АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2886/14 Справа № 2/0203/373/2013 Головуючий у 1 й інстанції - Маймур Ф.Ф. Доповідач - Бараннік О.П.
04 вересня 2014 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 рік вересень 04 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Білоус А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_4, третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2011 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про звернення стягнення, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № DNHDGA00000432 від 15.06.2007 року ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 121 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.06.2017 року.

Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно було здійснюватися щомісяця, в період оплати позичальниця повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом , яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат.

Крім того, в забезпечення зобов'язань за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» і відповідачкою ОСОБА_4 15.06.2007 року укладено договір іпотеки № DNHDGA00000432, згідно умов якого відповідачкою було передано в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що у зв'язку з неналежним виконанням позивачкою взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, станом на 30.09.2011 року у неї виникла кредитна заборгованість у розмірі 193 263,31 доларів США, в той час коли, згідно з частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» вимушено було звернутись з даним позовом до суду.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7, не погодившись з позовними вимогам Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» в травні 2012 року звернулись до суду з зустрічною позовною заявою, в якій посилаючись на те, що у належній їх матері ОСОБА_4 квартирі АДРЕСА_1, вони були зареєстровані з 26 вересня 2006 року і на момент укладення спірного договору іпотеки 15 червня 2007 року були неповнолітніми, просили зазначений договір визнати недійсним.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2013 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору іпотеки недійсним - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посилаючись на невідповідність рішення фактичним обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просили рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства комерційного бланку «Приватбанк» відмовити, а їх зустрічний позов щодо визнання недійсним договору іпотеки задовольнити.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк» щодо способу звернення стягнення просило змінити, залишивши в іншій частині рішення суду без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягає задоволенню, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - відхиленню, а рішення суду - скасуванню з послідуючим ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації, і про задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання недійсним договору іпотеки квартири № DNHDGA00000432 від 15.06.2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та Єгорян Лейки Комсівни, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною та зареєстрованого в реєстрі № 6241, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив з підтвердженості факту укладання між сторонами як кредитного договору № DNHDGA00000432 від 15.06.2007 року , так і договору іпотеки спірної квартири № DNHDGA00000432 від 15.06.2007 року у відповідності до вимог чинного законодавства.

Однак, з таким висновком суду повністю погодитись не можливо, оскільки в частині укладання договору іпотеки спірної квартири № DNHDGA00000432 від 15.06.2007 року у відповідності до вимог чинного законодавства він зроблений поверхово та односторонньо, на підставі лише довідки ремонтно-експлуатаційної дільниці № 2 за № 1614 від 05.06.2007 року про те, що у вказаній квартирі зареєстрована одна ОСОБА_4, тоді коли з інших доказів, які містяться в матеріалах справи видно, що на момент укладання зазначеного договору іпотеки в спірній квартирі АДРЕСА_1 з 26.09.2006 року були зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на той час були неповнолітніми. Ця обставина підтверджується свідоцтвами про їх народження, копіями паспортів, даними відділу адресно-довідкової роботи з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України № 1195/4 від 24.06.2014 року, довідкою про реєстрацію місця проживання/перебування особи від 19.06.2014 року, довідкою Комунального підприємства «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської області від 19.06.2014 року та особистим рахунком № 2 - 2560214 з вказівкою кількості зареєстрованих осіб у спірній квартирі на яку нараховувалась оплата комунальних послуг.

З огляду на викладене, а також на те, що відповідно до статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування якими мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування, чого при викладених обставинах під час укладання договору іпотеки спірної квартири зроблено не було та що належним чином не було з'ясовано і судом першої інстанції при постановці рішення по суті, зазначене рішення суду залишатись в силі не може і підлягає скасуванню з послідуючим ухваленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та про задоволення зустрічних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_2 щодо визнання договору іпотеки недійсним, який був укладений всупереч їх інтересів, коли вони перебували у неповнолітньому віці.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, п.п.1,3 ст. 309, ст.ст. 313 - 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2013 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації - відмовити.

Задовольнити зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання договору недійсним.

Визнати недійсним договір іпотеки квартири № DNHDGA00000432 від 15.06.2007 року, укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та Єгорян Лейки Комсівни, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною та зареєстрованого в реєстрі № 6241.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: