають з ним, не було іншої угоди
про порядок користування жилим
приміщенням.

Також в судовому засіданні
встановлено, що відповідач ОСОБА_4
чинить перешкоди в користуванні
житловим будинком позивачам ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, що підтверджується показами
свідка.

Оскільки позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
вселилися у вищевказаний житловий
будинок і зареєстровані за адресою
АДРЕСА_1 у встановленому законом
порядку в якості членів сім'ї
відповідача і бажають проживати там,
хоча відповідач чинить перешкоди в
цьому, то в силу вищенаведених правових
положень вони мають рівні з
відповідачем права та обов'язки щодо
користування даним житловим будинком і
фактичне припинення сімейних відносин
з відповідачем не позбавляє їх права
користування житловим будинком.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини справи на які вона
посилається, як на підставу своїх
вимог. Позивачі довели в суді факт, що
вони мають право на користування
приміщенням житлового будинку, як
членів сім'ї відповідача. Відповідач до
судового засідання не з'явився та не
надав суду доказів наявності між ним,
дружиною та пасербицею будь-якої
домовленості про порядок користування
будинком, а факт того, що позивачі
фактично перестали бути членами сім'ї
відповідача, не дає йому підстави для
перешкоджання їм у праві
користуватися спірним житлом.

Враховуючи зазначені обставини суд
приходить до висновку що є підстави для
задоволення позову і визнання за
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права користування
житловим будинком АДРЕСА_1 та вселення.

Оскільки позов задоволено повністю, то
суд відповідно до п.6 ст. 79, ст. 88 ЦПК
України, вважає необхідним віднести
сплачені судові витрати за рахунок
відповідача і стягнути з нього судовий
збір в розмірі 243,60 гривень та суму
оплати оголошення у пресі в розмірі 420,00
гривень, на користь позивача ОСОБА_2.

На підставі зазначеного ст. 405 ЦК
України, ч.4 ст. 9, 64, 156 Житлового кодексу
РСР України, п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» №2 від 12.04.1985 року і керуючись
ст. 7, 10, 15, 16, 60, 61, 81, 88, 209, 213-218, 224 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання
права користування житловим
приміщенням та вселення, -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 право користування
житловим приміщенням та вселити їх в
житловий будинок, розташований в
АДРЕСА_1 Новотроїцького району
Херсонської області.

Зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користуванні
житловим будинком, розташованим в
АДРЕСА_1 Новотроїцького району
Херсонської області

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5,
мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код №
НОМЕР_1, мешканки АДРЕСА_2
зареєстрованої в АДРЕСА_1 сплачений
судовий збір в сумі 243,60 гривень та
оплату оголошення у засобах масової
інформації в сумі 420,00 гривень, всього:
663,60 гривень (шістсот шістдесят три
гривні шістдесят копійок).

Рішення може бути переглянуте судом за
письмовою заявою відповідача, яку він
подає протягом десяти днів з дня
отримання копії заочного рішення до
суду, який ухвалив заочне рішення.

На рішення протягом десяти днів з
моменту його проголошення може бути
подана апеляційна скарга до
Апеляційного суду Херсонської області
через Новотроїцький районний суд
Херсонської області.

Рішення набирає законної сили після
закінчення вище зазначених строків, а
якщо подана апеляційна скарга і
рішення не скасоване після розгляду
справи Апеляційним судом.

Суддя: (підпис)