Черкаський районний суд Черкаської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4

представників відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Черкаської районної державної адміністрації, Тубільцівської сільської ради про визнання частково недійсним свідоцтва на жилий будинок та визнання права власності на жилий будинок, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позову позивач зазначила, що з народження проживала в АДРЕСА_1 разом зі своїми батьками та відповідачем ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_10, яка була головою домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. (що підтверджується довідкою Тубільцівської сільської ради). На момент смерті ОСОБА_10 за вищезазначеною адресою проживали і були зареєстровані брат позивача ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1. (що підтверджується довідкою з Тубільцівської сільської ради). Після смерті мами, з заявою про оформлення спадщини ні позивач ні відповідач до нотаріальної контори не зверталась, так як на домоволодіння за вищевказаною адресою був відсутній правовстановлюючий документ. Позивач вказує, що до травня 2014 року вона разом зі своїм братом ОСОБА_2 на рівних користувалась домоволодінням та земельною ділянкою, що прилягає до неї. В травні 2014 року між позивачем та відповідачем виникла сварка після якої відповідач ОСОБА_2 заявив, що він є єдиним власником домоволодіння і перестав пускати позивача до будинку. На підтвердження цього пред'явив позивачу Свідоцтво про право власності на жилий будинок виданий в 1994 році Виконавчим комітетом Черкаської районної ради народних депутатів Черкаської області. Позивач звернулась до Тубільцівської сільської ради з заявою пояснити на яких підставах відповідач став власником будинку за вищевказаною адресою. Тубільцівська сільська рада надала відповідь де зазначено, що «Згідно запису в по господарській книзі за 1977-1979 роки гр. ОСОБА_2 записаний як голова домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1». Вважає що Свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок № 42 від 17 листопада 1994 року видано з порушенням вимог закону, просила суд визнати недійсним Свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок № 42 від 17 листопада 1994 року видано Виконавчим комітетом Черкаської районної ради народних депутатів Черкаської області, яке посвідчує належність жилого будинку з належними до нього будівлями та спорудами розташованого в АДРЕСА_1 ОСОБА_2,

Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке складається з жилого будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1. Визнати за відповідачем ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке складається з жилого будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та її представники ОСОБА_3, ОСОБА_4позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити з підстав, викладених в поховній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представники ОСОБА_5, ОСОБА_6, представник відповідача Тубільцівської сільської ради ОСОБА_13 в судовому засіданні проти позову заперечували, вважають що він не підлягає до задоволення оскільки позивач після смерті матері виїхала на постійне проживання до м. Черкаси, після цього в будинку не проживала, а тому не має на нього жодного права, а також надали суду письмове заперечення в якому вказали, що на час видачі спірного свідоцтва про право власності застосовувалось законодавство що діяло на той час. Оскільки громадянка ОСОБА_1 вибула з колгоспного двору в період 1977-1979 років (згідно запису в погосподарській книзі) на навчання в м. Черкаси та з тих пір не брала участі працею і коштами у веденні господарства колгоспного двору навіть більше трьох років підряд, то за нею не збереглося право на частку в майні двору, а тому видане свідоцтво про право власності, в якому зазначено, що будинок належить на праві власності колгоспному двору, главою якого був ОСОБА_2, який на той час самостійно вів господарство колгоспного двору без участі своєї сестри ОСОБА_1.

Представник відповідача Черкаської районної державної адміністрації будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання в судове засідання не з'явився.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Позивач та відповідач ОСОБА_2 з народження проживали в АДРЕСА_1 разом зі своїми батьками.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача та відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_10, яка була головою домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. (що підтверджується довідкою Тубільцівської сільської ради). На момент смерті ОСОБА_10 за вищезазначеною адресою проживали і були зареєстровані брат позивача ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1. (що підтверджується довідкою з Тубільцівської сільської ради). Після смерті матері, з заявою про оформлення спадщини ні позивач ні відповідач ОСОБА_2 до нотаріальної контори не звертались.

На підставі рішення виконкому Черкаської міської ради народних депутатів від 27 жовтня 1994 року № 72 відповідачу ОСОБА_217 листопада 1994 року було видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок № 42 яке позивач і просила суд визнати недійсним.

На думку суду спірне свідоцтво про право власності є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування - в даному випадку рішення виконкому Черкаської міської ради народних депутатів від 27 жовтня 1994 року № 72, тому позовна вимога про скасування спірного свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № 42 яке позивач і просила суд визнати недійсним є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого видано спірне свідоцтво. Оскільки суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог то він фактично позбавлений можливості своїм рішенням вирішити питання про законність рішення виконкому Черкаської міської ради народних депутатів від 27 жовтня 1994 року № 72 на підставі якого видано спірне свідоцтво, а відповідно і законність самого свідоцтва.

Відповідно ст..88 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Черкаської районної державної адміністрації, Тубільцівської сільської ради про визнання частково недійсним свідоцтва на жилий будинок та визнання права власності на жилий будинок - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: О. А. Смоляр