АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8754/14 Справа № 180/2126/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Хомченко С. І. Доповідач - Колодяжна Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Колодяжної Н. Є.

суддів - Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі - Надтока А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" - про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2014 року, яким з нього на користь позивача стягнуто 6 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вивчивши матеріали справи вважає скаргу необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому має бути залишено без змін виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що позивач знаходився в трудових відносинах з ПАТ «МГЗК». Під час роботи на підприємстві ОСОБА_2 було травмовано, за наслідками нещасного випадку було складено Акт № 3/34 по формі Н-1.

За висновкоми МСЕК від 13 жовтня 2008 року позивачу було встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 25 % - первинно та 23 вересня 2009 року - у розмірі 65 % та третю групу інвалідності - повторно з наступною датою переогляду 01 вересня 2010 року.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р., із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди" роз'яснено, що судам необхідно враховувати, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України(набрала чинності 13 січня 2000 року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Задовольняючи частково позов і стягуючи з відповідача 6 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов правильного висновку що, роботодавець, який не створив безпечних умов праці, в той час як відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України саме власник або уповноважений ним орган зобов'язаний створити небезпечні і нешкідливі умови праці, в результаті чого позивач отримав травму, повинен відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП України відшкодувати останньому моральну шкоду.

Посилання апелянта на те, що належним відповідачем по справі є Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України, а ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» не є належним відповідачем по справі, необгрунтовані, оскільки відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України саме власник, яким є ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України.

Доводи про те, що суд невірно визначив характер правовідносин, необґрунтовані, оскільки суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, права та обов'язки сторін, зазначив норми діючого законодавства, що регулюють встановлені правовідносини і прийшов до правильного висновку про відшкодування позивачу моральної шкоди, саме ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат».

Що стосується доводів скарги про те, що позивачем не надано доказів, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди в зв'язку з втратою працездатності, то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності в результаті трудової діяльності на підприємствах відповідача йому спричинена моральна шкода.

Посилання відповідача про те, що для вирішення питання щодо наявності спричинення позивачу моральної шкоди ушкодженням здоров'я, необхідні спеціальні медичні знання, а тому для об'єктивного вирішення спору необхідний висновок медико-соціальною експертної комісії не можуть бути прийняті до уваги, оскільки необхідність спеціального висновку медико-соціальної експертної комісії відносно спричинення особі моральної шкоди, законом не передбачена, а факт спричинення моральної шкоди та моральних страждань, підтверджується фактом отримання ним професійного захворювання, встановленого висновком МСЕК.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» - відхилити.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

Н.М. Лисична