Справа № 140/2268/14-ц
№2/140/756/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2014 року
Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі : головуючого судді
Царапори О.П.

при секретарі
Євтодієвій Н.М..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Немирові цивільну
справу за позовом прокурора
Немирівського району в інтересах
Управління пенсійного фонду України у
Немирівському районі до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О
В И В :

21.08.2014 року прокурор Немирівського
району звернувся до Немирівського
районного суду в інтересах Управління
пенсійного фонду України у
Немирівському районі до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди. Свої
позовні вимоги обґрунтовує тим, що
прокуратурою Немирівського району
було проведено перевірку щодо
дотримання посадовими особами
управління Пенсійного фонду України у
Немирівському районі вимог Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
під час призначення та виплати пенсії
громадянам, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи, та виявлено
факти його грубих порушень.

На підставі винесеного 27 липня 2000 року
Немирівським районним судом
Вінницької області рішення,
встановлено факт постійного
проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
період з листопада 1985 року по даний час
в с. Скрицьке,Немирівського району,
Вінницької області.

Згідно даного рішення відповідач
ОСОБА_1 пред'явив довідку видану
виконкомом Скрицької сільської ради за
№ 342 від 20 листопада 2000 року про його
проживання на території, яка
відноситься до населеного пункту
четвертої категорії потерпілих
внаслідок аварії на Чорнобильській
АЄС, у зв'язку з чим ОСОБА_1 15 вересня 2000
року отримав посвідчення громадянина,
який постійного проживає на території
зони посиленого радіоекологічного
контролю 4 категорії.

У відповідності до вищевказаних
документів та поданої ОСОБА_1 заяви,
останньому з 22 лютого 2001 призначена
пенсія за віком на підставі ст. 55 Закону
Української РСР «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» зі зниженням пенсійного
віку на 5 років та доплата додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
особи, віднесеної до 4 категорії
відповідно ст. 51 Закону Української РСР
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

24 лютого 2012 року прокуратурою
Немирівського району в інтересах
держави в особі Управління Пенсійного
фонду України в Немирівському районі
до Немирівського районного суду була
подана заява про перегляд справи за
нововиявленими обставинами, оскільки
факт проживання ОСОБА_1 в с. Скрицьке,
Немирівського району, Вінницької
області, який встановлений рішенням
Немирівського районного суду від 27
липня 2000 року, не відповідає дійсності.

Зокрема Апеляційним судом Вінницької
області від 24 вересня 2013 року рішення
Немирівського районного суду
Вінницької області від 22 липня 2013 року
скасовано, а провадження в цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України у
Немирівському районі про встановлення
факту проживання на території с.
Скрицьке, Немирівського району було
закрито.

Відповідно до листа № 01-13-0488 від 11
лютого 2013 року управління соціального
захисту населення, сім'ї та молоді
Немирівської районної державної
адміністрації ОСОБА_1, згідно рішення
апеляційного суду від 22.01.2013, втратив
право на статус постраждалого від
наслідків Чорнобильської катастрофи.

Втративши статус постраждалого від
наслідків Чорнобильської катастрофи,
ОСОБА_1 втратив право на зниження
пенсійного віку на 5 років та отримання
доплати до пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особі, віднесеної до 4
категорії на підставі ст. 51 Закону
Української РСР «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Внаслідок чого ОСОБА_1 неправомірно
виплачені державні кошти на загальну
суму 13 727 грн. 79 коп., а саме: пенсію за
період з 22 лютого 2001 року по 22 лютого 2006
року (до досягнення пенсійного віку) в
сумі 12 480 грн. 29 коп., та за період з 23
лютого 2006 року по 21 січня 2013 року
доплату до пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особі, віднесеної до категорії
4 відповідно ст. 51 Закону Української
РСР «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яку ОСОБА_1
отримав в розмірі 1247 грн. 50 коп.

За таких обставин прокурор
вважає, що юридійчній особі,
Управлінню пенсійного фонду у
Немирівському районі була завдана
майнова шкода, яка підлягає стягненню з
відповідача ОСОБА_1, чим реально
порушуються інтереси держави в частині
наповнення бюджету Фонду, а тому й
звернувся в її інтересах до суду.

В судовому засідання прокурор
Непийвода В.А. заявлені вимоги
підтримав, просив суд стягнути на
користь Управління пенсійного фонду
України у Немирівському районі з
відповідача ОСОБА_1 заподіяну
матеріальну шкоду в сумі 13727,79 грн.

Представник УПФ у Немирівському районі
в судовому засіданні позов підтримав
повністю з підстав викладених в ньому,
просив його задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_2,
ОСОБА_3 в судовому засіданні
заперечували щодо задоволення даного
позову. Суду пояснили, що пенсія була
нарахована та виплачувалася УПФ у
Немирівському районі добровільно

за відсутності рахункової помилки та у
відповідності до вимог закону.

Недобросовісності з боку
набувача, відповідача ОСОБА_1 не має, а
тому відсутні усі підстави вважати, що
отримання ним додаткової пенсії
заподіяної здоров'ю як особі,
віднесеній до 4 категорії виникло з
підстав навмисного утаювання чи
перекручування ним відомостей. Тому
відповідно й відсутні підстави
вважати, що його діями заподіяна
майнова шкода.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази в справі,
суд приходить до висновку, що позов не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 15 вересня 2000 року
відповідач отримав статус та
посвідчення громадянина, який
постійного проживає на території зони
посиленого радіоекологічного контролю
4 категорії Серія НОМЕР_1 (а.с. 11).

Відповідно до ч.3 ст. 65 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
посвідчення «Учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської
катастрофи» є документами, що
підтверджують статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи та надають право
користування пільгами, встановленими
Законом.

Згідно ч. 4 ст. 65 цього Закону видача
посвідчень провадиться спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади, Радою міністрів
Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською і
Севастопольською міськими державними
адміністраціям за поданням районних
державних адміністрацій. Порядок
видачі посвідчень встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України у
Немирівському районі, як одержувач
пенсії з 22 лютого 2001 року і йому
призначена пенсія за віком на підставі
ст. 55 Закону Української РСР «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» зі
зниженням пенсійного віку на 5 років та
доплата додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю особи, віднесеної до
4 категорії відповідно ст. 51 Закону
Української РСР «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч.1 ст.П ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, та в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів.

Згідно ст.58 ч.1 ЦПК України, належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування.

Згідно ст.59 ч.2 ЦПК України, обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може грунтуватися на
припущеннях.

Згідно ст.64 ЦПК України,
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

На огляд суду не було надано доказів,
щодо вирішення даного питання у
позасудовому порядку, а саме суду не
надано доказів чи УПФ у Немирівському
районі утворювалася комісія з розгляду
даного спірного питання про визнання
безпідставним нарахування пільгової
пенсії особі, що є постраждалою від
аварії на Чорнобильській АЕС у зв'язку
з не підтвердженням проживання даної
особи в зоні посиленого
радіологічного контролю, що
підтверджувало б втрату права
відповідача на користування певними
пільгами передбаченими Законом
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ст. 64 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особи,
винні в порушенні вимог цього Закону,
утаюванні або навмисному перекрученні
відомостей про стан радіаційної
обстановки або про захворюваність
людей, у видачі документів, посвідчень,
вчиненні будь-яких інших діянь, що
призводять до незаконного одержання
громадянами прав і пільг, передбачених
цим Законом, несуть матеріальну,
адміністративну або кримінальну
відповідальність, встановлену
законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Судом не встановлено факту
недобросовісності відповідача ОСОБА_1
щодо отримання ним додаткової пенсії
заподіяної здоров'ю як особі,
віднесеній до 4 категорії. Також не
надано доказів, що відповідач вчиняв
дії для навмисного утаювання або
перекручування відомостей, будь-які
інші діяння, що призвели до незаконного
одержання ним пенсії. Не встановлено
таких обставин і в судовому засіданні.
А тому, відсутні підстави для
відшкодування шкоди в сумі 13727,79 як
надміру виплаченої додаткової пенсії
відповідачем.

Більше того, згідно з п. 38 Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", що затверджений
Постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 року № 22-1 та
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846, при
прийманні документів орган, що
призначає пенсію, перевіряє
правильність оформлення заяви,
відповідність викладених у ній
відомостей про особу даним паспорта та
документам про стаж; здійснює
попередню правову експертизу змісту і
належного оформлення представлених
документів, перевіряє правильність
копій відповідних документів, фіксує й
засвідчує виявлені розходження та має
право вимагати від підприємств,
установ та організацій, фізичних осіб
дооформлення в трьохмісячний термін з
дня подання заяви прийнятих і подання
додаткових документів, а також
перевіряти в необхідних випадках
обґрунтованість їх видачі. За таких
обставин суд вважає, що даному випадку
пенсія виплачувалася УПФ України в
Немирівському районі добровільно, за
відсутності рахункової помилки та
недобросовісності з боку відповідача.

Крім того існують нормативні акти в
сфері пенсійних відносин, які
являються спеціальними законами, по
відношенню до Цивільного кодексу
України.

Так, ст. 103 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", надає право органам, що
призначають пенсії, за своїм рішенням,
а у випадках передбачених цим законом -
за рішенням суду, стягувати над міру
виплачені суми пенсії.

Законом передбачено, що суми
пенсії, над міру виплачені стягуються
лише у одному випадку - коли така
надмірна виплата була здійснена
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо). Даний перелік випадків є
вичерпним.

Отже, чинним законодавством
передбачено, що стягнути майнову шкоду
на користь фізичної або юридичної
особи можна лише з особи, яка її
завдала, за умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
причинний зв'язок та в разі доведення
її вини у спричиненні даної шкоди.

Проте прокурор, представник УПФ у
Немирівському районі не навели жодних
доказів того, що дії відповідача були
неправомірними і між ними та завданням
шкоди є причинний зв'язок, як і те, що
переплата пенсії сталася з вини ОСОБА_1,
а отже відсутня його вина у переплаті
пенсії, що виключає стягнення з неї
майнової шкоди на підставі ст. 1166 ЦК
України.

Пунктом 1 ч.1 ст.1215 ЦК України
передбачено, що не підлягають
поверненню безпідставно набуті:
заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача.

В цьому випадку, враховуючи, що виплата
не пов'язана із зловживаннями, вказана
переплачена сума стягненню не підлягає
і підлягає списанню.

Механізм списання виявлених сум
переплат пенсій в пенсійних справах,
які є безнадійними для списання, якщо
це не відомо управлінню,
регламентується Порядком
відшкодування коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
та списання сум переплат пенсій та
грошової допомоги, що є безнадійними до
стягнення, затвердженим Постановою
Правління Пенсійного фонду України від
21.03.2003 року № 6-4.

Пунктом 3 вказаного Порядку також
встановлено, що повернення коштів,
надміру виплачених за призначеними
пенсіями, проводиться відповідно до
статті 103 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" у випадках виявлення
подання громадянами недостовірних
відомостей про заробітну плату чи
інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного
подання відомостей про зміни у складі
сім'ї ,тощо.

Положенням про Пенсійний фонд
України, затвердженим Постановою
Правління Пенсійного фонду України від
30.04.2002 року № 8-2, обов'язок збирання та
акумулювання в районі збору та інших
коштів, призначених для пенсійного
забезпечення, повного і своєчасного
фінансування витрат на виплату пенсій
та інших соціальних виплат, що
здійснюються за рахунок коштів Фонду,
покладено державою на Пенсійний фонд
України і його органи на місцях, які є
юридичними особами.

Виходячи із вищезазначених норм,
оцінивши зібрані і дослідженні в
судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
в позові прокурора Немирівського
району в інтересах Управління
пенсійного фонду України у
Немирівському районі до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди, -
слід відмовити.

Згідно з ч. 4 ст. 88 ЦПК України у разі
залишення позову без задоволення,
закриття провадження у справі або
залишення без розгляду позову
позивача, звільненого від оплати
судових витрат, судові витрати,
понесені відповідачем, компенсуються
за рахунок держави. Враховуючи, що
позивач звільнений від оплати судового
збору, судові витрати слід віднести на
рахунок держави.

Керуючись ст.ст. підставі ст. 1166 ЦК
України, Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та ст. ст. 10, 11, 60, 73,
212-215,218,221-223,294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові прокурора Немирівського
району в інтересах Управління
пенсійного фонду України у
Немирівському районі до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди -
відмовити.

Судові витрати віднести на
рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: підпис

Копія вірна:

Рішення набирає законної сили 29.12.2014
року.

Суддя: