АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач: Нежура В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2014 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Соколової В.В., Усика Г.І.

при секретарі: Гулієв Ф.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м. Києві Альїда ФіліпаНаджибовича на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 1 липня 2014 року у справі за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м. Києві Сатиренко Ірини Олександрівни про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И Л А

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 1 липня 2014 року в задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м. Києві Сатиренко Ірини Олександрівни про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, старший державний виконавець ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Альїд Ф.Н. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою подання старшого державного виконавеця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України задовольнити, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Зокрема апелянт зазначає, що боржником свідомо не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання (повне або часткове) рішення суду, а навпаки вчиняються дії, що ускладнюють та унеможливлюють його виконання.

Представник апелянта в суді апеляційної інстанції підтримав подану скаргу із викладених в ній підстав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.12.2010 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, на підставі виконавчого листа №2-336/10 від 07.12.2010 року про стягнення з ЗАТ «СК Інкомстрах» на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 144 500, 00 грн. та надано строк для самостійного виконання рішення суду.

30.12.2010 р. до зведеного виконавчого провадження було приєднане виконавче провадження № 34803508, про стягнення з ЗАТ «СК Інкомстрах» на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 144 500, 00 грн.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно пункту 18 частини 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Крім того, відповідно до п. п. З, 6 ч. З ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій ' пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання.

Відповідно до п. 2, 5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон зокрема, у тому випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього удовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому відомому невиконанні нею таких обов'язків.

Задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також кпро кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано повідомлення про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому листі.

Відмовляючи у задоволені подання, суд виходив із того, що старшим державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві не надано жодного доказу, який би свідчив про ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду.

Суду також не було надано достатніх доказів, які б давали підстави вважати, що керівник ЗАТ «СК Інкомстрах» ОСОБА_4 може виїхати за кордон на постійне місце проживання.

Колегія судів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними, і такими що відповідають нормам матеріального і процесуального права.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вказує на те, що апелянтом не було надано доказів того, що керівник ЗАТ «СК Інкомстрах» ОСОБА_4 навмисно вчиняв дії спрямовані на уникнення від виконання рішення суду або в інший спосіб ухиляється від його виконання.

Враховуючи наведене і керуючись ст.ст. 303, 312 - 315, 377-1 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м. Києві Альїда Філіпа Наджибовича відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 1 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: