АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Ремеза В.А., Прозорової М.Л., при секретареві Яловій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2013 року за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз про визнання протиправними дій, бездіяльності, нарахувань та зобовязання вичинити дії,-

в с т а н о в и л а :

18.08.2011р. ПАТ по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз звернулось до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з позовом про стягнення заборгованості за спожитий природний газ за період з 1.01.2003р. у сумі 2650грн.70коп. У січні 2012 року ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом про визнання протиправними дій, бездіяльності ПАТ по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз, нарахувань та зобовязання останнього вичинити дії.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.04.2013р. у задоволенні позовних вимог ПАТ по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз та ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз, посилаючись на незаконність відмови у задоволенні його позову, просив скасувати рішення суду першої інстанції у цій частині. В іншій частині рішення не оскаржено.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню у цій частині з ухваленням нового рішення за такими підставами.

Відмовляючи ПАТ по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз у задоволенні позову про стягнення заборгованості за спожитий газ, суд першої інстанції виходив з його недоведеності.

Вказаний висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та обставинам справи, з яких вбачається наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.11.1998р. квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. …). ОСОБА_6 помер 14.01.2002р. (а.с.42). 25.05.2004р. ОСОБА_2 уклав з ВАТ Дніпропетровськгаз (правонаступник ПАТ по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз) договір про надання послуг з газопостачання за адресою: квартира АДРЕСА_1 (а.с.59).

Згідно акту №2471 17.08.2000р. у квартирі АДРЕСА_1 встановлено лічильник газу РЛ-6, №10084, 2000 року випуску (а.с.15). Згідно п.5.15. паспорту встановленого лічильника передбачено, що лічильник, який знаходиться в експлуатації, підлягає державній повірці не рідше, як 1 раз у 5 років (а.с.60-63).

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.28 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність підприємства, організації та фізичні особи зобовязані своєчасно подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

За вимогами п.29,34 Правил надання населенню послуг з газопостачання споживач зобовязаний, зокрема, безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представників газопостачальної (газотранспортної) організації для демонтажу або монтажу лічильників газу, повязаного з проведенням їх планової повірки та несе відповідальність у разі відмови у такому доступі.

3.06.2005р. працівниками газопостачальника складено дефектний акт про те, що при роботі однієї газової конфорки лічильник не фіксує витрат газу. Акт підписано споживачем. Згідно складеного 13.10.2006р. працівниками газопостачальника акта при перевірці роботи газового лічильника виявлено, що при роботі однієї конфорки на малому вогні лічильник не фіксує витрат газу. Акт підписано споживачем. (а.с.127).

Після встановлення вказаного лічильника його державна повірка не здійснювалась. 23.04.2007р. представниками газопостачальника ОСОБА_2 письмово повідомлено про необхідність здійснення планової державної повірки лічильника, зазначено контактний телефон працівника лабораторії по державній повірці та попереджено про наслідки відмови від повірки. Від підпису про отримання повідомлення ОСОБА_2 відмовився. (зворотній а.с.15). 23.04.2007р. працівниками газопостачальника за участю депутата Новомосковської міської ради складено акт-претензію про те, що ОСОБА_2 не допустив зняття лічильника для проходження державної повірки та про повідомлення його про нарахування плати за нормами споживання газу. Від підпису акта ОСОБА_2 відмовився. (а.с. …).

Положеннями п.2.6., 3.1 Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання передбачено, що у разі виявлення газопостачальником або газорозподільним підприємством порушень Правил за участю споживача складається відповідний акт-претензія. У разі відмови споживача від підписання акта він підписується представниками підприємства у кількості не менше трьох осіб та робиться відмітка про відмову споживача. У випадку прострочення періодичної повірки лічильників газу з вини споживача, а саме, у разі відмови споживача у доступі до своїх приміщень для демонтажу лічильника, факт відсутності такого вільного доступу засвідчується виборною особою будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоврядування.

Зазначені обставини свідчать, що планова повірка встановленого 17.08.2000р. у квартирі АДРЕСА_1 лічильнику газу РЛ-6, не проведена з вини споживача внаслідок його відмови у доступі до своїх приміщень для демонтажу лічильника. Факт його відмови підтверджено складеними у передбаченому законом порядку відповідними актами. Твердження ОСОБА_2 про відсутність його вини та посилання на вину у цьому самого газопостачальника спростовується письмовими доказами. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що конфлікт, який виник з приводу прострочення періодичної повірки лічильника газу, триває значний час з 2007 року. Після виникнення конфлікт не був розвязаний, а спірні відносини між його сторонами лише поглибились та розширились, внаслідок чого споживачу взагалі було припинено газопостачання у квартиру. Надання лічильника на повірку є обовязком саме споживача, а тому не виконання ОСОБА_2 свого обовязку є лише його спробою ухилитись від відповідальності та безпідставно перекласти її на газопостачальника. Навіть після того, як вже підчас апеляційного розгляду справи лічильник був демонтований (а.с.190), все таки на повірку споживачем він не був переданий. Крім того, відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, рішення за яким набрало законної сили, суд першої інстанції встановив не доведеність ним того, що газопостачальник відмовляється від проведення повірки лічильника. Фактично вбачається, що з метою обґрунтування здійснення оплати за спожитий газ за показаннями лічильника, весь час ОСОБА_2 вважав, що лічильник справний, наполягав на проведенні експертизи у його присутності (чи представника). Між тим, крім, не надання лічильника на повірку, претензій щодо інших порушень газопостачальником до споживача не висувалось. Здійснення періодичної державної повірки лічильника передбачено як Законом України Про метрологію та метрологічну діяльність, так і самим технічним паспортом лічильника. Дотримання вказаних вимог є обовязком споживача, що безпосередньо зазначено у ч.2 ст.28 Закону. Надання ОСОБА_2 складеного 27.04.2011р. за участю громадян, своїх сусідів, акту про те, що газовий лічильник у його квартирі не має пошкоджень, порушень пломби та ін. (а.с.45) ніяким чином не замінює висновку компетентного державного органу щодо стану лічильника та можливості його подальшої експлуатації.

Відповідно до положень п.15 Правил справляння плати за нормами споживання у разі наявності лічильника газу допускається у разі прострочення планової повірки лічильника газу з вини споживача у разі відмови споживача у доступі до своїх приміщень, де розташовані лічильники газу, для їх демонтажу або монтажу. Така ж відповідальність споживача передбачена і п.1.3., 2.6. Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання.

З врахуванням вказаних вимог закону та встановлених обставин, обґрунтованим є нарахування газопостачальником оплати за послуги газопостачання за нормами споживання.

За відомостями ПАТ по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз по оплаті послуг з газопостачання у квартиру АДРЕСА_1 існує заборгованість у сумі 252грн.33коп. за період 1.01.2003р. по 23.04.2007р. (а.с.12) та заборгованість у сумі 2398грн.37коп. за період з 23.04.2007р. по 1.07.2011р. (а.с.13).

Згідно ухвали судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 6.05.2011р. скасовано виданий вказаним судом 21.03.2011р. судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги газопостачання у сумі 2311грн.20коп. (а.с.10).

Відповідно до положень ст.71 ЦК України 1963р., ст.257 ЦК України 2003р. загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Враховуючи зазначені вимоги закону та те, що вимога про стягнення заборгованості підприємством заявлялась у березні 2011 року, заборгованість підлягає стягненню в межах передбаченого строку позовної давності за період з березня 2008 року по червень 2001 року включно. За розрахунком ПАТ по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз нарахована за вказаний період складає 2473грн.97коп., а фактично сплачена за вказаний період 578грн.89коп. (а.с.13). Таким чином заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів, складає суму 1895грн.08коп. (2473,97+578,89=1895,08).

На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у сумі 195грн.70коп. (а.с.1-3,163) по 48грн.92коп. з кожного.

Оскільки висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первинного позову не відповідають вимогам закону та обставинам справи, його рішення у цій частині на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вказаного позову.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу та позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2013 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз 2095грн.08коп. заборгованості по оплаті послуг газопостачання за період з березня 2008 року по червень 2011 року включно.

В іншій оскарженій частині рішення місцевого суду залишено без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді :